ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№
44/231-07(11/454-06.47/09-06)

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого
судді:

Кочерової
Н.О.,

суддів:

Рибака
В.В., Черкащенка М.М.,

за
участю представників сторін:

від
позивача -

ОСОБА_1;

від
відповідача -

Шушляпіна
Л.П.;

розглянувши  матеріали  касаційної  скарги

СПД ФО ОСОБА_1

на  постанову

Харківського
апеляційного господарського суду від 08.11.2007р.

у
справі

№44/231-07 господарського суду Харківської
області

за
позовом

СПД ФО
ОСОБА_1

до

ПФ
"Жеверже"

про

визнання
права на користування нежитловими приміщеннями та усунення перешкод в
користуванні нежитловими приміщеннями

ВСТАНОВИВ:

СПД
ФО ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області із позовом до
ПФ "Жеверже" про визнання договору оренди № 17 від 22.11.2004  таким, що продовжений до 12.12.2006; визнання
за позивачем переважного права оренди спірного приміщення на тих же умовах, що
вказані в договорі № 17 від 22.11.2004, зобов'язання відповідача усунути всі перепони
з його боку до використання спірного приміщення та виконання вимоги п. 2.1.
договору.

Крім
того, позивач просив суд  накласти арешт
на частину підсобного приміщення, яке належить відповідачу, за адресою: м.
Харків, вул. Плеханівська, буд. 112, яке за договором оренди № 17 від
22.11.2004 використовує позивач; заборонити відповідачеві до вирішення справи
по суті укладати будь-які угоди, договори відносно спірного приміщення, в тому
числі відчуження, найму, оренди, переобладнання, зміну його цільового
призначення, заборонити іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету
цього спору.

В
задоволенні клопотання про забезпечення позову судом було відмовлено, оскільки
позивач не надав обґрунтованого підтвердження того, що  невжиття таких заходів  може утруднити чи зробити неможливим виконання
рішення господарського суду.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 11.09.2007р. позовні вимоги
задоволені частково, визнано договір оренди № 17 від 22.11.2004 таким, що
продовжений до 12.12.2006, та визнано  за
позивачем переважне право оренди спірного приміщення на тих же умовах, що
вказані в договорі № 17 від 22.11.2004. В решті позову відмовлено.

Дослідивши
додатково надані представником
Харківської дирекції УД ППЗ "Укрпошта" в судовому
засіданні  докази, суд встановив, що на
бланку повідомлення про надсилання рекомендованої позивачу кореспонденції
(Ф-119) наявний підпис працівника
відділення поштового зв'язку  про
повідомлення члена сім'ї ОСОБА_1 - чоловіка, про відсутність у орендодавця
(відповідача) наміру пролонговувати договір оренди від 22.11.04 № 17 на новий
термін.

Фактичний
отримувач кореспонденції (член сім'ї) отримання цієї кореспонденції підтверджує
своїм підписом лише в книзі Ф.8 "На реєстрацію відповідної
кореспонденції", але така книга була знищена за спливом терміну  її зберігання (1 рік).

За
таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем  факту своєчасного повідомлення позивача про
відсутність у нього наміру  на
пролонгацію вказаного договору оренди на новий термін та наявність правових
підстав  для задоволення позову.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду від  08.11.07 апеляційну скаргу відповідача
задоволено частково.

Рішення
господарського суду  Харківської
області   від 11.09.97 у справі №
44/231-07 (н/р № 11/454-06) скасовано частково.

Прийнято
нове рішення, яким відмовлено у позові щодо визнання договору оренди № 17 від
22.11.04 таким, що подовжений  до
12.12.06, та визнання за позивачем переважного права оренди спірного приміщення
на тих же умовах, що вказані в договорі № 17 від 22.11.04.

В
іншій частині рішення залишено без змін.

При
цьому,  апеляційна інстанція  підтвердила висновок  господарського суду  першої інстанції відносно того, що на
зворотному боці бланка повідомлення про вручення кореспонденції від 26.11.05
редакція  "муж - ОСОБА_2"
вчинена працівником  відділення поштового
зв'язку у відповідності  з п.121 Правил
надання послуг поштового зв'язку, затв. постановою КМ України  від 17.08.02 № 1155,  і повинна відповідати запису  у книзі Ф.8 із зазначенням дати вручення.

Крім
цього, про намір  ПФ "Жеварже"
не пролонговувати спірний договір оренди на новий термін свідчить і його
лист  від 05.12.05 № 01-35, адресований
Управлінню торгівлі споживчого ринку (а.с. 75, т.1).

За
таких обставин, суд дійшов висновку  про
своєчасне і належне повідомлення відповідачем (орендодавцем) позивача
(орендаря) про відсутність наміру на подовження дії вказаного договору  оренди на новий   період.

У
поданій касаційній скарзі СПД ФО ОСОБА_1 просить скасувати постанову  апеляційної інстанції, а рішення
господарського суду Харківської області залишити без зміни, посилаючись на
неповноту дослідження апеляційною інстанцією обставин справи  (ст. 43 ГПК України).

Судова
колегія розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши юридичну оцінку судами
обставин справи та  повноту їх
встановлення, перевіривши правильність
застосування ними норм матеріального і процесуального права прийшла до
висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги.

Матеріалами
справи, що було також предметом дослідження при апеляційному провадженні у
справі, підтверджується наступне.

Справа
розглядалась господарськими судами неодноразово.

Постановою
Вищого господарського суду України  від
17.05.2007 у справі № 11/454-06 касаційну скаргу СПД ФО ОСОБА_1 задоволено
частково.

Рішення
господарського суду Харківської області від 20.11.2006 та постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 у справі №
11/454-05 скасовано.

Справу
направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області з
підстав неповноти дослідження обставин справи, що пов'язані з підтвердженням
факту своєчасного повідомлення з боку                        ПП "Жеварне"
(орендодавця) СПД ФО ОСОБА_1 (орендаря) про відсутність наміру продовжувати
(пролонговувати) дію договору оренди від 22.11.2004 № 17 на новий період.

При
новому розгляді справи на підтвердження факту своєчасного повідомлення
орендодавцем орендаря про відсутність свого
волевиявлення про продовження орендних правовідносин на новий термін
апеляційною інстанцією було встановлено наступне.

Відповідно
до п.114 Правил надання послуг поштового зв'язку, затв. Постановою КМ України
від 17.08.2002 № 1155 адресовані фізичним особам рекомендовані поштові
відправлення вручаються особисто адресату (одержувачу), а у разі його
відсутності -повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документу, що
посвідчує особу.

Відповідно
до Порядку пересилання поштових відправлень, який затв. Наказом Українського
державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 31.10.2001 №
445, який діяв на час відправлення відповідачем листа від 05.12.2005, одержувач
рекомендованого поштового відправлення, засвідчуючи отримання даної
кореспонденції, розписується в книзі ф.8 та вказує своє прізвище.

Після
вручення поштового відправлення на зворотному боці бланку повідомлення про
вручення працівник об'єкту поштового зв'язку на підставі книги ф. 8 зазначає
коли видане поштове відправлення під розписку одержувача із зазначенням його
прізвища.

На
підставі викладеного, попередні судові інстанції вірно прийшли до висновку, що
на зворотному боці бланку повідомлення про вручення кореспонденції від
26.11.2005, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 42 т.1)
редакція  "муж ОСОБА_2" зроблено
працівником об'єкту поштового зв'язку на підставі записів, які містились у
книзі ф.8 із зазначенням дати вручення.

Проте
господарський суд Харківської області при прийнятті рішення від 20.11.2006 у
справі № 11/454-05 помилково прийшов до висновку, що факт отримання орендарем
-СПД ФО  ОСОБА_1 вказаного повідомлення
може бути підтверджений лише при наявності книги ф.8.

На
підставі викладеного та у відповідності до Правил оформлення поштових
відправлень апеляційний суд правомірно прийшов до висновку, що
лист-повідомлення від 25.11.2006 відправлено відповідачем (орендодавцем) на
адресу позивача (орендаря) з повідомленням вважається таким, що вручений
належному адресату -СПД ФО ОСОБА_1

Отже,
позивач був належним чином повідомлений відповідачем у відповідності до
положень п.1.5 договору оренди № 17 від 22.11.2004 щодо припинення строку дії
договору оренди з 12.12.2005.

Зазначене
свідчить про повноту встановлення апеляційною інстанцією обставин справи та
вірне застосування до них норм матеріального права, спростовує доводи
касаційної скарги.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 08.11.07 у справі                     № 44/231-07  -без зміни.

Головуючий, суддя
Н.Кочерова

Судді
В.Рибак

М.Черкащенко