КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2008                                                                                           № 4/167

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:

за участю секретаря

судового засідання

представників сторін

- позивача: Брін С.О. (дов. від 15.02.08 № 99-02/08), Скуба І.В. (дов. від 10.09.07 № 33-09/07),

Пономарчук Н.В. (дов. від 19.02.08 № 101-02/08),

- відповідача: Барабаш Г.В. (дов. 26.12.07 № 01/01-988),

Омельчук С.В. (дов. від 26.12.07 № 01/01-987),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Українського консорціуму "Екосорб"

на рішення Господарського суду м. Києва від 24.10.2007

у справі № 4/167

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівна корпорація "Місто"

до                                                   Українського консорціуму "Екосорб"

про                                                  зобов"язання здійснити зворотній викуп облігацій на суму 19 866 000, 00 грн.,

(у справі оголошувалися перерви з 10.12.07 до 14.01.08, з 14.01.08 до 04.02.08, з 04.02.08 до 20.02.08)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” (далі-позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Українського консорціуму “Екосорб” (далі-відповідач) про зобов’язання відповідача здійснити зворотній викуп облігацій в кількості 1806 шт. на суму 19 866 000, 00 грн., за Генеральним договором про співробітництво від 21.07.06.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.10.07 позов задоволено повністю.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у зв’язку з неповним з’ясуванням місцевим судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнявши нове рішення, яким в позові ТОВ “ ІБК “Місто” відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що викуп облігацій відповідачем до цього часу не здійснений і, враховуючи ті обставини, що ринок нерухомості має тенденцію до постійного росту цін, к моменту фактичного викупу облігацій ціна одного квадратного метру загальної житлової площі у збудованому будинку буде значно перевищувати ціну, вказану позивачем. Отже, на думку позивача, суд 1-ої інстанції правомірно визнав заявлену позивачем ціну для викупу облігацій ринковою. Позивач просить залишити рішення Господарського суду м. Києва без змін, а скаргу – без задоволення.

Ухвалою Голови Київського апеляційного господарського суду від 21.01.08 на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) продовжено строк розгляду справи на один місяць.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні і додатково надані докази, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21.07.06 між сторонами у справі було укладено Генеральний договір про співробітництво (далі – Генеральний договір), відповідно до умов якого відповідач (продавець) зобов’язався продати, а позивач (покупець) купити облігації на загальну суму 12800000 грн., з метою подальшого їх розповсюдження серед заздалегідь не визначеного кола фізичних та/або юридичних осіб. Загальна кількість облігацій, яка продається, становить 2560 штук, вартістю 5000 грн. за одну облігацію (п.2.1., 2.2. Генерального договору).

Відповідно до п. 2.4. Генерального договору з метою закріплення за позивачем конкретних приміщень, право на отримання яких надають облігації, між покупцем та продавцем укладаються договори бронювання кожного конкретного приміщення. Форма договорів бронювання передбачена у додатку № 2 до Генерального договору, який є його невід’ємною частиною.

У випадку нездійснення продажу облігацій позивачем третім особам протягом 3 (трьох) місяців з моменту укладення договору купівлі-продажу облігацій, форма якого передбачена у додатку № 1 до Генерального договору, який є невід’ємною його частиною, відповідач зобов’язується здійснити зворотній викуп облігацій протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту звернення позивача за ринковими цінами, які будуть діяти на момент викупу облігацій, але не менше ніж 6500 грн. за оду облігацію, та в порядку, який буде обумовлений сторонами у договорі зворотного викупу (п.3.6 Генерального договору).

Згідно з ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Статтею 190 Господарського кодексу України (далі – ГК України) також передбачено, що вільні ціни визначаються суб’єктами господарювання самостійно за згодою сторін.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 193 ГК України).

На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов Генерального договору між сторонами у справі було укладено договори купівлі-продажу облігацій загальною кількістю 2560 штук та договори бронювання приміщень. Договори купівлі-продажу облігацій сторони виконали.

Як вбачається з виписки про залишки на рахунку в цінних паперах № 004024, наданій зберігачем цінних паперів станом на 10.10.07, на рахунку позивача залишилося 1806 нереалізованих облігацій.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією здійснити зворотній викуп облігацій за ринковою ціною, однак відповіді не отримав.

Згідно з наданою Фондовою біржею Першої фондової торгівельної системи (далі – ПФТС) інформацією в період з 07.06.07 по 19.07.07 через біржу були реалізовані облігації відповідача за ціною 6100 грн. – 12000 грн. за штуку. При цьому ціна облігацій зростала.

Листом від 09.07.07 № 795 Фондова біржа ПФТС на запит суду 1-ої інстанції від 02.07.07 надала інформацію про результати торгових сесій ПФТС станом на 02.07.07 із облігаціями безпроцентними іменними УК “Екосорб” (Код за 2) серії А, випуск яких зареєстрований Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 01.03.06 № 105/2/06, та повідомила, що з зазначеними в листі цінними паперами 07.06.07 була укладена одна угода за ціною 12000 грн. за одну облігацію.

Оскільки відповідно до умов Генерального договору зворотній викуп облігацій відповідач повинен здійснити за ринковими цінами, які будуть діяти на момент викупу, колегія суддів, погоджуючись з висновком місцевого суду, вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов’язання відповідача здійснити зворотній викуп облігацій за ціною 11000 грн. за штуку, оскільки ринок нерухомості має тенденцію до постійного росту цін, а викуп облігацій на момент розгляду справи ще не здійснений.

Апеляційна інстанція також погоджується з твердженням відповідача у скарзі про те, що судом 1-ої інстанції при прийнятті рішення було порушено норми процесуального права (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України), оскільки не зупинено провадження у справі № 4/167 до вирішення пов’язаних з нею справ №№ 32/498, 32/499, 32/500, 32/501, 32/502 за позовом УК “Екосорб” до ТОВ “ІБК “Місто” про розірвання договорів. Разом з тим, на її думку, це не може бути підставою для скасування рішення, оскільки таке порушення не призвело до прийняття неправильного рішення. До того ж на даний час рішення по вказаним справам, якими відмовлено УК “Екосорб” в частині позовних вимог про розірвання договорів купівлі-продажу облігацій та договорів про бронювання об’єкта нерухомого майна, набрали законної сили (див. постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.12.07 у справах №№ 32/498, 32/499, 32/500, 32/501, 32/502).

Таким чином, судом 1-ої інстанції повно з’ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а рішення винесено з дотриманням норм матеріального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 24.10.07 у справі № 4/167 залишити без змін, а апеляційну скаргу Українського консорціуму “Екосорб” – без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

22.02.08 (відправлено)