ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

10.01.2008

Справа №2-9/15570-2007

За позовом Приватного підприємства Будівельної компанії "Салют", м. Сімферополь

до відповідача Фонду комунального майна Сімферопольської міської Ради, м. Сімферополь

третю особа КП ЖЕО Залізничної районної Ради м. Сімферополя

про зобов'язання до укладення договору

Суддя Н.С. Пєтухова

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Тимофєєва Н.Є. довір. від 01.11.2007 р.

Від відповідача – Лисякова М.П. – пред-к, дов. пост. №2579/40/01 від 22.10.2007р.

Третя особа – не з’явився

Суть спору: Приватне підприємство Будівельної компанії "Салют" звернулось до суду з позовною заявою до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради у якої просить зобов’язати відповідача укласти з позивачем договір купівлі-продажу нежилого приміщення в підвалі – загальною площею 24,5 кв. м., розташованого у будівлі за адресою м. Сімферополь, вул. Луначарського, 5.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тім, що з 16.05.2005 року є орендарем приміщення, розташованого за адресою м. Сімферополь, вул. Луначарського, 5, на підставі договору оренди № 157, під розміщення офісу.

Керуючись нормами Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», які передбачають право орендаря на приватизацію державного та комунального майна шляхом викупу об’єкту оренди та реалізуючі своє Конституційне право на власність, 28.09.2005 року позивач звернувся до Фонду комунального майна Сімферопольської районної ради з заявою про включення об’єктів, що підлягають приватизації на приватизацію нежилого приміщення в підвалі – загальною площею 24,5 кв. м., розташованого у будівлі за адресою в м. Сімферополі, вул. Луначарського, 5. Але порушаючи вимоги ст. 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» відповідь на заяву про включення об’єктів, що підлягають приватизації нежилого приміщення в підвалі – загальною площею 24,5 кв. м., розташованого у будівлі за адресою в м. Сімферополі, вул. Луначарського, 5, від Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради, на адресу позивача не надходила.

Відповідач проти позову заперечує, що викладено у відзиві на позов від 13.12.2007 р., саме пояснив, що спірне підвальне приміщення знаходиться в будівлі житлового будинку.

Статтею 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків» визначено, що допоміжні приміщення - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку і побутового обслуговування мешканців будинку (сходові майданчики, вестибюлі, перехідні шлюзи, внеквартірниє коридори, коляски, комори, мусорокамери, дахи, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери і інші технічні приміщення).

Згідно ст. 1 і ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» допоміжні приміщення (підвали, комори, сараї, горища, коляски і т.д.) передаються безкоштовно в сумісну власність громадян і окремо приватизація не підлягає.

Згідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малій приватизації)», відмова в приватизації передбачена у випадках, на підставі розпорядження райвиконкому від 04.03.1997р. 4 березня 1997р. був укладений договір оренди строком до 04.03.1998р. який щорічно продовжувався. Останнє продовження було на підставі розпорядження Залізничної районної ради від 02.09.2005р. № 227 на 11 місяців до 02.08.2006р.

Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Про день слухання справи був сповіщений належним чином. Ухвала суду була направлена на його адресу рекомендованою кореспонденцією. Причина не явки представника третьої особі суду не відома.

Розглянувши матеріали справи, а також додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

В с т а н о в и в:

Позивач - приватне підприємство Будівельна компанія «Салют» з 16.05.2005 року на підставі договору оренди № 157 орендує вищевказане підвальне приміщення під розміщення офісу, розташованого у будівлі за адресою: м. Сімферополь, вул. Луначарського, 5.

25.05.2007 року позивачем був переукладений договір оренди нежилих примі щень № 157, які належать до комунальної власності м. Сімферополя на новий строк, а саме до 10.02.2008 року.

Згідно договору оренди нежилих приміщень загальна площа орендованого під вального приміщення становить 24,5 кв. м.

28.09.2005 року позивач звернувся до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради з заявою про включення об’єктів, що підлягають приватизації на приватизацію нежилого приміщення в підвалі – загальною площею 24,5 кв. м., розташованого у будівлі за адресою: м. Сімферополь, вул. Луначарського, 5.

Як свідчать матеріали справи, відповідь на заяву про включення приміщення, розташованого у підвалі загальною площею 24,5 кв. м., у будівлі за адресою: м. Сімферополь, вул. Луначарського, 5, позивач не отримав та будь-яких дій з боку Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради відносно укладення договору купівлі-продажу вказаного об’єкту не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України “Про оренду державного та комунального майна", одним із способів приватизації комунального майна є викуп його за договором оренди.

Відповідно до розділу V “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” комунальна власність є “власністю відповідних громад, сіл, селищ, міст” і, отже, її відчуження може відбуватися тільки за спеціальним рішенням власника або уповноваженого ним органу, оскільки “органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об’єктами права комунальної власності” (частина п’ята статті 60 Закону України “Про місцеве самоврядування").

Приписами частини 4 статті 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” передбачено, що покупці подають до відповідного органу приватизації заяву про включення підприємства до одного із зазначених у цій статті переліків об'єктів, що підлягають приватизації.

Згідно до вимог частини 1 статті 345 Цивільного кодексу України, що регламентує підстави набуття права власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Керуючись положеннями та приписами вказаних вище нормативно-правових актів, які передбачають право Орендаря на приватизацію державного та комунального майна шляхом викупу об'єкту оренди, реалізуючі Конституційне право на власність, позивач звернувся до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради з заявою про включення об’єктів, що підлягають приватизації на приватизацію нежилого приміщення в підвалі – загальною площею 24,5 кв. м., розташованого у будівлі за адресою в м. Сімферополі, вул. Луначарського, 5.

Рішенням 37 сесії Сімферопольської міської ради IV скликання від 24.01.2006 року № 508 "Про затвердження Програми приватизації об'єктів комунальної власнос ті Сімферопольської міської ради на 2006 рік", була затверджена програма привати зації, за якої приватизації у тому числі підлягають нежиле приміщення розташовані у підвалі - загальною площею 24,5 кв.м., розташованого у будівлі за адресою, м. Сімфе рополь, вул. Луначарського, 5 користувачем якого на дату прийняття Рішення є Позивач.

Але подальших дій стосовно приватизації вказаного приміщення здійснено не було.

Регулювання відносин власності закріплено в Конституції України, яка визначила коло об’єктів і суб’єктів права власності (статті 13, 41, 142, 143), рівність усіх суб’єктів права власності (стаття 13), гарантії права власності й обов’язки власників (статті 13, 41) та встановила, що правовий режим власності має визначатися виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України “Про приватизацію державного майна”, відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” об'єктом малої приватизації є окреме індивідуально визначене майно. Згідно до норми, яка закріплена у статті 3 вказаного вище Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”, приватизація об'єктів малої приватизації здійснюється шляхом викупу. Викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації, зданих в оренду, якщо право на викуп було передбачено договором оренди (стаття 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію”)”, ст. 289 ЦК України).

Відмова у приватизації можлива виключно у випадках, зазначених відповідно у частині третій статті 12 Закону України “Про приватизацію державного майна” та абзаці другому частини п’ятої статті 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”. У решті випадків, тобто коли державними органами приватизації у встановленому порядку прийнято рішення щодо приватизації об’єкта, такий орган в подальшому не вправі відмовити в укладенні договору купівлі-продажу об’єкта приватизації.

Так, згідно ч. 3 ст. 12 Закону України “Про приватизацію державного майна” відмова в приватизації можлива тільки у випадках, коли: особа, яка подала заяву, не може бути визнана покупцем відповідно до статті 8 цього Закону; законодавством встановлено обмеження щодо приватизації цього підприємства; майно у встановленому порядку включено до переліку об’єктів (групи об’єктів), що не підлягають приватизації; об’єкт приватизації знаходиться в заповідній зоні, або розташований у прибережних захисних смугах морів, річок, озер на відстані ближче ніж 100 метрів від них.

Згідно ч.4 ст. 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” покупці подають до відповідного органу приватизації заяву про включення підприємства до одного із зазначених у цій статті переліків об’єктів, що підлягають приватизації. Згідно ч. 5 ст. 7 вказаного Закону, орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через місяць з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі. Відмова у приватизації можлива тільки у випадках, коли: особа, яка подала заяву, не може бути визнана покупцем підприємства згідно з цим Законом; є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства; не затверджено переліків, передбачених частиною першою цієї статті, а саме - переліки об’єктів, які перебувають відповідно у загальнодержавній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні, за конкурсом.

Таким чином, наведене дозволяє зробити висновок, що відповідачі безпідставно, не маючи жодної вказаної підстави відмовили позивачу у приватизації об'єкту.

Як свідчать матеріали справи, нежиле приміщення в підвалі – загальною площею 24,5 кв.м., розташованого у будівлі за адресою, м. Сімфе рополь, вул. Луначарського, 5 не використовується для теплопостачання, водопостачання, електропостачання, газопостачання і введення мереж каналізації даного житлового будинку. У зв'язку з чим дане підвальне приміщення є самостійним; індивідуально відособленим об'єктом, не є допоміжним і не бере участь в обслуговуванні і життєзабезпеченні житлового будинку. Саме на цій підставі вказані нежилі приміщення на законних підставах тривалий час Фондом комунального майна здавалися в оренду і надалі приватизувувалися суб'єктами підприємницької діяльності.

Невиконання з боку Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради Рішення 37 сесії Сімферопольської міської ради IV скликання від 24.01.2006 року “Про затвердження Програми приватизації об’єктів комунальної власності Сімферопольської міської ради на 2006 рік”, яке в силу норм Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року № 280/97-ВР є обов'язковим для виконання суб'єктами, якім воно адресоване, призвело до порушення майнового права позивача на приватизацію шляхом викупу Об'єкту оренди та привело до неможливості виникнення та переходу права власності на орендоване майно до позивача.

Таким чином, позовні вимоги| позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті держмита і на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України

У судовому засіданні 10.01.2008 р. зі згодою сторін були оголошені тільки вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України і підписано 11.01.2008 р.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 49, 77, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Зобов’язати Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради укласти з Приватним підприємством Будівельної компанії "Салют" договір купівлі-продажу нежилого приміщення в підвалі – загальною площею 24,5 кв.м., розташованого у будівлі за адресою: м. Сімфе рополь, вул. Луначарського, 5.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Петухова Н.С.