СУД
РІШЕННЯ

"11" січня 2008 р.

Справа №  2/351

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді ДеревінськоїЛ.В., розглянувши справу N 2/351

за позовною  заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Інстор", м. Запоріжжя

до відповідача:  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,   м. Новомиргород Кіровоградської області

про стягнення 37757,50 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Хвостик О.С. - дов.
від 22.11.2007р.

відповідач - ОСОБА_1   фізична особа - підприємець

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інстор" подано позов до  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 37757,50 грн. , одержаних згідно платіжних доручень від 15 та 26
грудня 2006р. без достатньої правової підстави.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву заперечив позовні вимоги мотивуючи тим, що не має боргу перед позивачем і
безпідставно кошти не одержував. На суму перерахованих позивачем коштів, в тому
числі і спірних, позивачеві в грудні 2006р. передано товар.

Розглянувши справу за наявними в
ній матеріалами, заслухавши пояснення представників  сторін,
господарський суд , -

В С
Т А Н О В И В :

Між сторонами договір
купівлі-продажу товару не укладено. Разом з тим,  з червня по грудень 2006р. між сторонами
склалися господарські відносини, що полягали в постачанні товару відповідачем
та оплати його позивачем.

За твердженням позивача 15 та 26
грудня 2006р. ним по платіжних дорученням N
135 та 168 перераховано відповідачеві 40500 грн., на які останнім
поставлено товару частково. На суму 37757 грн. 50 коп. товар відповідачем не
поставлено, на вимогу від 8.08.2007р. кошти не повернуто.

Позивач вважає, що згідно ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно.... без достатньої правової підстави,
зобов'язана повернути це майно. Вказані обставини стали підставою для звернення
з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд
виходить із наступного. Із матеріалів справи вбачається, 20.12.2006р. позивач
видав своєму представникові довіреність ЯМЧ N 179650, строк дії якої до
29.12.2006р., на одержання від відповідача
інвентарю кухонного в асортименті на суму 98733 грн. 10 коп.

Відповідач відвантажив позивачеві
згаданого товару на суму 10610 грн. 16 коп. 22.12.2006р. по накладній N 34, на
суму 9014 грн. 50 коп. по накладній N 35 від 22.12.2006р., по накладній N 36
від 23.12.2006р. на суму  27694 грн. 86
коп., по накладній N 37 від 25.12.2006р. на суму 26866 грн. 20 коп., по
накладній N 38 від 27.12.2007р. на суму 24547 грн. 38 коп. Всього на загальну
суму 98733 грн. 10 коп., чим повністю задовольнив вимог позивача поставити
кухонний інвентар на суму 98733 грн. 10 коп., як зазначено  в довіреності від 20.12.2006р., т.ч. і на
спірну суму 37757 грн. 50 коп.

Відповідно до ст.ст. 11, 509, 526
ЦК України  цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного..., або за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки. Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Викладені обставини та вимоги
законодавства свідчать про  передачу
відповідачем позивачеві товару на спірну суму, а тому одержані відповідачем
спірні кошти не є безпідставно набутим майном і підстави для їх стягнення
відсутні. Позов задоволенню не підлягає в зв'язку з необґрунтованістю його
заявлення.

Заперечення стосовно того, що на
накладних про одержання товару на спірну суму відсутні підписи та печатки
представника позивача, що на його думку, не є належним доказом одержання
товару, спростовується матеріалами справи, проаналізованими вище, і може свідчити
лише про порушення вимог ведення бухгалтерської звітності при заповненні  накладних.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України на позивача покладаються витрати по сплаті
державного мита та  витрати по оплаті
послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в повному
розмірі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 509, 526, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49,  ст.ст. 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України
рішення господарського  суду  набирає
законної  сили   після закінчення  десятиденного
строку з дня його прийняття,  а у
разі, якщо  у  судовому
засіданні  було  оголошено
лише   вступну   та резолютивну  частини
рішення,  воно  набирає
законної сили після закінчення
десятиденного  строку  з
дня   підписання   рішення, оформленого відповідно до ст. 84
ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом
порядку.

Суддя                                    Л.В.
Деревінська