СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 лютого 2008 року

Справа № 2-24/10420-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

представник позивача, Пімшин Сергій Михайлович, довіреність № 563/01 від 17.08.07, Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Бахчисарая";

представник відповідача, не з'явився, Державна податкова інспекція у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 19 листопада 2007 року у справі № 2-24/10420-2007А

за позовом           Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Бахчисарая" (вул. Гагаріна, 6, Бахчисарай, 98400)

до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим (вул. Сімферопольська, 3, Бахчисарай, 98403)

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Бахчисарай", звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції (ДПІ) в Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим від 03.07.2007 р. № /0, № 0 та № 0 про застосування штрафних санкцій у розмірі 50%, 10% та 20% відповідно за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання зі збору за геологорозвідувальні роботи у загальній сумі 29634,49 грн.

Ухвалою від 19.11.2007 судом замінено позивача у справі - Бахчисарайське Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства на його правонаступника - Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційне господарство м. Бахчисарай».

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 листопада 2007 року позов задоволено, скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Бахчисарайському районі від 03.07.2007 № /0, № /0 та № /0.

Не погодившись з постановою суду, ДПІ у Бахчисарайському районі звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у задоволенні позовних вимог відмовити, у зв’язку з тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду 18.02.2008 представник позивача просив залишити оскаржувану постанову без змін як таку, що прийнята у повній відповідності до норм чинного законодавства. Представник відповідача не з’явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, доказів поважних підстав своєї відсутності суду не надав.

Судова колегія визнала можливим розглянути справу по суті за відсутністю представника сторони у спорі, враховуючи наявні у справі матеріали.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Бахчисарай»зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа рішенням Бахчисарайської райдержадміністрації 27.07.2007 р. і є правонаступником Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Бахчисарая, прийнято до податкового обліку в ДПІ в Бахчисарайському районі.

03.07.2007 р. податківцями здійснено невиїзну документальну перевірку підприємства позивача з питань своєчасності сплати погоджених сум податкових зобов'язань зі збору за геологорозвідувальні роботи за 4 квартал 2006 р., про що складено акт № 08/15-3 (а.с. 18).

На підставі цього акту ДПІ в Бахчисарайському районі винесені податкові повідомлення-рішення від 03.07.2007 р. № /0, № 0 та № 0 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 50%, 10% та 20% відповідно за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання із збору за геологорозвідувальні роботи у загальній сумі 29634,49 грн. (а.с.19-21).

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення зазначених податкових повідомлень-рішень стало порушення позивачем п.п. 1 п. 3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-Ш (Закон № 2181), що виразилось у несвоєчасній сплаті збору за геологорозвідувальні роботи, що відображено в акті перевірки та додатку до нього.

До позивача застосовані штрафні санкції за порушення граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання на підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України № 2181, у відповідності до яких у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у відповідних розмірах.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1-17.1.6 цього пункту, чи ні.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач, ігноруючи призначення платежу, яке вказано в платіжних дорученнях, зараховував суми податків не в рахунок погашення поточного платежу, а в рахунок попередніх платежів, що підтверджують наявні докази у матеріалах справи, а саме: розшифровки сум штрафних санкцій по спірним податковим повідомленням-рішенням та розрахунках штрафних санкцій доданих до акту перевірки, а також платіжних дорученнях по сплаті збору з вказівкою номеру, дати, суми платежу, призначення платежу по кожному платіжному дорученню.

На підставі встановленого, судом зроблено висновок, що позивач належним чином, тобто у повному обсязі та у встановлений строк, сплатив збір за геологорозвідувальні роботи по розрахунках за 1 квартал 2007 р.

Разом з тим, податковим органом без згоди з позивачем було змінено призначення платежу на підставі підпункту 7.7 статті 7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та Податкового роз'яснення «Щодо черговості погашення і окремих питань стягнення сум податкового боргу», затвердженого Наказом ДНА України від 13.11.2002 р. № 540.

З такими висновками погоджується судова колегія апеляційного суду, оскільки вони зроблені у відповідності до вимог законодавства та наданих суду доказів.

Дійсно, не звертаючи уваги на призначення платежів в платіжних дорученнях, відповідач зараховував платежі на погашення не поточних податкових зобов'язань, а податкового боргу, що виник раніше, тобто проводив облік надходження платежів у картці особового рахунку позивача з податку на додану вартість в порядку календарної черговості настання граничних строків сплати узгоджених зобов'язань.

Згідно пункту 30.1 статті 30 розділу IV Закону України "Про платіжні системи і переказ грошей в Україні" № 2346-ІІІ від 05.04.2001 року (із внесеними змінами і доповненнями) переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок одержувача.

У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначені статтею 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" права органів державної податкової служби не передбачають права самостійно, без згоди на то платника податків або відповідного рішення суду, визначати призначення платежу. Орган державної податкової служби має право лише вимагати від платників податків, діяльність яких перевіряється, усунення виявлених порушень податкового законодавства.

Крім того, відповідно до пункту 1.8 чинної у перевіряємий період інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 12.05.1994 р. № 37 (в редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 03.09.2001р. № 342, яка діє з 18.07.2005р.) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.10.2001 р. за № 887/6078, облік, контроль і складання звітності щодо платежів, які надходять до бюджету, проводяться органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи (далі АІС). Засобами АІС забезпечується автоматизоване виконання всіх операцій на робочому місці працівників підрозділу обліку і звітності, в тому числі ведення особових рахунків платників, формування довідкової інформації та складання звітності.

В силу пункту 5.3 Інструкції дані про надходження платежів до бюджету повинні бути відображені органом державної податкової служби в особових рахунках платників і у реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державного казначейства України (фінансових органів) відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

Зважаючи на вищезазначене, судова колегія, як і суд першої інстанції, вважає, що відповідач не вправі був самостійно, без узгодження з платником податків або відповідно до певного рішення суду, визначати призначення платежу та перераховувати платежі за поточними зобов'язаннями позивача на погашення його податкового боргу, що виник раніше, оскільки платник податків має право самостійно визначати призначення платежів.

Таким чином, судова колегія вважає безпідставними доводи апелянта щодо правомірності його дій, а отже, й безпідставним застосування до позивача штрафних санкцій, які визначені в оспорюваних податкових повідомленнях-рішеннях на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", оскільки відповідач діяв із перевищенням повноважень, передбачених Конституцією України та Законом України "Про державну податкову службу в Україні", а також не довів суду несвоєчасність сплати позивачем суми узгодженого податкового зобов'язання.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята відповідно до норм чинного законодавства, із врахуванням встановлених обставин справи, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судового рішення без змін, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 24, 195, 196, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частиною 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.11.2007 року у справі № 2-24/10420-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        Ю.В. Борисова

Судді                                                                      В.І. Гонтар

В.М. Плут