ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.08 р.                     Справа № 26/292а

Постановлена у нарадчій кімнаті 06 лютого 2008 р. о 17 год. 00 хв.

По справі 26/292а

Господарський суд Донецької області у складі судді Наумової К.Г.

При секретарі судового засідання – Мосєєвій О.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітел” (м. Горлівка)

До Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції (м. Горлівка)

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Державна податкова адміністрація у Донецькій області (м. Донецьк)

Про визнання недійсними податкового повідомлення – рішення від 12.11.2003 р. № /0 401та рішення про застосування фінансових санкцій від 12.11.2003 р. № /0 402

Товариство з обмеженою відповідальністю „Вітел” (м. Горлівка) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державної податкової інспекції у Микитівському районі м. Горлівки (м. Горлівка), далі за текстом “ДПІ”, про визнання недійсним податкового повідомлення–рішення від 12.11.2003 р. № /0 401, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 127557 грн. 10 коп. на підставі п.п. 1, 4 ст. 17, ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. За даним позовом було порушено провадження по справі 26/292 а.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Вітел” (м. Горлівка) також звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державної податкової інспекції у Микитівському районі м. Горлівки (м. Горлівка) про визнання недійсним податкового повідомлення–рішення від 12.11.2003 р. №/0 402, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 15596грн. 26 коп. на підставі абз.5 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”. За даним позовом було порушено провадження по справі 26/293 а.

Ухвалою від 17.02.04 р. зазначені справи було об’єднано у справу за № 26/292а.

Ухвалою суду від 11.03.04 р. по справі було призначено проведення судово-технічну експертизу світлокопій витратних накладних від 23.19.03 р. та почеркознавську експертизу.

Ухвалою від 02.06.04 р. після отримання додаткових матеріалів для проведення експертизи, справу було направлено для проведення призначених експертиз..

Ухвалою від 11.05.07 р. провадження по справі було поновлено.

Ухвалою від 23.05.2007 р. розгляд справи було подовжено відповідно до приписів КАС України.

Ухвалою від 23.05.2007 р. було здійснено заміну відповідача – Державної податкової інспекції у Микитівському районі м. Горлівки її правонаступником – Горлівською об’єднаною державною податковою інспекцією.

Ухвалою від 06.06.2007 р. до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено Державну податкову адміністрацію у Донецькій області.

06.02.2008 р. позивачем подано клопотання, яким, у зв’язку з тим, що у позові була припущена помилка у номері спірного рішення, позивач змінив позовні вимоги та просить визнати недійсними податкове повідомлення–рішення від 12.11.2003 р. № /0 401, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 127557 грн. 10 коп. на підставі п.п. 1, 4 ст. 17, ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та рішення про застосування фінансових санкцій від 12.11.2003 р. №/0 402, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 15596грн. 26 коп. на підставі абз.5 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

Контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Проведення відносно позивача оперативної перевірки 23.10.2003р. є незаконним, оскільки шляхом проведення оперативних перевірок органи державної податкової служби здійснюють лише контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Посвідчення на перевірку підписані не начальником податкового органу, а його заступником, рішення за актом перевірки прийнято після закінчення встановленого 10-денного терміну, в посвідченнях на перевірку не зазначений тип перевірки та підстави для її проведення.

Підстави для проведення позапланової перевірки, передбачені Указом Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності», в даному випадку відсутні.

Складений з порушенням чинного законодавства акт перевірки від 23.10.2003р. не може бути підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.

Перший примірник акту перевірки від 23.10.2003р. №175/23-114-1, що знаходиться у відповідача, не є тотожним примірнику акту перевірки від 12.11.2003р. №000755, що був вручений касиру підприємства.

За умови виконання відповідачем встановленого порядку проведення перевірки та за наявністю доказів фактів порушення позивачем п.п.1, 4 ст.17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку, його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій, фінансові санкції на суму 3667грн. 35коп. та 340грн. відповідно були б обґрунтованими.

Перевіркою встановлена невідповідність готівкових коштів сумі коштів, яка зазначена у денному звіті. За дане порушення до позивача на підставі ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” застосована фінансова санкція у сумі 123548грн. 75коп.

За вимогами ст.1 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори розрахункових операцій застосовуються суб'єктами підприємницької діяльності, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. З цього випливає, що операції з готівкою, не пов’язані з продажем товару, не проводяться через РРО, у тому числі внесення фінансової допомоги. В таких випадках розрахунки здійснюються через касу підприємства з оформленням прибуткового касового ордеру. Саме такий випадок відображений в акті перевірки від 23.10.2003р. і підтверджений прибутковим касовим ордером від 23.10.2003р. №434 на суму 24702грн. 94коп.

За наслідками перевірки податковим повідомленням - рішенням від 12.11.2003 р. №/0 402 до позивача були застосовані фінансові санкції у сумі 15596грн. 26коп. на підставі абз.5 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Відомості, викладені в акті перевірки, стосовно реалізації товару – шампанського Артемівського «Крим» у кількості 6 бут. на суму 124грн. 05коп. та вина в асортименті у кількості 45 бут. на суму 609грн. 42коп., у загальній сумі 733грн. 47коп., не підтверджені документально і не були отримані у встановленому порядку Позивач не здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тому не має відповідної ліцензії.

ДПІ проти позову заперечує посилаючись на наступне.

Актом перевірки від 23.10.2003р. №175/23-114-1 встановлені наступні факти: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій на суму 733грн. 47коп., невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку за 22.10.2003р., його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій, невідповідність готівкових коштів сумі коштів, яка зазначена у денному звіті, на 24709грн. 95коп. Зазначені порушення підтверджуються звітом РРО на момент перевірки, актом інвентаризації готівкових коштів на місці проведення розрахунків, витратними накладними від 23.10.2003р. №15745-0-/л та №15743-0-/л.

За наслідками перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення – рішення від 12.11.2003 р. № /0 401, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 127557 грн. 10 коп. Зазначене податкове повідомлення – рішення було складено по формі «Р» за вимогами Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого Наказом ДПАУ від 21.06.2001р. №263 зі змінами, внесеними Наказом ДПАУ від 27.12.2003р. №247. Форма «Р» передбачає в обов’язковому порядку посилання на п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, що й було формально здійснено.

Актом перевірки від 23.10.2003р. №175/23-114-1 встановлений факт реалізації ТОВ «Вітел» алкогольних напоїв на суму 733грн. 47коп. покупцю, який не мав статусу суб’єкту підприємницької діяльності, на підставі чого було прийняте рішення про застосування фінансових санкцій від 12.11.2003 р. №/0 402.

Алкогольні напої були придбані кінцевим споживачем для кінцевого використання, що підтверджується витратними накладними від 23.10.2003р. №15745-0-/л та №15743-0-/л, в рядку яких «отримувач» зазначено «кінцевий споживач» без зазначення СПД. Розрахунок фінансових санкцій у сумі 15596грн. 26коп. здійснено відповідно до абз.5 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” з розрахунку 200 відсотків вартості отриманої партії товару.

Позивач вважає, що проведена 23.10.2003р. перевірка відноситься до оперативної, однак це не відповідає дійсності. Перевірку позивача було проведено відповідно до вимог ст.ст.15,16 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та плану роботи ДПА у Донецькій області на жовтень 2003р. Направлення на перевірку було підписане заступником керівника податкового органу за приписами Порядку та реалізації матеріалів перевірок по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності, затвердженого Наказом ДПАУ від 04.04.2002р. №155/ДСК зі змінами, внесеними Наказом ДПАУ від 17.10.2003р. №492/ДСК.

Відповідно до вимог зазначеного Порядку Рішення про застосування до позивача фінансових санкцій були винесені в 10-денний термін з дня реєстрації акту перевірки в журналі реєстрації вхідної кореспонденції.

Посилання позивача на порушення вимог Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» є безпідставними, оскільки норми даного указу не розповсюджуються на перевірки порядку проведення розрахунків за товари (послуги), а стосуються лише перевірок з питань сплати податків, зборів (обов’язкових платежів) до бюджетів та державних цільових фондів.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна податкова адміністрація у Донецькій області підтримала заперечення відповідача.

Допитаний у якості свідка Жигар Володимир Миколайович, працівник ДПА у Донецькій області, який приймав участь у перевірці, пояснив наступне: „У торговому залі позивача були виставлені зразки алкогольних напоїв. Алкогольні напої придбали Олейников Б.В. та Баранов А.В., які приймали участь у перевірці. Їм були виписані накладні на товар після чого запропоновано його оплатити в касі. Касир знаходилась у окремому приміщенні, розрахунки проводились через віконце. Я бачив як Олейников Б.В. та Баранов А.В. розраховувались за придбаний товар у касі. Для придбання алкогольних напоїв вини використали власні кошти. Після того як ми представились та пред’явили направлення на перевірку, нас у приміщення каси не пустили. Касир перерахувала кошти, які були у касі, склала акт інвентаризації, роздрукувала фіскальний звіт. Касир у нашій присутності виписала прибутковий касовий ордер на суму на яку була встановлена невідповідність коштів у касі сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій. У приміщення каси ніхто не заходив, кошти касиру не надавав”.

Допитаний у якості свідка Мощенський Вадим Геннадійович, пояснив наступне: „Я працював у податковій міліції. Керівник попросив повернути оригінали накладних, які були видані працівникам ДПА під час перевірки, головному бухгалтеру ТОВ «Вітел» Манзяк Н.В.. Я передав накладні. Маніяк Н.В.. кошти мені не віддавала. Зі слів знаю, що ТОВ «Вітел» повернуло Олейникову Б.В. та Баранову А.В. витрачені на алкогольні напої кошти”.

Допитаний у якості свідка Цуканов Євген Володимирович, працівник ДПА у Донецькій області, який приймав участь у перевірці, пояснив наступне: „Алкогольні напої придбали Олейников Б.В. та Баранов А.В., які приймали участь у перевірці. Розрахунок за товар проводився ними через віконце на якому була табличка „Каса”. Для розрахунків вони використали власні кошти. Після закінчення перевірки кошти не повернули. Бачив як касир виписала прибутковий касовий ордер після телефонної розмови при цьому ніхто у приміщення каси не входив коштів їй не віддавав. Розрахункова операція через РРО не проведена. Під час перевірки були виписані оригінали накладних на яких касир зробила відмітку про оплату. Касир перерахувала кошти, які знаходились біля касового апарату, склала акт інвентаризації. Касир відмовилась надавати пояснення та документи для перевірки у тому числі касову книгу. У приміщення каси ніхто з працівників податкового органу не заходив”.

Допитана у якості свідка Манзяк Наталья Володимирівна, головний бухгалтер ТОВ «Вітел», пояснила наступне: „У торговому залі виписуються накладні, розрахунки проводяться в касі, товар видається по накладним на складі, який знаходиться окремо. На порому поверсі знаходиться каса підприємства. У касі підприємства здійснюються розрахунки де також знаходиться касовий апарат. Кошти отримані під час розрахунків з покупцями зберігаються у грошовому ящику касового апарата, інші кошти (заробітна плата, тощо) у сейфі, що знаходиться у приміщенні каси. Через вікно каси усе приміщення каси не видно. Каса підприємства та місце проведення розрахунків можуть знаходитись у одному приміщенні, а кошти, що знаходяться у касі та кошти отримані за товар повинні зберігатися окремо. На посаді касира працювала Суходуб Т.В.”

Манзяк Н.В. також пояснила, що підпис на прибутковому касовому ордері у графі „головний бухгалтер” їй не належить.

Також до участі у справі у якості свідків були залучені Суходуб Тетяна Вікторівна (перемінила фамілію на Пшенична), яка працювала касиром ТОВ «Вітел», та Баранов Андрій Володимирович, працівник ДПА у Донецькій області, який приймав участь у перевірці. Свідки у судові засідання не з’явились, сторони не наполягають на їх виклику та вважають можливим розглянути справу без допиту цих осіб у якості свідків.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, та заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач є суб’єктом підприємницької діяльності, свідоцтво про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності – юридичної особи видане виконкомом Горлівської міської ради 14.08.1997р. про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за №2593.

23.10.2003 р. ДПІ у м. Маріуполі було проведено перевірку позивача, за наслідками якої було складено акт №000755 №175/23-114-1 №433/23-411-2 перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності.

Перевірку проводили заступник начальника відділу оперативного контролю Цуканов Є.В., головний державний податковий ревізор – інспектор Жигар В.М., старший оперуповноважений по ОВС Олейніков Б.В., старший оперуповноважений Баранов А.В. на підставі посвідчень на перевірку від 23.10.2003 р. №№1446, 1447, 1448, 1449, виданих ДПА у Донецькій області. Зазначена перевірка було включена до Графіку проведення планових перевірок з питань дотримання порядку розрахунків у готівковій та безготівковій формі відділу оперативного контролю управління податкового аудиту та валютного контролю ДПА у Донецькій області на жовтень 2003р., затвердженого начальником управління Шматко А.Ю. та начальником відділу Батарон С.А.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що проведення відносно позивача оперативної перевірки 23.10.2003р. є незаконним, однак матеріалами справи не підтверджується, що перевірка була саме оперативною, з огляду на що суд не приймає до уваги це посилання позивача.

Посилання позивача на порушення вимог Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» також є безпідставними за наступних причин.

Згідно п.1 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” державній податковій службі України надано право здійснювати на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності перевірки товарно-касових книг, показники контрольно-касових апаратів, що застосовуються при розрахунках за готівку зі споживачами.

Ст.15 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачено, що контроль за дотриманням суб’єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових та позапланових перевірок. Ст.16 цього закону передбачено, що планові чи позапланові перевірки осіб, які застосовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством України.

Указ Президента України „Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності”, на який посилається позивач, стосується перевірок показників фінансово-господарської діяльності та на проведення перевірок з питань дотримання нормативних актів, які регулюють застосування реєстраторів розрахункових операцій, не розповсюджується.

Згідно Розпорядження ДПА України від 20.05.97р. №89-р “Про посвідчення на перевірку” працівники податкових органів мають право здійснювати перевірку лише на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих в журналі обліку посвідчень на перевірку. Як зазначалось, працівники податкових органів, що здійснювали перевірку позивача, діяли на підставі оформлених належним чином та зареєстрованих посвідчень на перевірку, таким чином перевірка здійснена у відповідності з чинним законодавством.

На підставі наведеного акту перевірки ДПІ у Микитівському районі м. Горлівки прийнято податкове повідомлення – рішення від 12.11.2003 р. № /0 401, яким до позивача застосовані штрафні санкції на підставі п.п. 1, 4 ст. 17, ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” у сумі 127557 грн. 10 коп.

Згідно розрахунку фінансових санкцій до спірного рішення, фінансова санкція у сумі 3667грн. 35коп. застосована за непроведення розрахункової операції через РРО у сумі 733грн. 47коп. у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів,

фінансова санкція у сумі 340грн. за невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку за 22.10.2003р. та його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій,

фінансова санкція у сумі 123549грн. 75коп. за невідповідність суми готівкових коштів у місці проведення розрахункових операцій сумі коштів, що зазначена у денному звіті РРО на 24709грн. 95коп. у п’ятикратному розмірі суми, на яку встановлено невідповідність.

В акті перевірки відображено наступне.

Під час перевірки було встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії, розрахункова операція з придбання шампанського Артемівського «Крим» у кількості 6 бут. на суму 124грн. 05коп. та вина в асортименті у кількості 45 бут. на суму 609грн. 42коп., у загальній сумі 733грн. 47коп., не була проведена через РРО, розрахунковий документ не виданий.

Під час перевірки також було встановлено неведення книги УРО, відсутність запису в КУРО та Z-звіту за 22.10.2003р.

В акті зазначається, що сума коштів, яка зазначена в денному звіті, дорівнює 445грн. 06коп. Відповідно до акту інвентаризації наявності коштів фактичний залишок готівки у касі на момент перевірки 23.10.03р. складав 25155грн. 01коп. Таким чином, розбіжність складає 24709грн. 95коп.

В акті також зазначено, що після начала проведення перевірки касиром Суходуб Т.В. без будь яких підстав був виписаний в присутності перевіряючих, які не були допущені у приміщення каси, прибутковий касовий ордер №434 від 23.10.2003р. на суму 24702грн. 94коп. (нібито зворотна фінансова допомога від П’яних І.А., який на момент перевірки був відсутній).

Позивачем наданими у матеріали справи доказами не спростовані факти викладені в акті перевірки.

Суходуб Тетяна Вікторівна, залучена до участі у справі відповідно до ст. 30 ХПК України, поясняла, що коштів за товар від працівників, яки приймали участі у перевірці, не отримувала, документи, які підтверджують оплату товару, не видавала та не підписувала у тому числі не підписувала відмітку „Оплачено” на витратних накладних від 23.10.03 р. № 15743-0-/л та 15745-0-/л , прибутковий касовий ордер № 434 від 23.10.03 р. на отримання поворотної фінансової допомоги від П’яних І.А. на суму 24702 грн. 94 коп. у присутності перевіряючи не складала.

У зв’язку з наведеними поясненнями судом було призначено судово-технічну експертизу світлокопій витратних накладних від 23.10.03 р. № 15743-0-/л та 15745-0-/л проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз. Експерт повідомив суд про неможливість проведення даної експертизи за відсутності оригіналів витратних накладних.

Також судом було призначено проведення почеркознавської експертизи підписів на витратних накладних від 23.10.03 р. № 15743-0-/л та 15745-0-/л, акті інвентаризації коштів від 23.10.03 р., акті перевірки.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 31.10.05 р. підписи на акті інвентаризації наявних коштів та акті перевірки від 23.10.03 р. підписи виконані Суходуб Т.В., зображення підписів від імені Суходуб Т.В. у електрографічних фотокопіях витратних накладних від 23.10.03 р. № 15743-0-/л та 15745-0-/л, що розташоване у відбитках штампу „Оплачено” є зображенням справжніх підписів Суходуб Т.В.

Показаннями свідків Жигар В.М. та Цуканова Є.В. підтверджується, що під час перевірки касир Пшенична (Суходуб) Т.В. отримала від Олейнікова Б.В. та Баранов А.В. кошти за придбані алкогольні напої.

Згідно показань свідка Мощенського В.Г. оригінали витратних накладних від 23.10.03 р. № 15743-0-/л та 15745-0-/л після перевірки були повернуті ТОВ „Вител”.

Операція з придбання алкогольних напоїв на загальну сумі 733 грн. 47 коп. через реєстратор розрахункових операцій не проведена, що підтверджується показаннями свідків Жигар В.М. та Цуканова Є.В., контрольною стрічкою реєстратора розрахункових операцій позивача ЕА 00054285, з якої також вбачається, що операції з придбання алкогольних напоїв не проводилось через реєстратор розрахункових операцій.

Залучена у якості свідка Пшенична (Суходув) Т.В. до жодного судового засідання не з’явилась.

Посилання позивача на те, що під час перевірки не було встановлено невідповідності суми коштів у місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті оскільки в касу підприємства була прийняті кошти у сумі 24702грн. 94коп. у вигляді фінансової допомоги від П’яних І.А., що підтверджується прибутковим касовим ордером №434 від 23.10.2003р. не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Ст.. 2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” визначено:

місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо, а

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Згідно п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджено Постановою Правління Національного банку України від 19.02.2001 р. N 72, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.2001 р. за N 237/5428, що діяло на момент прийняття спірного рішення, далі за текстом “Положення”, під касою підприємства вважається - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

П. 4.1 також встановлено, що з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємство повинно мати касу, а його керівники мають обладнати касу та забезпечити надійне зберігання готівкових коштів у ній.

Відповідно п..2.6, розрахунки за готівку підприємств сфери торгівлі, громадського харчування та послуг здійснюються із застосуванням РРО згідно із Законом України від 01.06.2000 N 1776 "Про внесення змін до Закону України "Про застосування електронних контрольно-касових апаратів і товарно-касових книг при розрахунках із споживачами у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

З наведеного вбачається, що каса підприємства та місце проведення розрахунків у сфері торгівлі громадського харчування та послуг не є тотожними поняттями. Зазначеним нормативними актами встановлені різні вимоги до цих місць. Таким чином, каса підприємства та місце проведення розрахунків у сфері торгівлі громадського харчування та послуг не можуть знаходитись у одному місці.

П.2.10. Положення встановлено, що оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги згідно з пунктом 4.2 цього Положення, є здійснення такими підприємствами обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень з оформленням цих операцій у встановленому порядку прибутковим касовим ордером з видачею відповідної квитанції та відображенням у касовій книзі в день одержання підприємством готівкових коштів.

Відповідно до п. 3.2. Положення, приймання готівки касами підприємств, у тому числі й одержаної з банку, проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання готівки видається квитанція за підписами головного бухгалтера або особи, уповноваженої керівником підприємства, і касира, засвідчена печаткою підприємства. Типові форми і порядок заповнення прибуткових касових ордерів затверджені наказом Міністерства статистики України від 15.02.96 N 51 "Про затвердження типових форм первинного обліку касових операцій".

Показаннями свідків Жигар В.М. та Цуканова Є.В. підтверджується, що прибутковий касовий ордер №434 від 23.10.2003р. на суму 24702грн. 94коп. був виписаний касиром Пшенична (Суходуб) Т.В. після того як працівники податкового органу оголосили про проведення перевірки та телефонної розмови. При цьому до приміщення де знаходилась касир та проводились розрахунки за придбаний товар ніхто не заходив, кошти касиру не віддавав.

Манзяк Н.В., яка працювала головним бухгалтером ТОВ «Вітел», пояснила, що у прибутковому касовому ордері №434 від 23.10.2003р. у графі “головний бухгалтер” підпис їй не належить.

Про складання даного прибуткового касового ордеру у присутності працівників податкового ордеру також зазначено в акті перевірки.

Позивачем наданими доказами не спростовані факти викладені в акті перевірки.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

П. 1 ст. 17 встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Відповідно до п. 13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Ст.. 22 встановлено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

П. 9 ст. 3 цього закону, суб’єкти підприємницької діяльності зобов’язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 4 ст. 17, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

На підставі наведеного акту перевірки ДПІ у Микитівському районі м. Горлівки прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 12.11.2003р. №/0 402, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 15596грн. 26 коп. на підставі абз.5 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Відповідно до ст.. 1 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” під оптовою торгівлею розуміється - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації підприємствам роздрібної торгівлі, іншим суб'єктам підприємницької діяльності, а роздрібною торгівлею вважається - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших підприємствах громадського харчування.

Матеріалами перевірки встановлено та підтверджено матеріалами справи що під час перевірки було встановлено факт саме роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки реалізація алкогольних напоїв здійснена не суб’єкту підприємницької діяльності.

Доказів того, що позивач під час проведення перевірки мав ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями суду не надано.

Розмір фінансової санкції підтверджено наданими до матеріалами справи накладними та не спростовано позивачем.

Відповідно до ст. 17 наведеного закону, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

Суд також зазначає, що недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, може бути підставою для визнання такого акту недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акту. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним.

Прийняття рішення про застосування до позивача фінансових санкцій за порушення Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” у формі податкового повідомлення-рішення не призвело до прийняття неправильного рішення, тому судом не приймаються на уваги посилання позивача на порушення вимог Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” щодо строків та форми прийняття рішення.

Таким чином, ДПІ правомірно застосовані до позивача податковим повідомленням–рішенням від 12.11.2003 р. № /0 401 штрафні санкції на підставі п.п. 1, 4 ст. 17, ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” у сумі 127557 грн. 10 коп. та рішенням про застосування фінансових санкцій від 12.11.2003р. №/0 402 штрафні санкції у сумі 15596грн. 26 коп. на підставі абз.5 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, тобто відсутні підстави для визнання наведених рішень недійсними.

З огляду на зазначене позовні вимоги про визнання недійсними наведених рішення та податкового повідомлення-рішення не підлягають задоволенню.

П. 4. ст. 92 КАС України встановлено, що у разі призначення експертизи здійснено за ініціативою суду відповідні витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

П. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. N 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави” встановлено, що у разі коли призначення експертизи у адміністративній справі здійснюється з ініціативи суду такі витрати компенсуються за рахунок держави Державною судовою адміністрацією у їх фактичному розмірі, але не більше від граничних розмірів компенсації таких витрат, згідно з додатком.

Підставою для компенсації судових витрат є судове рішення.

Зазначені витрати не можуть перевищувати нормативну вартість проведення відповідних видів судової експертизи у науково-дослідних установах Мін'юсту.

Почеркознавчу експертизу по справі проведено Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз, тобто державною науково-дослідною установою Мін'юсту. Згідно листа від 30.10.2005 р. № 2829/02 вартість експертизи складає 523 грн. 20 коп. та підлягає компенсації за рахунок держави Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Донецькій області.

Враховуючи викладене та, керуючись Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, Законом України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджено Постановою Правління Національного банку України від 19.02.2001 р. N 72, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.2001 р. за N 237/5428, Постановою КМУ від 27.04.2006 р. N 590 “Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави”

ст. ст. 7 –12, 69-72, 92, 94, 122-163, 254, та прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітел” (м. Горлівка, Донецької обл.) до Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції (м. Горлівка, Донецької обл.) про визнання недійсним податкового повідомлення–рішення від 12.11.2003 р. № /0 401, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітел” застосовані штрафні санкції у сумі 127557 грн. 10 коп. та рішенням про застосування фінансових санкцій від 12.11.2003р. №/0 402, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітел” застосовані штрафні санкції у сумі 15596грн. 26 коп. відмовити.

Компенсувати за рахунок коштів державного бюджету України Донецькому науково-дослідного інституту судових експертиз (83102, м. Донецьк, вул. Ліванка, б. 4) проведення почеркознавчої експертизи (висновок судово-почеркознавчої експертизи № 2829/02 від 30.10.05р.) у сумі 523 грн. 20 коп.

Направити копію постанови Територіальному управлінню Державної судової адміністрації у Донецькій області (83086, м. Донецьк, пр. Лагутенко, б.14, ) для компенсації Донецькому науково-дослідного інституту судових експертиз (83102, м. Донецьк, вул. Ліванка, б. 4) за рахунок коштів державного бюджету України проведення почеркознавчої експертизи (висновок судово-почеркознавчої експертизи № 2829/02 від 30.10.05р.) у сумі 523 грн. 20 коп.

Дана постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Заява та скарга подається на ім’я Донецького апеляційного адміністративного суду через Господарський суд Донецької області.

Повний текст постанови підписано 11 лютого 2008 р.

Суддя Наумова К Г.