ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала

"05" лютого 2008 р.

Справа № 5/18-38.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека Біокон»

до Комунального підприємства «Камінь-Каширська центральна районна аптека №9 Волинської області»

про стягнення боргу в сумі 14774грн.34коп.

Суддя Слупко В.Л.

Представники сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Суть спору: ТзОВ «Аптека Біокон»із врахуванням уточнених позовних вимог (клопотання від 25.01.2008р. №846) просить стягнути з Комунального підприємства «Камінь-Каширська центральна районна аптека №9 Волинської області»10271грн.97коп. заборгованості за отримані відповідачем по договору №0577/07 від 21.09.2007р. медикаменти, 182грн.06коп. пені та 1177грн.20коп. штрафу за прострочку оплати за період з 31.10.2007р. по 19.12.2007р., 258грн.98коп. інфляційних втрат, 34грн.13коп. –3% річних, а також 1350грн. збитків, понесених товариством у вигляді оплати юридичних послуг, мотивуючи тим, що відповідач не виконує своїх зобов’язань по договору.

Відповідач відзиву на позов не надіслав.

Позивач у своєму клопотанні від 05.02.2008р. просить розглянути справу без участі його представника за наявними матеріалами справи, при цьому посилається на те, що отримання відповідачем медикаментів здійснювалось без довіреностей, а акт звірки відповідач не підписує.

Аналіз позовних матеріалів свідчить, що позивач ґрунтує свої вимоги на договорі поставки від 21.09.2007р. та виписаних товариством накладних №2207371 від 01.10.2007р., №2225253 від 17.10.2007р., №2240676 від 31.10.2007р.

Проте вказані накладні суд не може визнати належними доказами в підтвердження отримання відповідачем товару в розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки на всіх відсутні посади осіб, які ніби-то від відповідача отримували медикаменти, їх прізвища та дати отримання товару (крім накладної №2225253), не вказано довіреностей, по яких отримувався товар, а відповідач факт отримання медикаментів суду не підтвердив, акт звірки заборгованості суду не представлено.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п. 2, 3, 6 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на отримання цінностей, затвердженої наказом Мінфіну України №99 від 16.05.1996р., товарно-матеріальні цінності відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів; довіреності є документами суворої звітності; довіреність на одержання цінностей від постачальника за нарядом, рахунком, договором, замовленням, угодою або іншим документом, що їх замінює, видається довіреній особі під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей.

Таким чином, довіреність є первинним документом, який фіксує рішення посадової особи підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства цінності, перелік та кількість яких зазначені в довіреності.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 33 ГПК України обов’язок доказування та подання доказів покладає на сторони по справі.

В зв’язку з непредставленням позивачем витребуваних ухвалою суду від 09.01.2008р. доказів, спір не може бути вирішено по суті.

Керуючись п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

Позов залишити без розгляду.

Суддя                                                                                                    В.Л.Слупко