ПОСТАНОВА

"25" січня 2008 р.

Справа № 14/200-4571

14 год. 12 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом Державного підприємства "Борщівський спиртовий завод" пров. Січових Стрільців, 2, м. Борщів, Тернопільська область

до Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції вул. Кондри, 5, м. Борщів, Тернопільська область

про з урахуванням уточнення, відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю суб'єкта владних повноважень в сумі 4 809,42 грн.; скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 20.08.2007 р.; № /0 від 18.10.2007 року в частині завищення ДП "Борщівський спиртовий завод" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно із декларацією за травень 2007 року в сумі 196578 грн.; № /0 від 18.10.2007 року в частині визначення ДП "Борщівський спиртовий завод" податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 227031 грн., в тому числі за основним платежем 151 354 грн., за штрафними фінансовими санкціями 75 677 грн.

За участю представників сторін:

позивача: Співак І.Г., довіреність № 1165 від 10.12.07 р.;

відповідача: Скорохід В.Д., довіреність № 20 від 09.01.07 р.;

прокуратури: Свачій М.І., посвідчення № 58 від 10.01.08 р.

Суть справи:

Державне підприємство "Борщівський спиртовий завод", м. Борщів, Тернопільська область звернулося у господарський суд Тернопільської області з позовом до Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Борщів, Тернопільська область про з урахуванням уточнення, відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю суб'єкта владних повноважень в сумі 4 809,42 грн.; скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 20.08.2007 р.; № /0 від 18.10.2007 року в частині завищення ДП "Борщівський спиртовий завод" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно із декларацією за травень 2007 року в сумі 196578 грн.; № /0 від 18.10.2007 року в частині визначення ДП "Борщівський спиртовий завод" податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 227031 грн., в тому числі за основним платежем 151 354 грн., за штрафними фінансовими санкціями 75 677 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що спірні акти ненормативного характеру прийняті з порушенням законодавства з питань оподаткування, а відтак підлягають скасуванню в судовому порядку. Дане твердження мотивоване тим, що викладені в актах перевірки та оспорюваних актах ненормативного характеру висновки не відповідають приписам Закону України "Про податок на додану вартість" та інших нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини. Також, просить зобов'язати податковий орган вчинити дії по відшкодуванню бюджетної заборгованості з ПДВ за травень 2007 року та відшкодувати шкоду, заподіяну бездіяльністю суб'єкта владних повноважень в сумі 4809,42 грн.

У запереченнях на позов та згідно з поясненням повноважного представника, відповідач позовні вимоги відхилив повністю, посилаючись на їхню безпідставність, зазначивши при цьому, що оскаржувані правові акти індивідуальної дії винесені контролюючим органом в межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства, з врахуванням фактичних обставин та досліджених в процесі перевірки документів.

11 січня 2008 року від прокурора надійшло повідомлення про вступ у справу в порядку представництва інтересів держави на стороні Борщівської МДПІ.

В судовому засіданні прокурор підтримує позицію Борщівської МДПІ, в задоволені позову просить відмовити.

Учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

За результатами проведеної виїзної позапланової перевірки ДП "Борщівський спиртовий завод" (код ЄДРПОУ - 00375119) з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2007 року, посадовими особами контролюючого органу 17.08.2007р. складено акт за №852/23-02/00375119. Період діяльності платника податків, що охоплений перевіркою: травень місяць 2007 року.

За наслідками дослідження документів позивача, податковим органом зроблені, поряд з іншими, висновки про порушення підприємством вимог Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97 (надалі Закон) внаслідок чого ним завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 39681 грн.

Зважаючи на наведені обставини, 20.08.2007р. контролюючим органом відповідно до підпункту "б", "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та згідно з підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон №2181) позивачу, згідно з податковим повідомленням-рішенням №/0 зменшено бюджетне відшкодування на суму 39681 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки ДП "Борщівський спиртовий завод" (код ЄДРПОУ - 00375119) з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по деклараціях за квітень та травень 2007 року, посадовими особами контролюючого органу 12.10.2007р. складено акт за №931/23-02/00375119. Період діяльності платника податків, що охоплений перевіркою: квітень-травень місяць 2007 року.

За наслідками дослідження документів позивача, податковим органом зроблені, поряд з іншими, висновки про порушення підприємством вимог Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97 (надалі Закон) внаслідок чого ним занижено податкове зобов'язання з ПДВ за березень 2007 року на суму 197122,92 грн. та квітень 2007 року на суму 295728 грн. і цим самим завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за квітень 2007 року на 108607 грн. та занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за квітень 2007 року в сумі 106086 грн.; в зв'язку з чим занижено податкове зобов'язання з ПДВ за травень 2007 року на суму 197152 грн. і цим самим завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за травень 2007 року на 196578 грн. та занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за травень 2007 року в сумі 151354 грн.

Зважаючи на наведені обставини, 18.10.2007р. контролюючим органом відповідно до підпункту "б", "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та згідно з підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон №2181) позивачу, згідно з податковим повідомленням-рішенням №/0 зменшено бюджетне відшкодування на суму 305185 грн.; згідно з податковим повідомленням-рішенням №/0 визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 386160 грн. (в т.ч. 257440 грн. за основним платежем, 128720 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Наведені правові акти індивідуальної дії оспорені платником податків у судовому порядку.

Крім того, у зв’язку з не проведенням відшкодування ПДВ, підприємством заявлено вимогу про стягнення збитків в розмірі 4050,04 грн. обрахованих за подвійною обліковою ставкою НБУ та 759,38 грн. 3% річних.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Як слідує із матеріалів перевірки, заперечень на позов та пояснень представників контролюючого органу у судовому засіданні, оспорюване податкове повідомлення - рішення прийняте державною податковою інспекцією зважаючи на порушення платником податків вимог Закону України "Про податок на додану вартість" (далі - Закон), яке полягало у:

- віднесенні до складу бюджетного відшкодування частини сум податку на додану вартість, по яких дати видачі податкових накладних та дати списання коштів з банківського рахунку платника в оплату отриманих ним товарів не припадають на один звітний податковий період;

- неправомірному застосуванні нульової ставки податку на додану вартість за наслідками реалізації товарно-матеріальних цінностей за межі митного кордону України.

Так, проведеною перевіркою встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивачем по справі до розрахунку бюджетного відшкодування за травень 2007 року, поряд із іншими, включено 39681 грн. - суми податку на додану вартість , що сплачені державним підприємством своїм контрагенам в ціні товару у квітні 2007 року, однак за операціями, які здійснені у грудні 2006 року, січні -березні 2007 року.

Субє'кт владних повноважень, посилаючись на підпункти 7.7.1 -7.7.2 Закону, вважає що заявлена сума податку на додану вартість бюджетному відшкодуванню не підлягає.

Однак із таким висновком державної податкової інспекції погодитись не можна зважаюче на наступне.

Відповідно до положень пунктів 1.7 - 1.8 ст.1 Закону податковим кредитом являється сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, а бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у випадках, визначених цим Законом.

Підпунктом 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону передбачено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту цього звітного податкового періоду.

При від’ємному значенні такої різниці та за відсутності податкового боргу попереднього періоду, отримана сума зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченого отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (п.п.7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР).

Залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (п.б. п.п. 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону).

Застосовуючи вказані приписи законодавства до спірних правовідносин суд враховує, що отримавши у грудні 2006 - березні 2007 року від своїх контрагентів товарно- матеріальні цінності позивачем по справі за правилом першої події (дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг - п.п. 7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону ) суми податку на додану вартість що зазначені у податкових накладних включені до складу податкового кредиту.

В подальшому, за наявності від'ємного значення бюджетному відшкодуванню у порядку визначеному Законом підлягали лише суми податку фактично сплачені державним підприємством ( п.п. 7.7.2 (а) п.7.2 ст.7 Закону). А зважаючи що решта суми, - 39681 грн., постачальникам товарів у складі ціни придбання оплачена не була, то за правилами п.п. 7.7.2 (б) п.7.2 ст.7 Закону обгрунтовано зарахована позивачем до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

В свою чергу, провівши у квітні 2007 року розрахунки із своїми постачальниками, та сплативши їм при цьому в ціні придбання 39681 грн. - суму податку на додану вартість, платником податку, за наявності у травні 2007 року від'ємного значення між сумами податкового зобов'язання та податкового кредиту (п.п.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону) у декларації за вказаний період 39 681 грн. включено у відповідних графах декларації до складу бюджетного відшкодування , як це і передбачено п.п. 7.7.2 (б) п.7.2 ст.7 Закону.

За таких обставин суд констатує, що у контролюючого органу не було визначених законом підстав для зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 39681 грн., а відтак оспорюваний правовий акт індивідуальної дії в цій частині слід скасувати і , відповідно, позов задоволити.

Крім того, у матеріалах перевірки контролюючим органом зазначено, що контрагент позивача за договором №03-01-2/3 від 19 січня 2007 року "М.A.K.E. Trade and Consulting L.L.C.2 (США) за адресою вказаною в зовнішньоекономічному контракті не зареєстрований. За таких обставин, державна податкова інспекція прийшла до висновку про відсутність поставки товару за митну територію України, відтак і підстав для нарахування суми ПДВ за нульовою ставкою. А обрахована за 20 відсотковою ставкою сума ПДВ, не дає ДП "Борщівський спиртовий завод" права на бюджетне відшкодування, оскільки різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту звітного податкового періоду має позитивне значення, і підлягає сплаті до бюджету.

В той же час, із матеріалів справи слідує, що відповідно до контракту №03-01-2/3 від 19 січня 2007 року, укладеного між Тернопільським обласним державним об’єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Тернопільспирт" та "М.A.K.E. USA Trade and Consulting L.L.C." (США), по нарядах на відпуск спирту на експорт, ДП “Борщівський спиртовий завод” відвантажило для Управління по експортно-імпортних поставках "Азыкупжунчилик" Асоціації харчової промисловості Туркменістану спирт етиловий ректифікований "Екстра".

Згідно з приписами п.6.2. Закону №168/97-ВР, при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування.

Товари вважаються експортованими платником податку у разі, якщо їх експорт засвідчений належно оформленою вантажно-митною декларацією (п.п.6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону №168/97-ВР, ст.ст. 1, 86 Митного кодексу України).

Факт поставки позивачем спирту за межі митної території України, підтверджується відповідно оформленими вантажно-митними деклараціями, іншими супровідними документами (копії наявні у матеріалах справи) та не спростовується відповідачем.Розрахунки за поставлену продукцію проведені іноземним контрагентом в повному обсязі як попередня оплата , що сторонами не заперечується. В судовому порядку спірні господарські зобов’язання недійсними не визнавались.

Більше того, заперечення реєстрації контрагента позивача за зовнішньоекономічним контактом контролюючий орган у акті перевірки та запереченнях на позов посилається на лист посольства України у сполучених Штатах Америки від квітня 2007 року №ТМ/01-13д-.

У вказаному листі міститься повідомлення, що за інформацією отриманою з відділу реєстрації корпорацій Офісу Державного секретаря штату Делавар, компанія М.A.K.E. Trade and Consulting L.L.C у вказаному штаті зареєстрована не була.

При цьому слід зазначити, що контрагентом нерезидентом у спірних правовідносинах виступала компанія М.A.K.E. USA Trade and Consulting L.L.C. а не та, що зазначена у листі № ТМ/01-13д-.

В свою чергу, із долучених позивачем до матеріалів справи копій: заяви організатора від 28.03.2003 року, сертифікату про заснування від цього ж числа, та листа ДержавногоСекретаря штату Делавар, слідує що компанія М.A.K.E. USA Trade and Consulting L.L.C була заснована 28.03.2003 року та легально існує згідно реєстраційними записами.

Клопотання суб'єкта владних повноважень щодо зупинення првадження у справі до отримання ним від органу ДПС вищого рівня відповіді на запит від 14.01.2008 року, судом відхилено з огляду на приписи ст. 156 КАС України.

З наведеного в сукупності, суд констатує, що висновки податкової служби про відсутність експортної поставки та необхідність визначення позивачу зобов’язання по податку на додану вартість за ставкою 20%, спростовується матеріалами справи (належним чином оформленими ВМД, доказами оплати поставки , супровідними документами на товар, тощо), а відтак і є такими, що не відповідають приписам п.6.2 ст.6 Закону №168/97-ВР.

При цьому, судом враховано і положення статті 71 КАС України, згідно із якою в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч вказаної норми, належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність дій контролюючого органу у спірних правовідносинах суду не представлено, факт невиконання позивачем вимог Закону зібраними у справі доказами не підтверджується,, що, в свою чергу, обумовлює скасування і податкових повідомлень -рішень в судовому порядку.

В той же час, не підлягає до задоволення заявлена до стягнення сума збитків в розмірі 4050,04 грн. обрахованих за подвійною обліковою ставкою НБУ та 759,38 грн. 3% річних, оскільки, таке нарахування передбачено цивільним законодавством, дія якого, відповідно до ч.2 ст.1 ЦК України, до податкових відносини не застосовується.

Згідно з ст.ст. 87,89,94 КАС України, понесені позивачем судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 3, 7-17, 70-72, 87, 89, 94, 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Скасувати податкове повідомлення - рішення Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції від 20.08.2007 року № /0.

3.          Скасувати податкове повідомлення - рішення Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції від 18.10.2007 року № /0 в частині завищення ДП "Борщівський спиртовий завод" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно із декларацією за травень 2007 року в сумі 196578 грн.

4. Скасувати податкове повідомлення - рішення Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції від 18.10.2007 року № /0 в частині визначення ДП "Борщівський спиртовий завод" податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 227031 грн., в тому числі за основним платежем 151 354 грн., за штрафними фінансовими санкціями 75 677 грн.

5. В частині задоволення позовних вимог, щодо зобов'язання відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну бездіяльністю суб'єкта владних повноважень по відшкодуванню підприємству бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за травень 2007 року в сумі 4809,42 грн. відмовити.

6.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Борщівський спиртовий завод" (пров. Січових Стрільців,2, м. Борщів, Тернопільська область, р/р 0209 в Борщівському відділенні "Промінвестбанку", МФО 338749, код ЗКПО 00375119) - 81 (вісімдесят одна) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя