АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № 2/27
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

Головуючого -
судді                                                  Кордюк Г.Т.

Суддів
Давид Л.Л.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія біонічні інноваційні
системи», за вих. № 08/07/08 від 03.07.2008р.

на рішення: Господарського суду
Львівської області від 19.05.2008 р.

у
справі № 2/27 (суддя
-Артемович В.М.)

за
позовом: Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1., м. Ужгород

до
Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лабораторія біонічні інноваційні системи», м. Львів

за
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні
позивача: Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2., м. Ужгород

про
стягнення 42 638
грн.

за
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_3.
-представник (довіреність від 26.02.2008р.)

від
відповідача: не
з'явився

від
третьої особи: ОСОБА_3.
-представник (довіреність від 26.02.2008р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду Львівської області від 19.05.2008р. (суддя Артемович В.М.)
позов ФОП ОСОБА_1., м. Ужгород задоволено. Стягнуто з ТзОВ «Лабораторія
біонічні інноваційні системи», м. Львів суму попередньої оплати в розмірі 42
638,00 грн., відшкодовано судові витрати.

Суд
мотивував рішення тим, що відповідач, незважаючи на вимогу позивача, поставки
товару не здійснив. Також відповідачем не доведено, що позивач та третя особа
здійснюють спільну підприємницьку діяльність, а тому остання не може бути
належним отримувачем товару. Позивач, як дієздатна фізична особа виступає
самостійним суб'єктом підприємницької діяльності та своїми діями набув права на
отримання оплаченого товару. Крім того, відповідач на вимогу позивача поставки
товару не провів у строк, встановлений діючим законодавством України, а тому
вимоги про стягнення сплаченої суми попередньої оплати є правомірним та
підлягають задоволенню.

Не
погоджуючись з рішенням місцевого гсподарського суду, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду
скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Доводи
апеляційної скарги обгрунтовані тим, що відповідач зобов'язання по поставці
товару перед позивачем виконав належним чином. Апелянт зазначає, що визначений
договором товар є спільною сумісною власністю позивача та третьої особи, а
тому, місцевим господарським судом, при розгляді справи, не було застосовано
положеня ст. 368 ЦК України, ст.ст. 63,65 СК України, згідно яких майно, набуте
подружжям за час шлюбу є їхньою спільною власністю; подружжя мають рівні права
на користування і розпоряджєення набутим спільно майном.

Позивач,
у поданому відзиві на апеляційну скаргу, доводи викладені у ній відхилив,
посилаючись на те, що він та третя особа є окремими суб'єктами господарювання,
спільної підприємницької діяльності не здійснюють, що підтверджується
свідоцтвами про реєстрацію їх як фізичних осіб -підприємців. Крім того,
твердження апелянта про те що він належно виконав договірне зобов'язання по
поставці товару ОСОБА_2., позивач вважає безпідставним, окільки даний товар був
придбаний третьою особою самостійно в процесі здійснення нею самостійної
підприємницької діяльності.

Представник
третьої особи в судовому засіданні доводи апеляційної скарги відхилив, просив
рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Львівським
апеляційним господарським встановлено:

Підставою
та предметом заявленого позивачем позову є стягнення грошових коштів в розмірі
42 638 грн. попередньої оплати за поставлений товар.

02.02.2007р.
на банківський рахунок відповідача від позивача надійшли грошові кошти в
розмірі 42 638грн., як оплата згідно рахунку №30-70 за гімнастичну лабораторію
«Тотал Джим», що підтверджується платіжним дорученням позивача №62 від
02.02.2007р. (а.с. 4). На вимогу колегії суддів апеляційного господарського суду
представити вищезазначений рахунок № 30-70, представник позивача пояснив, що
даний рахунок втрачено і відновити неможливо.

Актами
здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-00036 від 06.08.2007р., №ОУ-00037
від 06.08.2007р., № ОУ-00038 від 06.08.2007р., № ОУ-00039 від 06.08.2007р., №
ОУ-00040 від 06.08.2007р., № ОУ0-00041 від 06.08.2008р. (а.с. 38-43) та
видатковими накладними  № РН-0000016 від
06.08.2007р., № РН-0000018 від 06.08.2007р., № РН-0000019 від 06.08.2007р., №
РН-0000020 від 06.08.2007р., № РН-0000021 від 06.08.2007р. (а.с. 67-71)
підтверджується поставка оплаченого позивачем товару третій особі, а не
позивачу.

Відповідач
стверджує, що підприємницьку діяльність позивач та третя особа на момент
поставки товару здійснювали спільно, всі умови поставки ліцензійних товарів з
ними погоджено, тривалий час велися співпраця та переговори. Вищезазначені акти
здачі-приймання робіт були підписані ОСОБА_2., але використання поставленого
товару відбувалося спільно.

Позивач
проти здійснення спільної підприємницької діяльності з ОСОБА_2. заперечує,
оскільки є самостійним суб'єктом господарювання, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності за № 0087463 від
26.01.2004р. (а.с. 7); твердження відповідача про поставку товару третій особі,
як належне виконання ним свого договірного зобов'язання, відхиляє як таке що не
відповідає дійсності, оскільки даний товар був придбаний саме третьою особою
самостійно в процесі здійснення нею підприємницької діяльності з проведенням нею
оплати за товар готівкою в момент його одержання, про що свідчить вказівка у
видаткових накладних, що одержувачем товару та платником  є саме ОСОБА_2.

Заслухавши
пояснення представника позивача та третьої особи, розглянувши доводи
апеляційної скарги, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно
ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Якщо
строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає з
договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст. 530 ЦК України).

Згідно
ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового оброту.

Позивач
звертався до відповідача з вимогою від 24.01.2008р. (а.с. 5) про поставку
оплаченого товару, однак останній залишив її без розгляду.

В
силу ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець який одержав суму попередньої
оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право
вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої
оплати.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення суми
попередньої оплати в розмірі 42 638 грн., у зв'язку з невиконанням продавцем
зобов'язання по передачі товару.

Колегія
суддів Львівського апеляційного господарського суду відхиляє твердження
відповідача про здійснення спільної підприємницької діяльності третьої особи та
позивача, оскільки належних і допустимих доказів які б підтверджували факт
ведення такої діяльноті суду не представлено. Посилання відповідача на ст. 368
ЦК України, ст.ст.63, 65 СК України не стосується ведення подружжям
підприємницької діяльності, як окремих суб'єктів господарювання.

Відповідно
до абз.2 ч.1 ст. 30 ЦК України, цивільною дієздатністю фізичної особи є її
здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх
здійснювати, а також здатність своїми діями сворювати для себе цивільні
обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відподальність у разі їх
невиконання.

Обсяг
цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути
обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Колегія
суддів Львівського апеляційного господарського суду на підставі аналізу
положень ЦК України та матеріалів справи прийшла до висновку, що позивач, як
самостійний суб'єкт підприємницької діяльності, своїми діями, зокрема,
проведенням передоплати за товар, набув права на його отримання. Відповідачем
поставка товару у встановлений ст. 530 ЦК України строк не була проведена, а
тому вимога про стягнення суми попередньої оплати є правомірною та підлягає
задоволенню.

Оцінивши
докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського
суду прийшла до висновку що рішення Господарського суду Львівської області від
19.05.2008р. прийняте із правильним застосуванням норм матеріального та
процесуального права, і підстав для його скасування не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.
99, 101, 103, 105 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Львіської
області від 19.05.2008 р. у справі № 2/27 залишити без змін, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія біонічні інноваційні
системи», без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу № 2/27 повернути
Господарському суду Львівської області.

Головуючий
суддя
Кордюк Г.Т.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                    Мурська
Х.В.