СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

01.02.2008
Справа №  10/349-ПД-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Александрової Л.І. при секретарі
Джафаровій М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Приватного підприємства "Юридична агенція "Правозахист"

до
Приватного підприємця ОСОБА_1

про визнання договору оренди недійсним

за
участю

представників
сторін:

від  позивача -
Мірошниченко М.О. - директор; Канібор С.І. - представник;

від
відповідача - ОСОБА_2 - представник (дов. ВКС № 225910 від 11.12.2007
р.)

Справа розглянута поза межами
встановленого ст. 69 ГПК України строку за клопотанням сторін (а.с. 49,52).

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Позивач просить визнати недійсним
договір оренди нерухомого майна № 13 від 04.09.2005р., укладеного між приватним
підприємством Юридична агенція „Правозахист” та приватним підприємцем ОСОБА_1,
як такий, що не відповідає вимогам закону, посилаючись на положення
ст.ст.4,5,22 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”,
ст.ст. 210, 215, 227 ЦК України.

Представник позивача на засіданні
суду підтримав вимоги викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечував.

в с т а н о в
и в:

04.09.2005р. між приватним
підприємством Юридична агенція „Правозахист” та приватним підприємцем ОСОБА_1
був підписаний договір оренди № 13. Відповідно до зазначеного договору (п.1.1)
приватне підприємство Юридична агенція „Правозахист” передає, а  приватний підприємець ОСОБА_1 приймає у
тимчасове володіння та користування нежитлове приміщення, загальною площею 360
( триста шістдесят) кв. метрів та мостіння загальною площею 180 ( сто вісімдесят)
кв. метрів, а також споруди та майно згідно акту прийому-передачі, які
знаходяться  за адресою: м. Генічеськ,
вул. Свердлова, 40 (міський пляж) Херсонської області.

Відповідно до ч.2 ст.793 ЦК України
договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої часини) строком
на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 794 ЦК України
договір найму будівлі або іншої капітальної споруди ( їх окремої частини),
укладений на строк не менше одного року, підлягає державної реєстрації.

Як вбачається із спірного договору
оренди № 13 від 04.09.2005 р. предметом оренди є нерухоме майно, а саме
приміщення площею 360 кв.м.

Відповідно до умов даного
договору  строк оренди перевищує один рік
і становить  14 (чотирнадцять) років. При
цьому договір не є нотаріально посвідченим (договір укладено у простій
письмовій формі без нотаріального посвідчення) та не зареєстрований у
відповідності до ст. 794 ЦК України.

Оскільки параграф 5 ( „Оренда майна
та лізинг”, статті 283-292) Господарського кодексу України та Закон України
"Про оренду державного та комунального майна" не містять окремих
положень, які стосуються форми договору оренди, слід керуватися положеннями
частини 7 ст. 179 Господарського кодексу України про те, що господарські
договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей, встановлених Господарським кодексом. Зазначене
застереження міститься і частині 6 статті 283 ГК України - щодо відносин
оренди. На підставі наведених норм договір оренди будівлі або іншої капітальної
споруди (їх окремої частини), підлягає нотаріальному посвідченню на підставі
вимог ЦК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.219
ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним. Згідно з частиною 2 ст.215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого право чину недійсним судом не
вимагається.

Таким чином, правочин (договір оренди
№ 13 від 04.09.2005 р.) є нікчемним.

За таких обставин підстав для
визнання спірного договору недійсним не вбачається, в зв'язку з чим у
задоволенні позову має бути відмовлено.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и
в:

1. В задоволенні позову відмовити.

2.Копію рішення направити сторонам.

Суддя
Л.І. Александрова

Дата підписання рішення 11.02.08 р.

відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України