ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№
7/145-Б

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:

Панової
І.Ю., Заріцької А. О., Продаєвич Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

касаційні
скарги

Відкритого
акціонерного товариства "Київгума", м. Київ

на
ухвали

господарського
суду Волинської області від 10.10.2007 та від 22.10.2007

у
справі

№7/145-Б

за
заявою  до

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Шико-2004", м. Київ Закритого
акціонерного товариства "Київгума",
с.Баківці, Волинська обл.

про

визнання
банкрутом

за
участю представників сторін:

від скаржника:
від кредитора:

Кравченко
С.В. за дов. від 01.02.2008  №01-пр-12
Недзельський Д.М. за дов. від 18.10.2007

від
боржника:   від арбітражного керуючого:

не
з'явилися  ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Товариство
з обмеженою відповідальністю "Шико-2004" (надалі -ТОВ
"Шико-2004") у жовтні 2007 року звернулося до господарського суду
Волинської області із заявою про порушення справи про банкрутство Закритого
акціонерного товариства "Київгума" ( с. Баківці, ідентифікаційній код
31812293), мотивуючи свої вимоги несплатою боржником безспірних вимог щодо
оплати векселя №0149841 на суму 4000000,00 грн.

Доповідач:
Продаєвич Л.В.

Ухвалою
господарського суду Волинської області від 10.10.2007 (суддя: Шум М.С.)
порушено провадження у справі, введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів боржника та процедуру розпорядження майном боржника, призначено
розпорядником майна ОСОБА_1, справу призначено до розгляду в підготовчому
засіданні на 22.10.2007 року.

Ухвалою
господарського суду Волинської області від 22.10.2007 визнані майнові вимоги
ініціюючого кредитора у сумі 4000000,00 грн., зобов'язано заявника подати до
офіційних друкованих органів оголошення про порушення справи про банкрутство.

Відкрите
акціонерне товариство "Київгума" (м. Київ), не погоджуючись з ухвалою
господарського суду від 22.10.2007, у порядку статті 107 Господарського
процесуального кодексу України звернулося до Вищого господарського суду України
із касаційною скаргою про її скасування та скасування постанови цього ж суду
від 22.10.2007 року.

Касаційна
скарга обґрунтована тим, що Відкрите акціонерне товариство "Київгума"
(надалі -ВАТ "Київгума") є власником акцій Закритого акціонерного
товариства "Київгума" (надалі -ЗАТ "Київгума"), але не було
залучено до участі у справі і дізналося про порушення справи про банкрутство із
оголошення, яке було опубліковане у газеті
"Голос України" 02.11.2007 за №201.

Порушення
норм матеріального права скаржник вбачає у тому, що суд, всупереч статті 6
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом", не надав правової оцінки безспірним вимогам кредитора. Ухвала
винесена з порушенням вимог частини 11 статті 11 цього Закону, так як у ній не
визначені: дата складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів, дата
попереднього засідання, дата скликання перших загальних зборів кредиторів тощо.

Підставою
для скасування постанови господарського суду Волинської області від 22.10.2007
скаржник вважає порушення встановленого законом порядку визнання боржника
банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, так як у підготовчому
засіданні в один день з винесенням ухвали від 22.10.2007 прийнята і оскаржувана
постанова.

Одночасно
ВАТ "Київгума" оскаржено ухвалу господарського суду від 10.10.2007 у
частині введення процедури розпорядження майном та призначення розпорядника,
оскільки вважає, що судом порушено статтю 31  Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", так як суд
оскаржуваною ухвалою призначив розпорядника майна та цією же ухвалою зобов'язав
розпорядника майна подати до суду заяву про те, що він не належить до жодної з
категорій осіб, перелічених у вказаній статті Закону.

Крім
того, у своїх касаційних скаргах скаржник зазначає, що засновником ЗАТ
"Київгума" є ТОВ "Мас", а учасником (засновником) ТОВ
"Мас" є ТОВ "Шико-2004", засновником ТОВ
"Шико-2004" є акціонерне товариство РТІ ПРОПЕРТІ ФАЙНЕНС КОРП. (JSC
"RТІ Property Finance Corp."), резидент Швейцарії, представником
якого при проведенні державної реєстрації був Шевченко С.А., з 15.09.2005 року
керівником ТОВ "Шико-2004" став Перевозніков А.К., директором ЗАТ
"Київгума" є Шевченко С.А., попереднім директором був Перевозніков
А.К., та вважає, що в діях цих осіб можуть мати місце ознаки фіктивного
банкрутства боржника -ЗАТ "Київгума", що порушує права та законні
інтереси ВАТ "Київгума".

У
відзиві на касаційну скаргу розпорядник майна ЗАТ "Київгума" вважає,
що наведені скаржником доводи не відповідають фактичним обставинам справи.

ТОВ
"Шико-2004" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити ухвалу
господарського суду Волинської області від 22.10.2007 без змін, так як вважає,
що ухвала підготовчого засідання констатує визнання судом вимог ініціюючого
кредитора, а посилання скаржника на те, що судом першої інстанції винесено
постанову про визнання боржника банкрутом не відповідає дійсності, адже
вказаний процесуальний документ судом не приймався.

За
приписами статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд скарг
було відкладено на 26.02.2008 та ухвалою заступника Голови Вищого господарського
суду України було продовжено строк вирішення спору у даній справі.

Розпорядженнями
заступника Голови Вищого господарського суду України від 04.02.2008 та від
25.02.2008 склад колегії суддів було змінено.

У
порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України представник
скаржника, який брав участь у судовому засіданні 26.02.2008, на підставі
довіреності від 01.02.2008 №01-пр-12 уточнив вимоги касаційної скарги та з
урахуванням відомостей щодо неприйняття господарським судом Волинської області
постанови від 22.10.2007 підтримав касаційні скарги в частині оскарження ухвали
місцевого господарського суду від 22.10.2007
та ухвали господарського суду Волинської області від 10.10.2007 у
частинах 5-7 щодо призначення розпорядника майна.

26.02.2008
від ВАТ "Київгума" надійшли письмові доповнення до касаційної скарги,
в яких товариство виклало додаткові факти, які, на його думку, спростовують
заяву розпорядника майна ОСОБА_1 щодо його неупередженості в справі про
банкрутство ЗАТ "Київгума" та підтверджують належність до
зацікавлених осіб, оскільки зазначена особа була представником кредитора -ТОВ
"Шико-2004" в іншій господарській справі.

Відповідно
до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України
учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання
суду, проте, боржник не скористався правом, наданим йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу України щодо участі у засіданні суду
касаційної інстанції.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні арбітражного керуючого, представників скаржника та
кредитора, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про наявність
підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно
до приписів статті 41 Господарського процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Таким
чином, у вирішенні питань процесуального характеру під час розгляду справ про
банкрутство суди керуються нормами Закону про банкрутство та застосовують ті
норми Господарського процесуального кодексу України, які мають універсальний
характер для будь-якої форми судового процесу.

Згідно
зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті
6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом" підставою для порушення господарським судом провадження у
справі про банкрутство є заява кредитора чи боржника.

Відповідно
до частини 3 статті 6 вказаного Закону справа про банкрутство порушується
господарським судом за таких умов:

-
вимоги кредитора до боржника є грошовими і сукупно складають не

менше
трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати;

-
вимоги кредитора є безспірними;

-
вимоги кредитора не були задоволені боржником протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Під
поняттям "безспірні вимоги" у цьому Законі розуміються  вимоги кредиторів, визнані боржником, інші
вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи
розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється
списання коштів з рахунків боржника (абзац 8 статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно
до частини 8 статті 7 вказаного Закону до заяви кредитор зобов'язаний, зокрема,
додати рішення суду, господарського суду, які розглядали вимоги кредитора до
боржника; копію неоплаченого розрахункового документа, за яким відповідно до
законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника, з
підтвердженням банківською установою боржника про прийняття цього документа до
виконання із зазначенням дати прийняття, виконавчі документи (виконавчий лист,
виконавчий напис нотаріуса тощо) чи інші документи, які підтверджують визнання
боржником вимог кредиторів.

Як
вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Шико-2004" до заяви про
порушення справи про банкрутство ЗАТ "Київгума" надало копії простого
векселя серії АА №0149841 від 07.03.2007, протесту про несплату цього векселя,
свідоцтва про державну реєстрацію ЗАТ "Київгума", документи про
сплату судових витрат та про надіслання копії заяви і доданих до неї документів
боржнику.

Згідно
з частиною 4 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
у підготовчому засіданні суддя оцінює подані документи, заслуховує
пояснення сторін, розглядає обґрунтованість заперечень боржника.

Отже,
визначені у статті 6 вказаного Закону умови оцінюються судом при прийнятті
заяви про порушення справи про банкрутство, остаточна ж оцінка надається
безпосередньо у підготовчому засіданні.

Виходячи
з того, що ухвала про порушення справи про банкрутство не підлягає оскарженню,
Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом" надає можливість оскаржити правомірність порушення справи
про банкрутство боржника лише за результатами підготовчого засідання суду.

Матеріали
справи свідчать про те, що судом першої інстанції не встановлені відповідні
обставини, що входять до предмету доказування у даній справі, та не перевірено
безспірність вимог кредитора до боржника.

Відповідно
до статті 44 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований Закон про переказні
векселі та прості векселі, відмова в акцепті або у платежі повинна бути
підтверджена засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у
неплатежі).

Згідно
зі статтею 75 вказаного Уніфікованого Закону простий вексель містить безумовне
зобов'язання сплатити визначену суму грошей. Векселі, опротестовані нотаріусами
в установленому законом порядку, входять до Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України від 29.06.1999
за  № 1172.

У
статті 88 Закону України "Про нотаріат" зазначено, що нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за
умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у
відносинах між підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Згідно
зі статтею 89 цього Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік,
місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса,
який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування,
адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери
рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться
стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають
витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;
розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке
підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано.

Виконавчий
напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно
до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі
написи нотаріусів є виконавчими документами, вимоги до яких визначені статтею
19 цього Закону, та підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно
порушення справи про банкрутство можливе лише після відкриття державною
виконавчою службою виконавчого провадження.

Неподання
доказів безспірності вимог до боржника на день порушення провадження у справі
або на день підготовчого засідання суду, з урахуванням того, що особливістю
підстави порушення справи про банкрутство є саме безспірність вимог кредитора,
має наслідком застосування пункту 11 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу України, за яким провадження у справі
припиняється через відсутність предмету спору.

На
підставі викладеного, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла
висновку про скасування ухвали суду першої інстанції від 22.10.2007, частин 5-7
ухвали від 10.10.2007 та про припинення провадження у справі про банкрутство
ЗАТ "Київгума".

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11113
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні
скарги Відкритого акціонерного товариства "Київгума"- задовольнити.

Ухвалу
господарського суду Волинської області від 10.10.2007 у справі                    №7/145-Б  в частинах 5-7 -скасувати.

Ухвалу
господарського суду Волинської області від 22.10.2007 у цій справі -скасувати.

Провадження
у справі №7/145-Б про банкрутство Закритого акціонерного товариства
"Київгума" -припинити.

Головуючий:
І.Панова

Судді:
А. Заріцька

Л. Продаєвич