ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

19 лютого 2008 р.           Справа 11/329-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альфред С. Топфер

Інтернешенал «Україна», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агропродсервіс»,

смт. Липовець

про стягнення 193 000 грн. 00 коп..

Суддя В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т.Кармаліта, за участю представників:

від позивача - С. Хоменко за довіреністю;

від відповідача - не з‘явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агропродсервіс»вартість непоставленого товару в розмірі 193 000 грн..

Позов мотивовано тим, що відповідно умов договору № 102/11-25345 від 01.09.2006р. відповідач зобов‘язався поставити позивачу пшеницю 3-го класу у кількості 400 тонн. Позивач платіжним дорученням здійснив часткову оплату вартості товару, проте відповідач не поставив визначений договором товар та не повернув отримані кошти.

Відповідач вимоги суду викладені в ухвалах від 23.11.2007р., 19.12.2007р. та 22.01.2008р. щодо надання відзиву на позов, доказів виконання договору, установчих документів, довідки ЄДРПОУ не виконав, явки уповноваженого представника в судове засідання 19.02.2008р. не забезпечив. При розгляді справи 26.12.2007р. представник відповідача заперечував проти позову мотивуючи це тим, що відповідно до листа позивача адресованого керуючому КМФ АКБ «Укрсоцбанк», позивачем достроково розірвано договір № 102/11-25345 від 01.09.2006р..

Враховуючи, що судом було вжито всіх заходів для реалізації відповідачем права на захист своїх прав та інтересів, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до положень ст. 75 ГПК України.

Оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що 01 вересня 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю «Альфред С. Топфер Інтернешенал «Україна»(позивач) та товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агропродсервіс»(відповідач) уклали договір № 102/11-25345 відповідно до умов якого відповідач зобов‘язався поставити, а позивач прийняти та оплатити наступну продукцію: пшеницю 3-го класу у кількості 400 тонн у строк до 04.09.2006р..

Відповідно до п. 5.1 договору, покупець (позивач) здійснює оплату товару шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця (відповідача) у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунках продавця, протягом 3-х банківських днів від дати отримання рахунку-фактури.

01.09.2006р. відповідачем виставлено рахунок № 255 на загальну суму 193 000 грн..

Цієї ж дати позивач платіжним дорученням № 206507 перерахував на рахунок відповідача 193 000 грн..

Як свідчать матеріали справи, відповідач не здійснив поставку товару визначеного договором.

07.11.2007р. позивач направив на адресу відповідача лист за № 15-18/3 від 06.11.2007р. з вимогою в строк до 14.11.2007р. повернути грошові кошти отримані за договором в розмірі 193 000 грн., яка останнім залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 670 цього Кодексу, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, позивачем правомірно заявлено до стягнення вартість непоставленого товару в розмірі 193 000 грн..

Заперечення відповідача щодо дострокового розірвання договору позивачем, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 6.3 договору визначено, що покупець (позивач) має право відмовитися від прийняття товару та розірвати договір в односторонньому порядку у випадках, якщо якість товару не відповідає вимогам, зазначеним в п. 2.2 договору, та/або якщо поставку товару здійснено пізніше термінів, зазначених в п. 4.1 договору. Оскільки поставки товару не було, у позивача відсутні підстави для розірвання договору. Окрім того, сторонами не надано жодних доказів в підтвердження розірвання договору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи, що відповідач доказів у спростування позовних вимог не надав, а позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству, а отже підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на відповідача за правилами ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.43, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити .

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агропродсервіс» (вул. Кірова, 7, смт. Липовець, Вінницька область, код 30087211) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альфред С. Топфер Інтернешенал «Україна» ( 04070, вул. П. Сагайдачного, 16а м. Київ, код 20027449) 193 000 грн. - вартості непоставленого товару, 1930 грн. - відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та 118 грн. –відшкодування витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом.

Рішення оформлено та підписано 21.02.2008р.

Суддя Матвійчук В.В.