СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.08                                                                                 Справа № 8/590.

Суддя господарського суду Луганської області Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕСА-ТРЕЙД», місто Харків,

до Малого приватного підприємства «Чайний Дім «Мономах», місто Луганськ, -

про стягнення 68538 грн. 45 коп.,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача – Новіков К.О., - довіреність №б/н від 10.11.07 року;

від відповідача – не з’явився, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 58559,80 грн., 3% річних у сумі 881,13 грн., інфляційних нарахувань у сумі 4389,05 грн. та пені у сумі 4708,47 грн., - а всього 68538, 45 грн.

На підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено з 11 грудня до 24 грудня 2007 року –у зв’язку з необхідністю надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази, а також з 24 грудня 2007 року до 15 січня 2008 року –у зв'язку з неявкою відповідача.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та заявив клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.ст.4-4 та 81-1 ГПК України, а тому його задоволено судом.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, позов не оспорив, до судового засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не спрямував, хоча належним чином поставлений до відома про дату, час та місце судових слухань.

Такого висновку суд дійшов з огляду на наступне.

Згідно матеріалам справи, місцезнаходженням відповідача є місто Луганськ, вул. Оборонна, 76.

Судом на цю адресу 29.11.07 року за вих. №2011 та 24.12.07 року за вих. №2091 спрямовано ухвали суду про призначення справи до судових слухань.

Представник відповідача брав участь у судовому засіданні, призначеному на 11.12.07 року, тобто перше поштове відправлення ним було отримано.

Оператором поштового зв’язку друге поштове відправлення на адресу суду не повернуто.

Будь-які інші дані щодо іншої юридичної адреси відповідача в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 93 Цивільного кодексу місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу чи особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи або закону виступають від її імені, - судом саме на цю адресу було спрямовано вищеназвані поштові відправлення.

Представник позивача не заперечив проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце судових слухань, а тому, керуючись ст.ст. 22, 43 та 75 ГПК України, розглянув справу за відсутності відповідача –за наявними у ній доказами.

І.Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд дійшов наступного.

16.04.07 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕСА-ТРЕЙД»(Продавець), - з одного боку, - та Товариством з обмеженою відповідальністю «СНЕК»(Покупець), - з іншого боку, - укладено договір 55/07-Д купівлі-продажу (дистриб’юторський договір), згідно якому Продавець зобов’язується передати Покупцеві товар у кількості та асортименті, передбаченими цим договором та специфікаціями (заявками, рахунками-фактурами, накладними) в обумовлений договором строк, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити поставлений товар, а також тару у відповідності до умов цього договору (п. 1.1 договору).

Товаром є питна вода, безалкогольні напої, мінеральна вода, розлиті у пляшки ємністю 0,5 літра, 1,25 літра, 1,5 літра та 2,0 літра (п. 1.2).

Асортимент, вартість товару, вид тари та її ціна вказуються у видатковій накладній, яка є невід’ємною частиною цього договору, яка виписується на підставі заявки (п. 1.3).

Загальна ціна договору визначається шляхом складення вартості товару за всіма видатковими накладними, виданим по договору, за мінусом товару, визнаного уповноваженим представником Постачальника браком (п. 1.4).

Постачання товару здійснюється партіями на підставі заявок (п. 2.1).

Кількість поставленого товару з кожної позиції визначається в Специфікаціях (п.2.1).

Оплата за поставлений товар здійснюється Покупцем на умовах відстрочення платежу на 21 календарний день від дати відвантаження товару, вказаної у видатковій накладній (п. 2.8).

Датою поставки товару є дата, вказана у видатковій накладній (п. 2.10).

Оплата вартості товару здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця або у готівковій формі шляхом внесення грошових коштів до каси Продавця (п. 2.14).

Товар Покупцеві поставляється на піддонах, котрі є тарою, що підлягає поверненню (п. 3.1).

Повернення тари здійснюється Покупцем впродовж 10 календарних днів з моменту поставки товару, якщо інший строк не встановлено сторонами у додатковій угоді до договору (п. 3.2).

У разі порушення Покупцем терміну повернення тари, встановленого п. 3.2 договору, не повернута тара автоматично вважається проданою Покупцеві за ціною, вказаною у видатковій накладній. Датою продажу є дата, наступна за останнім днем повернення тари. При цьому Продавець не пізніше трьох робочих днів з моменту порушення терміну повернення тари виставляє Покупцеві рахунок у будь-який із способів, вказаних у п.2.2 договору, який підлягає оплаті впродовж 5-ти банківських днів (п. 3.4).

За порушення Покупцем терміну повернення тари, останній несе відповідальність, встановлену п. 8.5 договору (п.3.6).

У випадку повернення тари погашенню підлягає зобов’язання з повернення тари, яке виникло у більш ранній період (п. 3.9).

Поставка товарів здійснюється Покупцеві за цінами, встановленими Продавцем, з урахуванням чинних скидок, вказаних у Положенні про скидки, яке є Додатком №1 до договору (п. 6.1).

Ціна поставленого товару, з урахуванням скидок, з урахуванням вартості тари, вказується у видатковій накладній (п.6.5).

Покупець несе відповідальність за своєчасність проведення розвантаження транспортного засобу згідно з п. 4.1.16 договору, а у випадку порушення терміну розвантаження Покупець сплачує Продавцеві неустойку у вигляді штрафу у розмірі 150 грн. за кожний встановлений факт затримки розвантаження транспортного засобу (п. 8.2).

У випадку порушення Покупцем строків оплати товару він сплачує на користь Продавця неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний календарний день прострочення по день фактичного виконання зобов’язання (п. 8.4).

За порушення Покупцем термінів повернення тари останній сплачує на користь Продавця неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за тару за кожний календарний день прострочення повернення тари по день фактичного виконання зобов’язання (п. 8.5).

Сплата неустойки не звільняє Покупця від сплати суми основного боргу (п. 8.6).

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.07 року (п. 10.1).

Спори, які можуть виникнути під час виконання цього договору, не врегульовані сторонами, вирішуються у судовому порядку відповідно до чинного законодавства (п. 10.4).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору Продавець передав Покупцеві товар на загальну суму 101721,61 грн., що підтверджується наданими ним до справи видатковими накладними:

№1-00003053 від 18.04.07 року на суму 15677,52 грн.;

№1-00003381 від 26.04.07 року на суму 14788,32 грн.;

№1-00004022 від 15.05.07 року на суму 7345,68 грн.;

№1-0000555 від 16.05.07 року на суму 15508,80 грн.;

№1-00004164 від 18.05.07 року на суму 15029,29 грн.;

№1-00004530 від 27.05.07 року на суму 17455,44 грн.;

№1-00004468 від 25.05.07 року на суму 15916,56 грн.

На підтвердження факту отримання товарів, про які йдеться у вищеперелічених накладних, на кожній з них мається печатка ТОВ «Чайний дім «Мономах»та підпис його представника про отримання товару.

З матеріалів справи вбачається, що Покупець на день звернення Продавця з цим позовом до суду тільки частково сплатив вартість отриманого ним товару, що підтверджується наступними доказами:

актом звірення розрахунків між сторонами станом на 30.09.07 року, згідно якому сума боргу становила 63946,33 грн.;

розрахунком суми боргу, неустойки (пені), 3% річних та інфляційних нарахувань, згідно якому станом на 28.11.07 року (день звернення з позовом до суду) сума основного боргу становить 58559,80 грн., 3% річних –881,13 грн., інфляційних нарахувань –4389,05 грн., пені –4708,47 грн.;

довідкою позивача (вих. № б/н від 26.12.07 року) про те, що сума основного боргу станом на 26.12.07 року становить 56759,80 грн., оскільки відповідач, після звернення позивача з позовом до суду, погасив суму основного боргу у розмірі 7186,53 грн.

Таким чином, сума заборгованості на день розгляду спору становить 66738,45 грн., у тому числі:

основний борг - 56759,80 грн.;

3% річних –881,13 грн.;

інфляційні нарахування –4389,05 грн.,

пеня –4708,47 грн.

Позивач, з огляду на часткове погашення суми основного боргу, не звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог.

ІІ. Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі –ЦКУ) зобов'язання для фізичних та юридичних осіб виникають внаслідок вчинення ними дій, передбачених цим Кодексом, у т.ч. - укладення договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків ( частина 1 ст. 626 ЦКУ).

Зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина 1 ст.509 ЦКУ).

Закон –ст.525 ЦКУ – не передбачає права сторони на односторонню відмову від виконання зобов'язань.

Згідно ст.526 ЦКУ зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 527 ЦКУ встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Як сказано у частині 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини, які існують між сторонами за цим спором, належать до купівлі-продажу.

Згідно ст.655 ЦКУ за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач по справі належним чином виконав вимоги ст.ст.662 та 663 ЦКУ, - тобто передав відповідачу обумовлену договором кількість товару.

Відповідач припустився порушення вимог чинного цивільного законодавства та умов договору.

Так, статтею 691 ЦКУ встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Якщо продавець прострочив виконання обов'язку щодо передання товару, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на день передання товару, встановлений у договорі, а якщо такий день не встановлений договором, - на день, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Тобто відповідач, отримавши від позивача вищезгадану кількість товарів, повинен був у визначений договором 21-денний строк оплатити їх вартість, тобто дотримуватися як вимог вищецитованої статті, так і умов пункту 2.8 договору.

Такий його обов’язок передбачено частинами 1 та 2 ст. 692 ЦКУ, якими встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

З огляду на те, що відповідач не вчинив таких дій, позивач цілком правомірно скористався правилом частини 3 ст. 692 ЦКУ, в якій сказано, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у невиконанні умов договору, а тому особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу чи необережності), якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 ст.614 ЦКУ).

Боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові спричинені збитки.

Розмір збитків, спричинених порушенням зобов'язання, доказується кредитором (частини 1 та 2 ст.623 ЦКУ).

Згідно частині 1 статті 624 ЦКУ, якщо за порушення зобов’язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Частиною 2 статі 625 ЦКУ, визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінивши доводи позивача та наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими нормативно та документально, - тобто такими, що підлягають задоволенню частково, а саме: заборгованість у сумі 66738,45 грн., у тому числі: основний борг - 56759,80 грн.; 3% річних –881,13 грн.; інфляційні нарахування –4389,05 грн., пеня –4708,47 грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати пропорційно сумі задоволених позовних вимог покладаються на відповідача як на сторону, яка порушила закон, а саме:

державне мито - у сумі 667,38 грн.;

витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –у сумі 114,88 грн.

В іншій частині судові витрати покладаються на позивача: державне мито - у сумі 18,00 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - у сумі 3,12 грн.

Позивач при зверненні до суду з цим позовом припустився надмірної сплати державного мита.

Так, відповідно до п.2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 «Про державне мито», виходячи з суми позову у розмірі 68538,45 грн., треба було сплатити державне мито у розмірі 685,38 грн., - позивач же фактично сплатив його у сумі 712,38 грн., - тобто на 27,00 грн. більше (712,38 грн. –685,38 грн.).

Сума надмірної сплати підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 16, 525, 526, 530, 560, 610-612, 614, 623-625, 655, 691 та 692 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 47, 49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Малого приватного підприємства «Чайний дім «Мономах», ідентифікаційний код 30761767, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, вул. Оборонна, 76, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕСА-ТРЕЙД», ідентифікаційний код 32680664, яке знаходиться за адресою: місто Харків, вул. Червоножовтнева, 16, - заборгованість у сумі 66738 (шістдесят шість тисяч сімсот тридцять вісім) 45 коп., у тому числі: основний борг - 56759,80 грн.; 3% річних –881,13 грн.; інфляційні нарахування –4389,05 грн.; пеня –4708,47 грн., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 667 (шістсот шістдесят сім) грн. 38 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 114 (сто чотирнадцять) грн. 88 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.Повернути з Державного бюджету України, р/р 0006, код бюджетної класифікації доходів 22090200 «Державне мито, не віднесене до інших категорій», МФО 804013, банк: ГУ ДКУ у Луганській області, одержувач: УДК у місті Луганську ГУ ДКУ у Луганській області, ОКПО одержувача: 24046582, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕСА-ТРЕЙД», ідентифікаційний код 32680664, яке знаходиться за адресою: місто Харків, вул. Червоножовтнева, 16, п/р 2192 у Філії «Укрсиббанку»міста Харкова, МФО 351618, - надмірно сплачене державне мито у сумі 27 (двадцять сім) грн. 00 коп.

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 15.01.2008 року за згодою позивача оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного господарського суду Луганської області у 10-денний термін з дня підписання.

Рішення складено у повному обсязі та підписано – 17 січня 2008 року.

Суддя                                                    А.П.Середа