ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

22.01.08                                                                                           Справа № 9/214

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна” від 04.10.2007 р. № 1858

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2007 р.

у справі № 9/214

за позовом ЗАТ “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна”, м.Київ

до Дочірнього підприємства “Івано-Франківський облавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” (далі –ДП “Івано-Франківський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України”), м.Івано-Франківськ

про відшкодування 21 982, 14 грн. шкоди в порядку регресу

За участю представників сторін:

від позивача –не з”явився;

від відповідача –Федорів В.І. (заступник начальника відділу кадрів та правової роботи, довіреність № 339/01-ю від 27.03.2007 р. в матеріалах справи)

Представнику відповідача роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки відповідач не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, викладених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2007 р., 25.12.2007 р.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2007 р. у справі № 9/214 (суддя Фанда О.М.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, зокрема, що позивачем не подано доказів, які встановлюють вину водія Лужецького М.Ф. у вчиненні ДТП, що керував транспортним засобом, власником якого є відповідач; крім того, позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Позивач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, де просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю, з підстав неповного з”ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що ДТП 30.03.2004 р. сталася з вини водія відповідача гром.Лужецького М.Ф., що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення № 398614; 29.04.2004 р. Івано-Франківський міський суд визнав Лужецького М.Ф. винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.1222 КпАП України, і наклав адміністративне стягнення у розмірі 150 грн.; відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, і ін.

Позивачем подано клопотання про перегляд справи в суді апеляційної інстанції за відсутності його представника (вх. № 10791 від 24.12.2007 р.).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.06.2007 р. повернуто позовну заяву ЗАТ “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна” до ДП “Івано-Франківський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України” про відшкодування 21 982, 14 грн. шкоди в порядку регресу без розгляду (а.с.30).

Зокрема, із поверненням позовної заяви без розгляду позовна давність не зупиняється. Вона продовжує свій перебіг і після винесення ухвали про повернення позовної заяви без розгляду.

Якщо позивач після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду або повернення позовної заяви, знову звертається з позовом до господарського суду, перебіг строку позовної давності обчислюється з дня виникнення права на позов (ч.3 п.9 Роз”яснення Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання застосування позовної давності при вирішенні господарських спорів” від 16.04.1993 р. N 01-6/438 з наступними змінами та доповненнями).

Згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті 19.07.2007 р. (а.с.31) ЗАТ “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна” знову звертається до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про відшкодування 21 982, 14 грн. шкоди в порядку регресу.

Оскільки ухвала про повернення позовної заяви без розгляду від 08.06.2007 р. не скасована в установленому законом порядку, то перебіг строку позовної давності обчислюється з дня виникнення права на позов, тобто в даному випадку 02.06.2004 р. - з дня виплати страхового відшкодування на суму 21 982, 14 грн. на підставі платіжного доручення № 5022 (а.с.17).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2007 р. у справі № 9/214 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна” - без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного.

Позовна давність –це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подачі позовної заяви до суду.

Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Частиною 3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою зацікавленої строни, причому така заява може бути зроблена лише під час розгляду справи до винесення рішення. Отже, з прийняттям нового ЦК України інститут позовної давності набуває ознак диспозитивності.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2004 р. проведена виплата страхового відшкодування на суму 21 982, 14 грн. на підставі платіжного доручення № 5022 (а.с.17). Отже, позовна давність сплинула 02.06.2007 р.

Проте 19.07.2007 р. ЗАТ “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна” знову звертається до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про відшкодування 21 982, 14 грн. шкоди в порядку регресу (а.с.31).

У судовому засіданні 24.09.2007 р. відповідач просить з врахуванням вимог ч.3 ст.267 ЦК України застосувати у даному господарському спорі позовну давність, про що зафіксовано в протоколі судового засіданні (а.с.47).

Як прослідковується з матеріалів справи, поважних причин для поновлення строку позовної давності немає, і з таким клопотанням позивач до господарського суду не звертався.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, підстави для поновлення пропущеного строку позовної давності відсутні та відповідач з клопотанням щодо його поновлення не звертався.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено в судовому засіданні, 30.03.2004 р. в с.Рибне Тисменицького р-ну Івано-Франіківської обл. сталась ДТП за участю двох транспортних засобів: КАМАЗ д.н. 0775ІВ, що належить ДП “Івано-Франківський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України”, і VOLVO FH 12 д.н. 11418 ВН, що належить ПП Стасюку Федору Йосиповичу, внаслідок якої транспортному засобу VOLVO FH 12 були завдані механічні пошкодження. Після настання страхового випадку ЗАТ "АСК "Остра Київ" виплатила страхове відшкодування в розмірі 21982, 14 грн. (а.с.17) ПП Стасюку Ф. Й. на підставі договору страхування № К 013787 від 26.01.2004 р. Виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі страхового акту № 6145 від 18.05.2004 р. (а.с.16).

Позивач просить відшкодувати в порядку регресу вищевказану суму.

Як суд першої, так і суд апеляційної інстанції встановив, право позивача, про захист якого він просить, порушено та строк позовної давності пропущено без поважних причин, тому на підставі ст.267 ЦК України ухвалено рішення, яким відмовлено в задоволенні позову в зв”язку з закінченням строку позовної давності.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2007 р. у справі № 9/214 залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин