донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.01.2008 р.                                                              справа №26/284

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Рожкова Л.О. за довіреністю,

від відповідача:

від третьої особи

Сапронов О.Є за довіреністю

не з»явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Дочірнього підприємства "Азовська господарська адвокатура" м.Маріуполь Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

15.11.2007 року

по справі

№26/284

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області

до

за участю третьої особи

Дочірнього підприємства "Азовська господарська адвокатура" м.Маріуполь Донецької області

Адвокатське об'єднання "Маріупольська колегія адвокатів" м. Маріуполь, Донецька область

про

стягнення заборгованості у сумі 6622грн.60коп

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2007 року до господарського суду звернулось Відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області (позивач) із позовом до Дочірного підприємства "Азовська господарська адвокатура" м.Маріуполь Донецької області (відповідач) про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію у сумі 5675,36 грн., інфляційних у розмірі 34,05грн., 3% річних у розмірі 39,18 грн, штраф у розмірі 7% від суми заборгованості у розмірі 397,28грн., пені у розмірі 6,73грн.

Рішенням господарського суду від 15.11.2007р. позовні вимоги позивача задоволені частково та з відповідача на користь позивача стягнуто вартість недорахованої електричної енергії у сумі 5675,36грн., інфляційні у сумі 34, 05 грн., 3% річних у сумі 39,18грн.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якої просить спірне рішення Господарського суду скасувати.

В обґрунтування заявленої скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 24.12.07р. до участі у справі було залучено третю особу - Адвокатське об'єднання "Маріупольська колегія адвокатів" м. Маріуполь, Донецька область.

Представник третьої особи до судового засідання не з»явився та надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з відпусткою його представника, яке судова колегія не задовольнила у зв»зку з тим, що третя особа є юридичною особою та мала можливість направити іншого представника до суду.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками позивача на об’єкті що розташований за адресою м.Маріуполь вул. Урицького 88, було здійснено перевірку дотримання відповідачем Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України № 910 в редакції від 17.10.2005р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.11.2005р. з наступними змінами (далі Правила). В результаті проведеної перевірки представниками позивача було складено акт №019763 від 02.11.06р. про порушення відповідачем Правил, в якому зазначено, що відповідач здійснив «самовільне підключення електричного обладнання електричної мережі електропередавальної організації».

Із змісту спірного акта вбачається, що при проведені перевірки була присутня адвокат Приходько Н.В. якою було підписано зазначений акт.

На засіданні комісії позивача було розглянуто спірний акт та складено Протокол №34/16 від 09.11.06р., в якому викладено рішення про здійснення нарахування відповідно до п.2.6. Методики об’єму електроенергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, за період з 02.11.05р. по 02.11.06р. у розмірі 5675,36грн.

Відповідачу було надано рахунок для сплати спірної суми.

Отже предметом позовних вимог позивача є вимоги про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію по акту про порушення відповідачем Правил у сумі 5675,36грн.

Відповідно до п. 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

За приписами п. 6.42 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Відповідач проти нарахування спірної суми боргу заперечує та вважає взагалі себе неналежним відповідачем по даній справі, оскільки він є суборендатором даного приміщення відповідно до договору суборенди №02 від 07.11.03р. який укладено між ним та третьою особою. Також в судовому засіданні пояснив, що за користування електричною енергією він регулярно сплачує рахунки, які йому виставляє третя особа.

За приписами ст. 11, ст. 509 ЦК України підставами виникнення зобов»язань зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем Договору на постачання електричної енергії на зазначений об’єкт укладено не було, що також було підтверджено сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до п. 1.2 Правил, споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. За приписами ст. 1 Закону України «Про електроенергетику»споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

З вищенаведених норм закону вбачається, що відповідач на момент перевірки не був споживачем електричної енергії у розумінні Правил користування електричною енергією та закону, оскільки між сторонами був відсутній Договір на постачання електричної енергії.

Отже посилання позивача на ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», що регулює обов»язки та відповідальність споживачів електричної енергії є безпідставними.

Такого правопорушення, як «самовільне підключення електричного обладнання електричної мережі електропередавальної організації»п. 6.40 Правил, а також іншими його пунктами, не передбачено.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку та інше.

Національна комісія регулювання електроенергетики України, державні інспектори з експлуатації електричних станцій і мереж, державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб'єктам господарської діяльності постанови про накладення штрафів за встановленою формою.

Суми стягнених штрафів зараховуються до Державного бюджету України.

Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється КМУ.

Вимог про стягнення шкоди, що заподіяна внаслідок вчинення відповідачем правопорушення, що передбачено вищевказаними нормами закону, позивачем не заявлено.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів притягнення відповідача до адміністративної або кримінальної відповідальності за відповідні правопорушення суду не надано.

Отже судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку стягнувши з відповідача на користь позивача суму вартості недоврахованої електричної енергії.

Позовні вимоги щодо стягнення інфляційних у розмірі 34,05грн., 3% річних у розмірі 39,18 грн, штраф у розмірі 7% від суми заборгованості у розмірі 397,28грн., пені у розмірі 6,73грн. задоволенню також не підлягають через відсутність спірної заборгованості.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 15.11.2007 р. у справі №26/284 слід скасувати, через неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст. 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірного підприємства "Азовська господарська адвокатура" м.Маріуполь Донецької області –задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 15.11.2007 р. по справі №26/284 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області залишити без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС