СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" лютого 2008 р.

Справа № 2/130-54А.

за позовом Державної податкової
інспекції у Залізничному районі містаЛьвова, м. Львів

до Приватного підприємства
«Інвест-Індустрія», м. Луцьк

про
стягнення 50 444 200 грн.

Суддя Черняк Л. О.

при секретарі Андрусенко О. О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Пилип'як П. В. -
податковий інспектор (довіреність у справі), Буряк О. П. - заступник начальника
(довіреність у справі), Шиба Л. П. - начальника юрвідділу (довіреність у
справі)

від відповідача: Балаєв Ф. Д.-
податковий інспектор (довіреність у справі)

СУТЬ СПОРУ: позивач - ДПІ у
Залізничному районі міста Львова просить стягнути з відповідача - Приватного
підприємства «Інвест-Індустрія» 50 444 200 грн. коштів, одержаних без
встановлених законом підстав.

Відповідач у доповненні до
заперечень на позовну заяву від 11.02.2007 р. посилається на таке.

Відповідно до преамбули Закону
України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності" цей Закон
визначає види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх
ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування,
відповідальність суб'єктів господарювання та органів ліцензування за порушення
законодавства у сфері ліцензування. Тобто цей Закон є спеціальним Законом, що
до питань які виникають у сфері ліцензування, в зв'язку з чим норми цього
Закону мають переважне значення перед нормами інших Законів.

Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону „
Про ліцензування певних видів господарської діяльності" контроль за
наявністю ліцензії у суб'єктів господарювання здійснює спеціальний
уповноважений орган з питань ліцензування та інші органи виконавчої влади в межах
їх повноважень шляхом проведення планових і позапланових перевірок. При цьому
п.2 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні"
передбачено, що органи Державної податкової служби у випадках в межах
компетенції та у порядку встановленим законами України, мають право здійснювати
контроль за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності,
що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею
матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи.

За своєю правовою суттю стягнення в
дохід держави коштів одержаних без установлених законом підстав є
адміністративно-господарською санкцією, яка застосовується до суб'єктів
господарювання За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення
господарської діяльності, передбачених гл.27 Господарського Кодексу України.
Зокрема, ст 238 ГК України передбачено, що за порушення встановленнях
Законодавчими актами здійснення господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади
або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції. При
цьому п.2 ст.238 визначено, що види адміністративно-господарських санкцій,
умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими
законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути
встановлені виключно законами. Слід зазничити, що норми ГК України як
кодифікованого нормативного акту домінують над нормами інших законодавчих актів
України.Ст. 239 ГК України встановлено види та порядок застосування
адміністративно-господарських санкцій, в тому числі вилучення прибутку
(доходу). Згідно ст.240 ГК України прибуток (дохід) одержаний суб'єктом
господарювання в наслідок порушення встановлених законодавством правил здійснення
господарської діяльності, а також суми прихованого (заниженого) прибутку
(доходу) чи суми податку не сплаченого за прихований об'єкт оподаткування,
підлягають вилученню в доход відповідного бюджету в порядку, встановленого
законом. Крім цього, з суб'єкта господарювання стягується у випадках і порядку,
передбачених законом, штраф, але не більше як 2-х кратному розмірі вилученої
суми, а у разі повторного порушення протягом року після застосування цієї
санкції-у 3-х кратному розмірі вилученої суми.

Згідно п.2 ст 240 ГК України,
перелік порушень за які до суб'єкта господарювання застосовується санкція
передбачена цією статтею, а також порядок їх застосування визначаються
законами. Позивач, обґрунтовуючи позивні вимоги, посилається на п 11 ст. 10
Закону України „Про державну податкову службу в Україні" і на лист Вищого
арбітражного Суду України від 24.01.97р. № 01-8/23 з наступними змінами та
доповненнями. Разом з тим ці обґрунтування є безпідставними, оскільки ст. 10
Закону України „Про державну податкову службу в Україні" не є нормою
Закону яка встановлює адміністративно-господарську санкцію, а визначає функції
Державної податкової інспекції. Що стосується посилань позивача на лист ВАСУ то
слід зазначити, що цей лист не є законодавчим актом, до того ж він виданий до
набрання чинності ГК України, тобто до 1 січня 2001 р.і зміст цього листа
суперечить вищенаведеними нормам цього кодексу.

Ст..250 ГК України визначено, що
адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єктів
господарювання протягом 6-ти місяців з дня виявлення порушення, Але не пізніше
як через рік з дня вчинення порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених
законом. Договір між ПП. „Ін вест індустрія" і ТзОВ „Укрспецекспорт"
на підставі якого здійснено продаж брухту чорних металів укладено 17.04.2006р.,
акт перевірки складено 11.05.2007р.вже після спливу річного терміну, а позов
заявлено в грудні 2007року після спливу 1 року і 8-ми місяців. Таким чином
позивачем пропущено річний термін встановлений ст..250 ГК України, що до
застосування адміністративно-господарської санкції. Слід врахувати, що терміни
встановленні ст.. 250 ГК України не є термінами позовної давності і не можуть
бути продовжені судом.

У зв'язку з наведеним суд вважає за
необхідне розгляд справи відкласти для дачі пояснень та додаткових доказів
податковою інспекцією.

Крім того, в судовому засіданні
представниками сторін погоджено про розгляд спору у більш тривалий термін.

Враховуючи наведене та відповідно до
ст. 150 КАС України, суд вважає за необхідне розгляд справи відкласти.

Керуючись ст. 150 КАС України,
господарський суд

УХВАЛИВ:

1.          За клопотанням представників сторін
продовжити термін розгляду спору до 04.03.2008 р.

2.          Розгляд справи відкласти на
28.02.2008 р. на 11 год.

3.          Позивачу забезпечити явку в судове
засідання перевіряючого по акту від 11.05.2007 р.; подати пояснення за
заперечення відповідача та доповнення до заперечень від 11.02.2008 р.

4.          Відповідачу подати статут
підприємства, штатний розпис працівників, документи в підтвердження
виготовлення підприємством конструкцій та інших виробів з металу.

Суддя
Л. О. Черняк

Суддя
Черняк Л.О.