СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.08                                                                                 Справа № 6/625

Суддя Закропивний О.В., при секретарі Качановській О.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго”, м. Луганськ

до Комунального підприємства “Троїцькжиткомпослуги”, смт. Троїцьке Луганської області

про стягнення 13 210 грн. 96 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача - Рисістих І.А. (дов. від 23.10.07. № 15/42-17-495),

від відповідача –представник не прибув.;

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача боргу за теплову енергію в сумі 10785 грн. 46 коп., суму інфляційних збитків в розмірі 1815 грн. 03 коп., 3% річних в сумі 246 грн. 52 коп. (з урахуванням уточнення до позовної заяви № 15/42-17-537 від 24.12.07, зданого у судовому засіданні 28.01.08).,тобто позивач зменшив суму позовних вимог. Це уточнення було прийнято судом.

Відповідач не надав відзив на позовну заяву, участі свого повноваженого представника не забезпечив, тому відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали суд ,

встановив:

Між сторонами у справі був укладений договір № 454 юр від 30.09.05. (далі за текстом договір) на постачання теплової енергії, за умовами якого позивач взяв на себе зобов’язання по постачанню теплової енергії споживачу. В той же час, відповідач відповідно до п.1.1. договору зобов’язався своєчасно оплачувати поставлену теплову енергію у строки та на умовах вказаних у договорі.

Згідно п. 8.1. договір вважається заключним з моменту підписання його сторонами і діє протягом 3-х років з моменту укладення і пролонгується на кожний наступний рік ,якщо жодна із сторін не заявить бажання розірвати договір не менш ніж за 15 діб до моменту закінчення строку дії договору. В даному випадку такі заяви від сторін не надходили тому договір вважається пролонгованим щорічно.

Позивач свої зобов'язання за Договором № 454 юр від 30.09.05. виконав в повному обсязі.

Згідно додаткової угоди до договору № 454 юр від 30.09.05. оплата за фактично використану теплову енергію здійснюється на підставі розрахунків, що їх виписує Постачальник Споживачу. Оплату за використану теплову енергію Споживач зобов'язується проводити щомісячно до 6 числа наступного за звітнім місяцем.

Згідно з цим Постачальник виписував Споживачу рахунки. Відповідач підтвердив своє погодження з сумою нарахувань підписом посадової особи .

Порушуючи вимоги Договору Відповідач не провів оплату рахунків . Таким чином , за Відповідачем утворилася заборгованість перед Позивачем за використану енергію і станом на момент подання позову вона складає - 10785 грн. 46 коп .

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України «Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться».

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. У свою чергу ст. 526 Цивільного кодексу України свідчить:

«Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться».

Згідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення. Сума трьох відсотків річних позивачем нарахована правильно та становить -246 грн. 52 коп., інфляційні нарахування - 1815 грн. 03 коп.

Відповідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона у справі повинна довести ті обставини на які вона посилається на підстави своїх вимог і заперечень.

В добровільному порядку вимоги позивача відповідачем не виконані. Враховуючи на викладене позов підлягає до часткового задоволення, з урахуванням уточнення позовних вимог.

Витрати по держмиту та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1.1. ст. 80, ст.ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд, –

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства “Троїцькжиткомпослуги”, смт. Троїцьке Луганської області, смт. Троїцьке,вул. Комсомольська,38, код 03339644 на користь Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго” , м. Луганськ, вул.К.Маркса,54,(поштова адреса: м.Луганськ, кв. Восточний,22) код 03340529 суму основного боргу 10 785грн. 46 коп., інфляційні нарахування у сумі 1815грн.03 коп., 3-% річних у сумі 246 грн. 52 коп., державне мито у сумі 69 грн. 75 коп., витрати на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу у сумі 62 грн. 31 коп., видати наказ.

Рішення підписано 29.02.08.

Суддя                                                            О.В. Закропивний