КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2008                                                                                           № 29/270

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Борисенко І.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Ганюк Ю.Ю. – дов. № 20 від 11.02.2008

від відповідача -Скуртул К.А. – дов. № 1-08 від 20.06.2008

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Синтез Технологій"

на рішення Господарського суду м.Києва від 28.07.2008

у справі № 29/270

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Денрос"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Синтез Технологій"

про                                                  стягнення боргу, пені

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Денрос” (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Синтез Технологій” (надалі – відповідач, апелянт) про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 80 462,30 грн. та пені в розмірі 2 416,11 грн. за порушення умов договору купівлі-продажу № 97 від 15.11.2007р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.07.2008р. у справі № 29/270 позов задоволено повністю; стягнуто з ТОВ „Синтез Технологій” на користь ТОВ „Денрос” 80 462,30 грн. основного боргу та 2 416,11 грн. пені, а також судові витрати в розмірі 947,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу та пені за неналежне виконання зобов’язання за договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки останнім було порушено умови договору щодо розрахунку за отриманий товар.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Синтез Технологій”, не погоджуючись з рішенням суду, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою № 4-08 від 11.08.2008, в який просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 28.07.2008р. у справі № 29/270 в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 2 416,11 грн. та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 340,48 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм процесуального права, оскільки при його прийнятті місцевим судом неповно з’ясовані обставин, що мають значення для справи, а саме: позивач неправильно визначив дату початку нарахування штрафних санкцій та зробив помилку при розрахунках пені, а суд не врахував клопотання відповідача про зобов‘язання позивача здійснити перерахунок розміру штрафних санкцій та помилково стягнув з відповідача пеню в розмірі 2 416,11 грн., тоді як правильний розмір пені складає 2 340,48 грн.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти доводів апелянта заперечує та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва – без змін.

Представник апелянта (відповідача) в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Між позивачем – Товариством з обмеженою відповідальністю „Денрос” (як продавцем) та відповідачем – Товариством з обмеженою відповідальністю „Синтез Технологій” (як покупцем) укладено договір купівлі-продажу № 97 від 15.11.2007, відповідно до умов якого продавець зобов’язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов’язується прийняти та сплатити товари згідно специфікацій (накладних), які є невід’ємною частиною цього договору (розділ1 договору).

Ціна товару, який продавець передає покупцю, визначається в специфікаціях (накладних) або в документах, що супроводжують товар, які є невід’ємним додатком до даного договору. Загальна сума договору складає суму усіх накладних, що видані до даного договору (розділ 3 названого договору).

Згідно п.5.1 договору № 97 від 15.11.2007 покупець зобов’язаний оплатити вартість товару в повному обсязі на протязі 30 календарних днів з моменту отримання рахунку-фактури або товару за накладною на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті України.

Судова колегія дійшла висновку, що місцевим судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 80 462,30 грн. та пені в сумі 2 416,11 грн. у зв’язку з порушенням відповідачем строку оплати за отриманий товар. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт отримання від позивача товару на суму 80 462,30 грн. відповідачем не заперечується та підтверджується видатковою накладною № РНП-02890 від 15.11.2007 (а.с.6).

Доказів оплати товару, отриманого згідно видаткової накладної № РНП-02890 від 15.11.2007, відповідачем суду не надано. Представником відповідача також не заперечується, що оплата вказаного товару до цього часу відповідачем не здійснена.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачем не виконано належним чином свої зобов'язання за договором № 97 від 15.11.2007, оскільки не здійснено оплату отриманого товару у визначений договором строк.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України)

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Пунктом 6.1 договору № 97 від 15.11.2007 передбачено, що при несвоєчасній оплаті товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невчасно здійсненого платежу за кожен день зволікання.

В силу положень ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов‘язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Чинним законодавством не передбачено можливості нарахування пені більше, ніж за шість місяців і цей строк є присікальним.

Судова колегія погоджується з доводами апелянта про те, що позивач у розрахунку пені, доданому до позовної заяви, неправильно визначив дату початку нарахування штрафних санкцій та зробив помилку при розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді спору в суді першої інстанції відповідач посилався на ті ж обставини, що зазначені в апеляційній скарзі та надавав суду контррозрахунок (а.с.41), що було визнано місцевим судом.

Однак, матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем той факт, що станом на час подання позовної заяви (травень 2008) позивач мав право на стягнення пені за увесь період прострочки відповідача (з 17.12.2007 по 22.05.2008 - день подання позовної заяви), тобто, в розмірі значно більшому, ніж 2 416,11 грн., та в судовому засіданні 28.07.08 представник позивача просив розглянути вимоги про стягнення з відповідача пені згідно розрахунку, здійсненого станом на дату подання позовної заяви (але заява про збільшення вимог не була прийнята судом до розгляду у зв’язку з недотриманням вимог щодо сплати державного мита).

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про можливість задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача пені саме у сумі 2 416,11 грн., оскільки вони оплачені державним митом та стягнення судом пені в такому розмірі не порушує прав відповідача (адже його обов’язок по оплаті отриманого товару в строк, встановлений договором, ним не виконаний та саме цим обумовлений його обов’язок по оплаті пені за весь час прострочки, але не більше, ніж за шість місяців).

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 28.07.2008р. по справі № 29/270 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Синтез Технологій” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 28.07.2008р. у справі № 29/270 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Денрос” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Синтез Технологій” – без змін.

Матеріали справи № 29/270 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді