ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"17" січня 2008 р.

справа № 20-7/369

За позовом:          Державного комунального підприємства

„Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 10”

(99001, м. Севастополь, вул. Робоча, 4)

до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю „Івалла”

(99001, м. Севастополь, Будищева, 34)

про          стягнення заборгованості в розмірі 2955,28 грн. по Договору № 47 від 01.04.2006 „Про надання послуг з вивозу ТПВ”,

в порядку ст.22 ГПК України, позовні вимоги збільшено до 3115,96 грн.

Суддя Г.П. Ілюхіна

Представники сторін:

Від позивача                    - не з'явився,

Від відповідача          - Грінюк І.В., директор, протокол загальних зборів учасників № 1 від 24.05.2007, пенсійне посвідчення АА № 134789,

Суть спору:

24.10.2007 (вх.№ 3679) Державне комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 10” звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю „Івалла” про стягнення заборгованості в розмірі 2955,28 грн. по Договору № 47 від 01.04.2006 „Про надання послуг з вивозу ТПВ”, з посиланням на статті 526, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України (арк.с.4).

Ухвалою суду від 29.10.2007 порушено провадження у справі (арк.с.1-2).

Позивач заявою (вх.№57847) в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України збільшив позовні вимоги до 3115,96 грн. у зв’язку з перерахуванням суми заборгованості(арк.с.51).

Позивач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду по справі виконав не повістю, надав телефонограму про перенесення судового засідання у зв’язку з хворобою представника.

Чинне законодавство не обмежує коло представників юридичної особи при розгляді справи, документи, що підтверджують поважну причину відсутності представника позивача, суду не надані, тому клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність представника позивача не перешкоджає розгляду спору по суті, так як матеріали справи в достатній мірі характеризують правовідносини сторін.

Відповідач в відзивах на позов (вх.№№50619, 51801, 837) позовні вимоги не визнав по мотивам, викладеним в них, основні з яких полягають в тому, що позивачем не надавались будь-які послуги та не виконувались роботи по вивозу ТПВ, протягом 2006-2007 років ТПВ від відповідача вивозило ЗАТ „Севастопольвторресурси”, з яким відповідач уклав договір 28.02.2006; позивачем не надані докази надання послуг відповідачу (арк.с.26, 41, 86).

Строк вирішення спору по справі продовжувався, розгляд справи відкладався в порядку статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

З`ясовані наступні обставини:

14.03.2006 Розпорядженням Севастопольської міської державної адміністрації № 345/р на підставі статті 20 Закону України „Про відходи”, статті 6 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, пункту 16 наказу Державного комітету архітектури і житлової політики України від 21.03.2000 № 54 „Про затвердження правил надання послуг зі збору і вивозу твердих і рідких побутових відходів” введений літній коефіцієнт –1,4 норм накопичення ТПВ для промтоварних та продовольчих магазинів, коефіцієнт діє щорічно з 01 червня по 01 жовтня, тобто за ці періоди плата здійснюється по 185,93 грн. в місяць = 132,81 грн. х 1,4, а з 01.06.2007 по 01.10.2007 225,61 грн. в місяць = 161,15 грн. х 1,4;

Пункт 3 Додатку 1 до розпорядження голови міської державної адміністрації від 01.10.1996 № 2160-р „Про введення в дію „Норм накопичення ТПВ у м. Севастополі”, що стосується норм накопичення ТПВ для приватного сектору, додаток 2 про норми накопичення для суб’єктів громадського, адміністративного і культурно-масового призначення” скасовані;

До 31.03.2006 постановлено організувати укладення (переукладення) договорів на вивіз ТПВ по кожному об’єкту утворення ТПВ з обов’язковим візуванням кожного договору відповідальною посадовою особою районної державної адміністрації;

Інформацію щодо фактів відмови суб’єктів утворення ТПВ від укладення договорів на вивіз ТПВ і недотримання належного санітарного порядку і чистоти надавати до державних органів, в тому числі Державному управлінню екології і навколишнього середовища, міської СЕС, які мають повноваження для залучення винних осіб до відповідальності (арк.с.36-38).

01.04.2006 між Державним комунальним Ремонтно-експлуатаційним підприємством № 10 (РЕП-10) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Івалла” в особі Директора Полкової Г.І. (Замовник) укладено Договір № 47 про надання послуг з вивозу ТПВ, згідно з яким Замовник доручає, а РЕП-10 покладає на себе виконання робіт по регулярному вивозу та знищенню твердих побутових відходів, згідно графіків, визначених Договором (пункт 1.1 Договору); очищенню підлягає приміщення магазину № 81 по вул. Будіщева, 34. Сума денного накопичення з січня по травень складає 132,81 грн. в місяць, з червня по вересень –185,93 грн. (132,81 х 1,4), з жовтня по грудень –132,81 грн. згідно розрахунку суми місячного накопичення: 155,7 м2 х 0,853 х 12 грн. : 12 місяців =132,81 грн., сума річного накопичення 1593,71 грн. (пункт 1.2 Договору) (арк.с.6).

Згідно пункту 3.1 Договору, вартість послуг по вивозу та знищенню ТПВ визначається відповідно до тарифів, затверджених місцевими органами державної влади.

Пунктами 3.2, 3.5 Договору передбачено, що Замовник зобов’язаний сплачувати вартість вивозу ТПВ до 10 числа наступного місяця згідно розрахунку вартості та обсягів по нормі накопичення.

Договір діє з 01.04.2006 по 31.12.2006, вважається щорічно продовженим та не може бути припинений в односторонньому порядку, а тільки по угоді сторін або рішенню арбітражного суду.

28.02.2006 між Закритим акціонерним товариством „Севастопольвторресурси” (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Івалла” (Здатчик) укладено договір № 39, згідно з яким, Здатчик здає, а Покупець приймає та сплачує вторинну сировину: макулатуру, скло бій, відходи поліетилену, пластикові пляшки по мірі накопичення; ціни за сировину, що здається Здатчиком, договірні; договір діє з 28.02.2006 по 31.12.2010 (арк.с.45).

12.09.2006 Рішенням Севастопольської міської Ради № 650 збільшено тариф на послуги по збиранню та вивозу ТПВ та складає згідно Додатку № 6 до цього рішення з 12.09.2006 14,56 грн. за 1 м3, сума місячного накопичення за Договором № 47 з вересня 2006 року склав 161,15 грн. = 155,7 м2 х 0,853 х 14,56 грн. : 12 місяців (арк.с.34).

20.11.2006 вих.№22/2348 Головне управління житлово-комунального господарства листом „Про оплату виконаних робіт по утриманню житлового будинку та прибудинкової території в частині займаємої площі нежитлових вбудованих приміщень” рекомендувало підприємствам, що обслуговують житловий фонд місцевих Рад, виставляти оплату по утриманню житлових будинків та прибудинкових територій орендаторам та власникам нежитлових вбудованих приміщень в житлових будинках з розрахунку фактичної вартості обслуговування житлового фонду, затвердженої наказом по підприємству за підсумками 9 місяців 2006 року; Оплату за вивіз твердих побутових відходів виставляти по нормам накопичення ТПВ, затвердженим розпорядженням Севастопольської міської державної адміністрації від 14.03.2006 № 345-р та цінам, затвердженим Додатком № 6 до рішення Севастопольської міської Ради від 12.09.2006 № 650 (арк.с.35).

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачу послуги та виставив Відповідачу рахунки №604 від 01.12.2006, № 17 від 15.01.2007, № 66 від 06.02.2007, № 116 від 06.03.2007, № 167 від 06.04.2007, № 227 від 07.05.2007, № 287 від 04.06.2007, № 357 від 04.07.2007№ 427 від 03.08.2007, № 484 від 03.09.2007, на загальну суму 2955,28 грн. (арк.с.7-16).

Згідно довідок ЗАТ „Севастопольвторресурси” № 166 від 12.11.2007 № 62 від 12.12.2007, ТОВ „Івалла” здано 3248 кг макулатури та 539 кг поліетиленової плівки, вивіз здійснювався два рази в місяць протягом січня-жовтня 2007 року (арк.с.27, 79).

06.12.2007 позивачем складено Акт в тому, що 06.12.2007 ТОВ „Івалла” не має контейнерів для збору ТПВ, а використовує контейнери РЕП-10, встановлені за адресою: м. Севастополь, вул. Будіщева, 40 (арк.с.52).

01.01.2005 між Відкритим акціонерним товариством „Озеленитель” (Виконавець) та Державним комунальним Ремонтно-експлуатаційним підприємством № 10 (Замовник) укладено Договір № 36 про надання послуг, згідно з яким Виконавець зобов’язаний вивозити тверді побутові відходи Замовника, а Замовник зобов'язується здійснювати оплату за вивезення ТПВ та погашати заборгованість, що створилась на 01.01.2005 в сумі 47637,44 грн. протягом шести місяців рівними частинами (арк.с.53).

01.01.2007 між Відкритим акціонерним товариством „Озеленитель” (Виконавець) та Державним комунальним Ремонтно-експлуатаційним підприємством № 10 (Замовник) укладено Договір № 49 про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів, згідно з яким Замовник доручає, а Виконавець надає йому послуги по вивозу твердих побутових відходів, накопичених Замовником на об’єкті за адресами згідно доданої Дислокації на умовах цього Договору, зокрема, контейнерів, розташованих по вул. Будіщева, 40 в кількості 2 штуки (арк.с.54, 55, 56).

Між Відкритим акціонерним товариством „Озеленитель” (Виконавець) та Державним комунальним Ремонтно-експлуатаційним підприємством № 10 (Замовник) складені акти здачі-прийому робіт (надання послуг) №№ ОУ-0000507, ОУ-0000596, ОУ-0000841, ОУ-0001075, ОУ-0001214, ОУ-0001337, ОУ-0001453, ОУ-0001602, ОУ-0001795, ОУ-0000089, ОУ-0000210, ОУ-0000331, ОУ-0000485, ОУ-0000540, ОУ-0000655 (арк.с.58-61, 63, 64, 66-68, 70-73, 75)

Спір виник в зв’язку з тим, що відповідач зобов’язання за договором від 01.04.2006 не виконував належним чином, у зв’язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 3115,96 грн., відповідач вважає, що всі його відходи вивозяться по Договору від 28.02.2006, а договір від 01.04.2006 ним укладено в примусовому порядку, ТПВ у нього відсутні взагалі.

Правовідносини сторін регулюються статтями 193 Господарського кодексу України, статтям 525, 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться в статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 527, 530 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач контрозрахунку заборгованості, доказів погашення заборгованості не надав, так як вважає, що в нього відсутні тверді побутові відходи, договір уклав в примусовому порядку. Доказів примушення до укладення спірного договору відповідач не надав. Договір не передбачає складання Актів виконаних робіт, так як норми накопичення ТПВ, тарифи по їх оплаті передбачені органами місцевої влади та самоврядування у відповідності з діючим законодавством України.

При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю з урахуванням збільшення в сумі 3115,96 грн.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на оплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 193 Господарського кодексу України, статтям 525, 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, статтями 22, 33, 34, 44, 49, 69, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

Вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Івалла” (99001, м. Севастополь, Будищева, 34, ідентифікаційний код 24031531, п/р 3 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195) на користь Державного комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 10” (99001, м. Севастополь, вул. Робоча, 4, ідентифікаційний код 03360495, п/р 5073 в Урксоцбанку, МФО 324195) заборгованість в сумі 3115,96 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 118,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано,

в порядку ст. 84 ГПК України

22.01.2008