Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2008 р.
Справа № 21/520-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., судді Пушай В.І. , Плужник О.В.

при секретарі Гудковій І.В.

за участю представників
сторін:

позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2.

відповідача
-  не з'явився

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 130Х/3-7) на
рішення господарського суду Харківської області від 13.12.07 р. по справі №
21/520-07

за
позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Харків

до ЗАТ "Серп і Молот" м. Харків

про стягнення 5000,00 грн. -

встановила:

В листопаді 2007
р. позивач -Фізична особа -підприємець ОСОБА_1, м. Харків звернувся до
господарського суду з позовною заявою в якій просив суд стягнути з відповідача
-ЗАТ „Серп і молот”, м. Харків 5000 грн. збитків, які складаються з вартості
юридичних послуг, які були  надані
позивачу фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2. на підставі договору № 10 від
25.05.06 р. про надання правових послуг при розгляді господарським судом справи
№ 55/171-07, рішенням по якій суд частково задовольнив позовні вимоги позивача
по даній справі та стягнув з відповідача по даній справі 50000 грн. попередньої
оплати, 500 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. Також до стягнення позивачем було заявлено
судові витрати.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 13.12.07 р. (суддя Пелипенко Н.М.)
по справі № 21/520-07 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення
мотивоване з тих підстав, що послуги на підставі договору № 10 від 25.05.06 р.
надавались позивачу не адвокатом і витрати які поніс позивач оплачуючи ці
послуги не мають обов'язкового характеру і факт їх наявності та розмір не
знаходяться у необхідному зв'язку з заборгованістю, тобто збитки, пов'язані із
сплатою юридичних послуг, наданих стороні у справі не адвокатом, не можна
розцінювати як збитки в розумінні ст. 224 ГК України.

Позивач з
рішенням господарського суду не погоджується, вважає його необґрунтованим,
подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, та прийняти нове,
яким задовольнити його позовні вимоги. В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що прийняте по справі рішення не відповідає вимогам ст.ст.
224-226 ГК України, та ст. 33 ГПК України та ін.

Перевіривши
матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія
встановила наступне:

Як свідчать
матеріали справи, та правомірно встановлено судом першої інстанції, 25.05.06 р.
між позивачем та СПД ФО ОСОБА_2. укладено договір про надання правових послуг
та специфікація № 1 до цього договору, відповідно до яких позивач доручив СПД ФО
ОСОБА_2. представляти його інтереси у господарській справі за позовом до
господарського суду Харківської області про стягнення з відповідача по даній
справі 50000 грн. передоплати за договором купівлі-продажу № 04-45/3-3 від
16.01.06 р. При цьому в означеній специфікації позивач та СПД ФО ОСОБА_2.
обумовили, що розмір оплати за надані останньою послуги становить 10% від суми
позовних вимог, яка буде стягнута з відповідача рішенням господарського суду.

Рішенням
господарського суду від 06.02.07 р. по справі № 55/171-07 позовні вимоги
позивача було задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто
50000 грн. попередньої оплати, 500 грн. витрати по сплаті державного мита, 118
грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині
дострокового розірвання договору провадження у справі припинено у зв'язку зі
спливом строку дії розірвання договору.

Як зазначає
позивач, означене рішення сторонами по справі не оскаржувалось та у
встановленому законом порядку набуло законної сили.

При цьому на
час розгляду господарським судом справи № 55/171-06 витрати на оплату юридичних
послуг в сумі 5000 грн. позивачем були вже понесені, що підтверджено квитанцією
№ 1 (а.с. 12) відповідно до якої СПД ФО ОСОБА_2. прийняла від позивача
зазначені грошові кошти. При цьому, з тексту рішення по справі № 55/171-07
вбачається, що предметом розгляду даної справи не були витрати за надання
юридичних послуг або витрати на оплату послуг адвоката.

З матеріалів
справи також вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення
крім іншого виходив з того, що послуги на підставі договору № 10 від 25.05.06
р. надавались позивачу не адвокатом і витрати які поніс позивач оплачуючи ці
послуги не мають обов'язкового характеру, а факт їх наявності та розмір не
знаходяться у необхідному зв'язку з заборгованістю, тобто збитки, пов'язані із
сплатою юридичних послуг, наданих стороні у справі не адвокатом, не можна
розцінювати як збитки в розумінні ст. 224 ГК України.

Викладені вище
висновки господарського суду, на думку колегії суддів,  повністю відповідають фактичним обставинам
спору та матеріалам справи, їм  надана
правильна та належна правова оцінка, в зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення.

Відповідно до
статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі
статтею 43 цього ж кодексу  господарський
суд  оцінює  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується
на всебічному, повному і об'єктивному розгляді
в  судовому  процесі
всіх обставин справи  в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до
ст. 224, п. 1 ст. 225 ЦК України учасник господарських відносин,  який порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого
порушено. Під  збитками розуміються
витрати,  зроблені  управненою стороною, втрата або пошкодження
її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у
разі належного виконання   зобов'язання
або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу
збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються:

вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог
законодавства;

додаткові
витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів  тощо),
понесені стороною,  яка  зазнала
збитків  внаслідок  порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний
прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала   збитків, мала право розраховувати у разі
належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна
компенсація моральної шкоди у  випадках,
передбачених законом.

З урахування
викладеного, господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення правомірно
встановив, що понесені позивачем витрати не є збитками в розумінні ст. 224-225
ГК України, оскільки віднесення до збитків витрат на правові послуги,
суперечить закону, зокрема ст.ст. 611, 623 ЦК України, т.я. такі витрати не
мають обов'язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у
необхідному причинному зв'язку із правовідносинами, які існували між сторонами
щодо спорів по справі № 55/171-07. Крім того, витрати на оплату юридичної
допомоги у суді не мають необхідних ознак шкоди (її грошового вираження у формі
збитків) відповідно до вимог чинного законодавства.

До того ж, ст.
44 ГПК України передбачає відшкодування сум у вигляді судових витрат, які були
сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатам, а не будь-яким іншим
представникам сторін. Подібний статус мають виключно особи, визначені у ст. 2
Закону України "Про адвокатуру", зокрема ті, хто одержав свідоцтво
про право заняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Разом з тим,
судова колегія вважає за необхідне зазначити, що позивач в обґрунтування своїх
вимог не надав доказів набрання законної сили рішення господарського суду від
06.02.07 р. по справі № 55/171-07, а так само доказів вжиття заходів щодо
запобігання або зменшення збитків.

Таким чином,
висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких
вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.
101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, судова колегія -

постановила:

Рішення
господарського суду Харківської області від 13.12.07 р. по справі № 21/520-07
залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Повний текст
постанови підписано 15.02.08 р.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Судді
Пушай В.І.

Плужник
О.В.