ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.02.08                                                                                           Справа № 2/213

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючої-судді           Дубник О.П.

суддів          Дух Я.В.

Якімець Г.Г.

При секретарі судового засідання          Ніколайчук С.В.

розглянув апеляційну скаргу акціонерного комерційного промислово-інвестиційний банку в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м.Ужгороді»від 04.01.08р. №12-03/01

на рішення господарського суду Закарпатської області від 24.12.2007р.

у справі №2/213

за позовом Ужгородської міської ради, м.Ужгород

до відповідача 1: Акціонерного комерційного промислово-інвестиційний банку в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м.Ужгороді», м.Ужгород

до відповідача 2: Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м.Ужгород

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Комунального підприємства (далі КП) «Ринок-1», м.Ужгород

про          визнання недійсним договору поруки від 29.10.04р.

за участю представників

від позивача – Павлюк А.М.–представник (дов. у справі);

від відповідача 1 – Сухотін Д.Ю. –представник (дов. у справі);

від відповідача 2 –Куценко І.М. –представник (дов. у справі);

від третьої особи –не з’явився.

Права та обов’язки згідно ст.22 ГПК України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 24.12.2007р. у справі №2/213 (суддя О.Ф.Ремецькі) задоволено позов Ужгородської міської ради до Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м.Ужгороді», Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: КП «Ринок-1»та визнано недійсним договір поруки від 29.10.04р., укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі керуючого філією «Закарпатське Центральне відділення Промінвестбанку», виконавчим комітетом Ужгородської міської ради в особі Ужгородського міського голови та КП «Ринок-1»на забезпечення виконання кредитного договору №44/32-04 від 13.08.04р.

Рішення суду мотивовано ст.ст.1, 16, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.203, 204, 353 Цивільного кодексу України, на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про правомірність вимог позивача, оскільки спірний договір підписаний міським головою від імені виконавчого комітету Ужгородської міської ради без достатніх на те у нього повноважень, що дає підстави вважати таку угоду недійсною та такою, що не відповідає вимогам закону.

З мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м.Ужгороді»оскаржив рішення суду, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст.92, 203, 215 ЦК України, ст.ст.11, 30, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», наполягаючи на тому, що сторони договору поруки №110/46-04 від 29.10.04р. володіли достатньою цивільною дієздатністю для укладення даного правочину, так як виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі міського голови діяв на виконання рішення Ужгородської міської ради №388 від 30.09.04р., яким забезпечено виконання зобов’язань КП «Ринок-1»перед Промінвестбанком порукою.

Враховуючи вищевикладені твердження апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, суд встановив наступне:

у позовній заяві Ужгородська міська рада просить на підставі ст.ст.92, 203, 207, 215, 547, 648 ЦК України, ст.1, ч.3 ст.16, ч.5 ст.16, п.п.23, 27, 43 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»визнати недійсним договір поруки №110/46-04, укладений 29.10.04р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (кредитор) та виконавчим комітетом Ужгородської міської ради в особі Ужгородського міського голови (поручитель), КП «Ринок-1»(позичальник).

Відповідно до умов даного договору поручитель за цим договором зобов'язується відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов’язань за кредитним договором №44/32-04 від 13.08.2004 року (а також усіх додаткових угод до нього), укладеним між кредитором та КП "Ринок-1", за умовами якого останнє зобов’язане повернути кредитору до 12.08.2007 року кредит у розмірі 400000,00 грн., відсотки за користування ним у розмірі 18 відсотків річних, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору, у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема, ч.2 та ч.4 ст.203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою (ч.2 ст.217 ЦК України).

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що міський голова не мав достатнього обсягу прав на підписання спірного договору, такий повинен був бути укладений з Ужгородською міською радою та затверджений на її сесії.

Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні також зазначено, що виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, як колегіальним органом, не приймалось рішення про те, що останній виступить поручителем перед першим відповідачем за виконання КП «Ринок-1»взятих зобов’язань за кредитним договором, а також не приймалось рішення про уповноваження міського голови на підписання такого договору поруки ні від імені ради, ні від імені виконавчого комітету.

Зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту (ст.648 ЦК України).

Однак, матеріали справи та договір поруки свідчать, що Ужгородський міський голова уклав спірний договір від імені виконавчого комітету Ужгородської міської ради на підставі рішення XXXIII сесії IV скликання Ужгородської міської ради №388 від 30.09.04р., згідно якого міська рада на підставі розглянутого листа КП «Ринок-1» від 15.09.04р. №108 вирішила у відповідності до вимог ст.ст.169, 172, 533 ЦК України виступити поручителем для отримання кредиту останнім в сумі 400000,00 грн. у філії «Закарпатське Центральне відділення Промінвестбанку».

Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (ст.92 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Статтею 40 вказаного Закону визначено повноваження міського голови, зокрема, останній укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради (п.16 цієї статті).

Враховуючи вищенаведенні обставини справи та норми матеріального права, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає безпідставними позовні вимоги про визнання недійсним договору поруки №110/46-04 від 29.10.04р., оскільки останній укладено сторонами в межах наданих їм повноважень для укладення таких правочинів та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.103, 104, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу задоволити. Рішення господарського Закарпатської області від 24.12.07р. у цій справі скасувати і прийняти нове рішення.

2.          В позові відмовити.

3.          Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст.107, 109 ГПК України.

4.          Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуюча-суддя О.П. Дубник

суддя Я.В.Дух

суддя Г.Г.Якімець

Постанову підписано 20.03.08р.