ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.08                                                                                           Справа№ 28/397 А

За позовом: Дочірнього підприємства „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія), м. Сокаль Львівської області

до відповідача: Державної податкової інспекції у Сокальському районі, м. Сокаль Львівської області

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі від 10.12.2007 року № /0

Суддя Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м.Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Вишневський В.О. - юрисконсульт

Від відповідача: Яремко В.П. –головний державний податковий інспектор, Каспрук Б.Я. - старший державний податковий ревізор-інспектор

Позов заявлено Дочірнім підприємством „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) до Державної податкової інспекції у Сокальському районі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі від 10.12.2007 року № /0.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених в по зовній заяві та додаткових поясненнях від 20.02.2008 року, позивач просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі від 10.12.2007 року № /0, яким ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7612,40 грн. за травень 2007 року.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечили з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву від 04.02.2008 року, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, податкові накладні, платіжні доручення, податкова декларація з податку на додану вартість, матеріали зустрічних перевірок та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Постанову у повному обсязі складено 22.02.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Працівниками ДПІ у Сокальському районі було проведено виїзну позапланову документальну перевірку ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) (на підставі направлення № 270/23-1 від 29.11.2007 року) з питань відшкодування з бюджету податку на додану вартість за період з 01.04.2007 року по 31.05.2007 року. За результатами перевірки складено Акт від 30.11.2007 року № 1091/23-1/31588791 (далі-Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено порушення податкового законодавства, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п. 7.7 ст. 7, п. 1.8 ст. 1, п. 1.3 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, в результаті чого встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування в сумі 7612,40 грн.

На підставі Акту перевірки від 30.11.2007 року № 1091/23-1/31588791, ДПІ у Сокальському районі прийнято податкове повідомлення - рішення від 10.12.2007 року № /0, яким ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7612,40 грн. за травень 2007 року.

Як зазначено в акті перевірки, підприємством було задекларовано у травні 2007 року бюджетне відшкодування ПДВ в сумі 414 953,00 грн., за результатами перевірки було зменшено відшкодування ПДВ в розмірі 564,00 грн.

Для підтвердження сум ПДВ, включених до податкового періоду підприємства у квітні 2007 року, яке підлягає бюджетному відшкодуванню в травні 2007 року, надіслано запити на проведення зустрічних перевірок на загальну суму 1 475 310,78 грн., в тому числі ПДВ 245 5885,13 грн. Зокрема, податковою інспекцією було направлено запит в ДПІ у Залізничному районі м. Львова на проведення зустрічної перевірки постачальника ПП “Фінкомінвест”, придбання матеріальних цінностей (двигуни, перетворюючі частоти) на загальну суму 45 674,40 грн. в т.ч. ПДВ 7612,40 грн. (1-й ланцюг). В результаті проведення зустрічної перевірки по ПП “Фінкомінвест” встановлено, що по взаєморахунках з ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) суми ПДВ (7612,40 грн.) по зазначених податкових накладних включені до податкових зобов”язань відповідного періоду, відображені в книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) та відповідають даним податкової декларації з ПДВ. Проте ПП “Фінкомінвест” є посередником, отримало відвантажений товар від постачальника ТзОВ “Агрус Компані ЛТД”. На запит ДПІ у Сокальському районі про проведення зустрічної перевірки ТзОВ “Агрус Компані ЛТД” (ІІ-й ланцюг), ДПІ у Солом”янському районі м. Києва повідомила, що декларація за квітень 2007 року до ДПІ не подавалась, декларація з податку на додану вартість подавалась тільки за серпень 2006 року з нульовими показниками. За юридичною адресою ТзОВ “Агрус Компані ЛТД” не знаходиться.

Позивач із висновками акту перевірки та прийнятим податковим повідомленням-рішенням не погоджується.

Відповідно до пункту 1.8. ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97 –ВР від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями) бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.7.1. пункту 7.7. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до податкового кредиту, згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 зазначеного Закону, суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктом 7.7.4. п.7.7. ст.7 3акону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Так, в квітні 2007 року ПП “Фінкомінвест” поставило ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) матеріальні цінності (електродвигун, перетворювач частоти) згідно видаткових накладних № РН-3-30002 від 20.03.2007 року та № РН-4-27001 від 27.04.2007 року на загальну суму 45 674,40 грн. (в т.ч. ПДВ 7 612,40 грн.), та виписало податкові накладні № 3-30000001 від 30.03.2007 року на суму 9 505,92 грн. в т.ч. ПДВ 1 584,32 грн.та № 4-17000003 від 17.04.2007 року на суму 36 168,48 грн. в т.ч. ПДВ 6 028,08 грн.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження обгрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ в березні-квітні 2007 року були надані податкові накладні, які не мали недоліків та порядок заповнення яких відповідав встановленому чинним законодавством.

Також матеріалами справи підтверджено факт здіснення позивачем (ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія)) оплати грошовими коштами податку на додану вартість на адресу контрагента-постачальника в складі вартості товарів(послуг) (платіжне доручення № 757 від 17.04.2007 року на суму 45 674,40 грн. із призначенням платежу –за перетворювачі частоти, електродвигун зг. рах. № 112 від 13.03.2007 року в т.ч. ПДВ 7 612,40 грн.).

Як вбачається із Довідки “Про результати зустрічної перевірки” № 18209/7/23-411 від 14.06.2007 по ПП “Фінкомінвест” з питань взаємовідносин з ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) за період з 12.06 –07.07 року (І-й ланцюг), суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних (№ 3-30000001 від 30.03.2007 року на суму 9 505,92 грн. в т.ч. ПДВ 1 584,32 грн.та № 4-17000003 від 17.04.2007 року на суму 36 168,48 грн. в т.ч. ПДВ 6 028,08 грн.) включені до податкових зобов”язань відповідного періоду, відображені в книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) та відповідають даним податкової декларації з ПДВ за 12.06-04.07.

Таким чином, контрагент ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія), який виписував для ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) податкові накладні і отримував від ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) кошти в оплату за поставлений товар (ПП “Фінкомінвест”), станом на дату здійснення відповідних операцій був в Єдиному державному реєстрі, а також мав свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ від 18.03.2004 року № 17741722 (стор. 3 Довідки від 14.06.2007 року, наданої ДПІ у Залізничному районі м. Львова).

Податковий орган посилається на те, що, оскільки зустрічну перевірку по ланцюгу до виробника на вимогу наказу ДПА України від 18.08.2005 року № 350 “Про затвердження методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість” провести неможливо, то неможливо підтвердити фактичну сплату податку на додану вартість до бюджету, тобто суми ПДВ по придбанню товарно-матеріальних цінностей, отриманих ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) від ПП “Фінкомінвест” (7612,40 грн.), постачальником якого є ТзОВ “Агрус Компані ЛТД” не підлягає бюджетному відшкодуванню, оскільки неможливо встановити джерела відшкодування сум ПДВ, відповідно і дана сума ПДВ не підлягає бюджетному відшкодуванню.

Відповідно до п.1.3 Закону України «Про податок на додану вартість»платник податку –це особа, яка згідно з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. В даному випадку позивач (ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія)) є покупцем товару (послуг), а платником податку є його контрагент (ПП “Фінкомінвест”), а відтак саме на нього Законом покладено обов’язок з утримання та внесення до бюджету податку, сплаченого покупцем (позивачем), і він несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення податку до бюджету відповідно до законодавства України (ст.10 Закону України «Про податок на додану вартість»). Чинне податкове законодавство, зокрема Закон України «Про податок на додану вартість»не містить положень відповідно до яких на покупця покладався б обов’язок по сплаті ПДВ не тільки продавцю, але ще й до бюджету.

В даному випадку контрагент позивача (ПП “Фінкомінвест”) включив до податкових зобов’язань суму ПДВ, сплачену йому ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія). Невстановлення податковим органом факту сплати до бюджету суми ПДВ наступним контрагентом по ланцюгу (ТзОВ “Агрус Компані ЛТД”), з яким ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) не мала жодних правових відносин, не може впливати на формування податкового кредиту ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія).

Згідно із ч.1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Окрім того, згідно закріпленого в Конституції України принципу індивідуалізації відповідальності(ст.61), будь-яка особа не може нести відповідальність за дії третіх осіб. В даному випадку ДП „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія), яким при здійсненні господарської діяльності додержано всіх норм податкового законодавства, не зобов”язане нести відповідальність за дії інших осіб.

Згідно із ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі від 10.12.2007 року № /0 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати у вигляді 3 грн 40 коп судового збору присуджуються з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 94, 98, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі від 10.12.2007 року № /0.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства „Датський текстиль” компанії “ПВН Холдінг А/С” (Данія) (місцезнаходження: 80000, м. Сокаль Львівської області, вул. Чайковського, 1, ідентифікаційний код 31588791) 3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                      Морозюк А.Я.