ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2008 р. Справа № 45/424-07

вх. № 11559/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "М 15", м. Київ

до ТОВ "Караван Харків Плюс", м. Харків

про стягнення 3548,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 3548,51 грн., яка виникла внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобов’язань на підставі Договору поставки № 1313/Р від 01.05.2006 р. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по оплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач в засідання суду під час розгляду справи в суді першої інстанції не з’являвся. 29.01.2008 р. до матеріалів справи від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач в судове засідання 28 січня 2008 р. не з’явився, проте в матеріалах справи наявний відзив відповідача у якому відповідач заперечує проти позовних вимог позивача в повному обсязі та просить суд в задоволенні позову відмовити. Зокрема відповідач вказує на те, що крім договору № 1313/Р від 01.05.2006 р. між сторонами та на його виконання укладено договір про надання послуг № 26/10-2006/СК від 20.09.2006 р. за яким у позивача наявна заборгованість перед позивачем в розмірі 3548,51 грн. Після погашення заборгованості позивачем за договором про надання послуг № 26/10-2006/СК від 20.09.2006 р. відповідач виконає свій обов’язок по оплаті за договором № 1313/Р від 01.05.2006 р. Також відповідач зазначає про те, що умовою розрахунку по договору № 1313/Р від 01.05.2006 р. є продаж товару третім особам (п. 6.7 договору).

Суд, розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, з огляду на те, що провадження у справі № 45/424-07 відкрите 29 жовтня 2007 р., позивач жодного разу не з’явився в засідання суду на його виклик, строки розгляду справи закінчуються 29 січня 2008 р. з урахуванням їх продовжень, вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні клопотання.

Враховуючи, що відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, справу розглянуто в межах документів, що в ній містяться.

Розглянувши надані суду докази, суд встановив наступне:

01 травня 2006 року між позивачем та відповідачем по даній справі було укладено договір № 1313/Р з додатковими угодами до нього та специфікацією за умовами якого позивач зобов’язався доставляти та передавати у власність відповідача товар (продовольча та (або) непродовольча продукція), а відповідач зобов’язався приймати товар у власність та оплачувати його вартість на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.3 договору мета поставки товару позивачем відповідачу за даним договором - зберігання, підготовка до продажу і продаж товару відповідачем третім особам через оптово-роздрібну торгівельну мережу з дотриманням вимог чинного законодавства України щодо захисту прав споживачів та інших обов’язкових вимог. Відповідно до п. п. 2.11, 2.12 договору право власності на товар переходить від позивача до відповідача з моменту підписання сторонами оформленої належним чином накладної на товар в пункті поставки, зобов’язання позивача з поставки кожної окремої партії товару вважаються виконаними з моменту передачі відповідачу товару та його приналежностей, підписання сторонами оформленої належним чином накладної. Оплата товару здійснюється протягом 14 календарних днів від моменту продажу товару третім особам (п. 6.7 договору).

На виконання умов договору № 1313/Р від 01 травня 2006 року (що не спростоване сторонами в ході розгляду справи) позивач за видатковими накладними № 006572 від 08.09.2006 р., № 007610 від 10.10.2006 р., № 008396 від 31.10.2006 р., № 008677 від 07.11.2006 р., № 009785 від 05.12.2006 р., № 010367 від 19.12.2006 р., № 010739 та № 010739 від 26.12.2006 р., № 00006 від 03.01.2007 р., № від 30.01.2007 р. та № від 13.02.2007 р. передав відповідачеві товар на загальну суму 12820,18 грн. (копії накладних містяться в матеріалах справи).

Відповідач після отримання товару здійснив частковий розрахунок за нього із позивачем, несплаченою лишилась сума в розмірі 3548,51 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в суми 3548,51 грн. правомірні і обґрунтовані, тому підлягають задоволенню.

Суд відхиляє твердження відповідача щодо наявності боргу у позивача перед відповідачем, оскільки згідно до умов договору, що є предметом даного судового провадження, товар надавався відповідачу відповідно до мети договору № 1313/Р, у відповідача є зобов’язання за договором саме щодо реалізації товару та здійснення розрахунку із позивачем. Договір № 26/10-2006/СК, на який посилається відповідач при розгляді справи, хоча і містить вказівку на основний договір № 1313/Р від 01.05.2006 р., проте згідно до його умов сплата позивачем відповідачу коштів за надані послуги не пов’язана із виконанням зобов’язань сторін за основним договором. Більш того доказів зарахування зустрічних однорідних вимог суду сторонами не надано.

Також суд вважає за необхідне відзначити той факт, що товар, який є предметом договору № 1313/Р від 01.05.2006 р., має термін придатності. Товар поставлено відповідачу за період з вересня 2006 р. по лютий 2007 р. Згідно до п. 4.10 договору до спливу 1% до закінчення гарантійного строку або строку придатності відповідач повинен письмово повідомити позивача про необхідність заміни нереалізованого товару. Таких доказів суду не надано.

Більш того, в матеріалах справи наявний акт звіряння розрахунків № 1 від 31.07.2007 р. за яким відповідач визнав саме суму боргу в розмірі 3548,53 грн. за отриманий у позивача товар за накладними, що є предметом по даній справі.

У відповідності зі статтями 44 та 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В клопотанні позивача про відкладення розгляду справи відмовити.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ "Караван Харків Плюс", 61068, м. Харків, вул. Тарасівська, 3 (в тому числі з п/р 1897 в ВАТ "Укрексімбанк", МФО 351618, код ЗКПО 34333233) на користь ТОВ "М 15", 03045, м. Київ, Столичне шосе, 100 (п/р 9706 в ЗАТ "ОТП Банк", МФО 300528, код ЗКПО 31593859) - 3548,51 грн. боргу, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення підписано 04 лютого 2008 р.

Суддя Калініченко Н.В.