ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"10" квітня 2008 р.                                                            Справа №10/7712-А

за позовом Шепетівського районного спеціалізованого лісокомунального підприємства м. Шепетівка до Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції м. Шепетівка

про зобов’язання Шепетівської ОДПІ видати свідоцтво про право сплати єдиного податку на 2007р.

Суддя Виноградова В.В.

Секретар судового засідання Дідик Н.Д.

Представники сторін

позивача - Трофімчук П.П. - директор підприємства;

відповідача - Борисова Л.В.- за довіреністю № 3492/10/10 від 24.03.08р.

У судовому засіданні згідно ч.3 ст. 160 КАСУ проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Постанова приймається 10.04.08р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з позовом, враховуючи подане уточнення позовних вимог, яке прийняте судом про зобов'язання Шепетівської об’єднаної державної податкової інспекції видати позивачу свідоцтво про право сплати єдиного податку на 2007р. за ставкою 10% у відповідності до вимог Указу Президента України №727 від 03.07.1998р. „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”.

Звертає увагу на те, що підприємство з моменту його державної реєстрації та на протязі 2000р. - 2006р. працювало по спрощеній системі оподаткування, проте податковий орган листом №10094/15-035 від 18.12.2006р. відмовив підприємству у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку на 2007 рік, мотивуючи відмову тим, що відповідно до статуту засновником підприємства є Шепетівська районна рада, яка не є суб’єктом малого підприємництва і її частка на підприємстві перевищує 25%.

Вказує на те, що ст.1 зазначеного Указу Президента встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для юридичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності, будь-якої організаційно-правової форми та форми власності.

Враховуючи те, що згідно чинного законодавства є три форми власності: державна, комунальна, приватна, цією статтею Указу прямо передбачено, що відповідно державні, комунальні та приватні підприємства можуть працювати у спрощеній системі оподаткування будь-якої організаційно-правової форми. При цьому, ст.7 Указу визначено, що його дія не поширюється на суб’єктів підприємницької діяльності, у статутному фонді яких частки, що належать юридичним особам - учасникам та засновникам даних суб’єктів, які не є суб’єктами малого підприємництва, перевищують 25 відсотків.

Позивач вказує, що ні майна, ні коштів Шепетівської районної ради в статутному фонді позивача немає, немає самого статутного фонду, що підтверджується довідкою районної ради № 01-30/214 від 11.12.2006 року. Районна рада не формувала статутного фонду, а тільки виступала засновником .

З даних обставин робить висновок, що заборона ст.7 Указу на позивача не поширюється. При цьому, зазначає, що позивач на протязі 7-ми років знаходився на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, тому вважає цілком правомірним, що позивач може перебувати на єдиному податку, оскільки закони та інші нормативно-правові акти за загальним правилом зворотної дії в часі не мають (ст.58 Конституції України).

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до ст. 1 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (в редакції Указу від 28 червня 1999 року № 746/99) встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для юридичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності будь-якої організаційно правової форми та форми власності, в яких за рік середньооблікова чисельність працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень. При цьому, ч.4 ст.7 Указу визначено, що його дія не поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності, у статутному фонді яких частки, що належать юридичним особам - учасникам та засновникам даних суб'єктів, які не є суб'єктами малого підприємництва, перевищують 25 відсотків.

Відповідач зазначає, що для з'ясування питання поширення дії Указу на підприємства, засновані на державній та комунальній власності, слід враховувати, що комунальне підприємство - це підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади, утворюється органом, який є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції та майно якого закріплюється за ним на праві господарського відання або на праві оперативного управління (статті 63, 78 зазначеного Кодексу).

Отже, незалежно від наявності чи відсутності статутного фонду, єдиним засновником (учасником) державних та комунальних підприємств є відповідно держава чи територіальна громада в особі уповноважених органів ( в даному випадку Шепетівська районна рада). Тобто, їх частка в цих підприємствах перевищує 25 відсотків та відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що районні ради є органами місцевого самоврядування.

Враховуючи поняття суб'єкта малого підприємництва, наведене у статті 1 Указу, уповноважені органи, які діють від імені держави чи територіальних громад, не є суб'єктами малого підприємництва.

Крім того, ч.1 ст.8 ГК України передбачено, що держава, органи державної влади та органи місцевого самоврядування не є суб'єктами господарювання.

Таким чином, відповідач вважає, що оскільки засновником Шепетівського районного спеціалізованого лісокомунального підприємства є Шепетівська районна рада, (п.1.5 Статуту Шепетівського районного спеціалізованого лісокомунального підприємства, який зареєстрований управлінням економіки Шепетівської райдержадміністрації за №47 12.12.2000), яка не є суб'єктами малого підприємництва і частка в підприємстві перевищує 25 відсотків, дія вказаного Указу на зазначене підприємство не поширюється. В підтвердження заперечення посилається на узагальнююче податкове роз'яснення щодо застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності суб'єктами малого підприємництва з державною, комунальною та іншими формами власності затверджене наказом ДПА України від 23.06.2006 року №352.

Ухвалою суду від 16.02.2007р. провадження у справі зупинялось до набрання законної сили судовими рішенням по справах №46/467-А за позовом комунального підприємства „Оріхівський ринок Оріхівської міської ради Запорізької області”, №46/468-А за позовом комунального підприємства „Центральний парк культури та відпочинку „Дубовий гай”, № 46/469-А за позовом комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації Оріхівського району” до ДПА України про визнання недійсним наказу ДПА України від 23.06.2006р. № 352 „Про затвердження узагальнюючого податкового роз’яснення щодо застосування положень Указу Президента від 03.07.98. №727/98 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2007р. , справа №22а-1540/07 апеляційні скарги КП "Оріхівський ринок" Оріхівської міської ради Запорізької області та БТІ Оріхівської районної ради Запорізької області задоволено та визнано недійсним узагальнююче роз'яснення щодо застосування положень Указу Президента України від 03.07.98. №727/98 „Про спрощену систему оподаткування , обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”, затверджене Наказом ДПА України №352 від 23.06.2006р. Враховуючи вищенаведені обставини, ухвалою суду від 19.03.2008р. провадження у справі поновлено .

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Шепетівське районне спеціалізоване лісокомунальне підприємство 04.12.2006р. звернулося до Шепетівської ОДПІ із заявою про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку на 2007р. В даній заяві зазначено середньооблікову чисельність працюючих - 47 чол., обсяг виручки від реалізації-936990 тис. грн.

Шепетівська ОДПІ листом від 18.12.2007р. вих.№10094/15-035 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку на 2007р. мотивуючи тим, що оскільки засновники (органи державної влади та органи місцевого самоврядування) державних та комунальних підприємств не є суб’єктами малого підприємництва і їх частка в цих підприємствах перевищує 25 відсотків, дія Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” на зазначені підприємства не поширюється, враховуючи при цьому Узагальнююче податкове роз'яснення щодо застосування спрощеної системи оподаткування , обліку та звітності суб'єктами малого підприємництва з державною , комунальною та іншими формами власності , затверджене ДПА України від 23.06.2006р. №352 .

Позивач вважаючи відмову податкового органу у видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку на 2007рік неправомірною, просить суд зобов’язати Шепетівську ОДПІ видати свідоцтво про право сплати єдиного податку на 2007рік.

В матеріали справи позивачем надано копії свідоцтв про право сплати єдиного податку Шепетівським районним спеціалізованим лісокомунальним підприємством на 2003р., 2004р., 2005р., 2006 роки.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені представниками сторін пояснення та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 1 Указу Президента України №727/98 від 3 липня 1998 року „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для юридичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, в яких за рік середньооблікова чисельність працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень.

Приписами ст.4 Указу визначено, що для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації. Суб'єкт малого підприємництва - юридична особа обов'язково зазначає, яку ставку єдиного податку ним обрано. Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

Орган державної податкової служби зобов'язаний протягом десяти робочих днів видати безоплатно свідоцтво про право сплати єдиного податку або надати письмову мотивовану відмову.

З наявної в матеріалах справи заяви позивача про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку, ., вбачається, що Шепетівське районне спеціалізоване лісокомунальне підприємство м. Шепетівка просило перевести підприємство на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 2007р. за ставкою єдиного податку 10%. При цьому в заяві підприємство зазначило, що середньооблікова чисельність працюючих на дату подання заяви, а також обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), майна, основних фондів за рік, не перевищують встановлені Указом межі.

Листом від 18.12.2007р. вих. № 10094/15-035 Шепетівська ОДПІ відмовила Шепетівському районному спеціалізованому лісокомунальному підприємству м. Шепетівка у видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку на 2007р. мотивуючи тим, що оскільки засновники (органи державної влади та органи місцевого самоврядування) державних та комунальних підприємств не є суб’єктами малого підприємництва і їх частка в цих підприємствах перевищує 25 відсотків, дія Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” на зазначені підприємства не поширюється.

Відмовляючи позивачу у видачі свідоцтва на право спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з 2007р. за ставкою єдиного податку 10% відповідачем не було враховано наступне.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки Хмельницького обласного управління статистики №102 форма власності Шепетівського районного спеціалізованого лісокомунального підприємства визначена як комунальна.

Статтею 78 ГК України визначено, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Згідно із зазначеною нормою орган місцевого самоврядування не є засновником або учасником комунального підприємства, натомість останній являється представником власника, тобто територіальної громади.

Відповідно, засновником (учасником) комунального підприємства є територіально громада, яка не є юридичною особою, що в свою чергу унеможливлює посилання на ст.7 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” як на підставу для відмови у можливості перебування на спрощеній системі оподаткування комунальному підприємству.

За таких обставин позовні вимоги Шепетівського районного спеціалізованого лісокомунального підприємства про зобов’язання відповідача видати свідоцтво про право сплати єдиного податку на 2007р. суд вважає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому судом також враховується, що незважаючи на відсутність змін в існуючу редакцію ст.7 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, позивач протягом 2003, 2004, 2005, 2006 р.р. перебував на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про право сплати єдиного податку суб’єктом малого підприємництва –юридичною особою за відповідні роки.

Доводи відповідача судом до уваги не приймаються з підстав викладених вище. При цьому суд зважає на приписи ч.2 ст.71 КАС України, в силу якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи задоволення позову згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем (держмито згідно платіжного доручення №226 від 20.12.2006р. в сумі 85,96 грн.) присуджуються йому. При цьому згідно ч. 1 ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Шепетівського районного спеціалізованого лісокомунального підприємства м. Шепетівка до Шепетівської об’єднаної державної податкової інспекції м. Шепетівка про зобов’язання Шепетівської ОДПІ видати свідоцтво про право сплати єдиного податку на 2007р..

Зобов’язати Шепетівську об’єднану державну податкову інспекцію видати Шепетівському районному спеціалізованому лісокомунальному підприємству м. Шепетівка свідоцтво про право сплати єдиного податку на 2007рік.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Шепетівського районного спеціалізованого лісокомунального підприємства м. Шепетівка , вул. Войкова, 14, код ЄДРПОУ 315450)відшкодування 3,40 грн. три грн. 40 коп.) судового збору.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено, КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      В.В. Виноградова

Постанова складена в повному обсязі і підписана 14.04.2008р.

Віддрук. 3 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу, 3 - відповідачу.