ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/359

06.11.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНВЕСТАЛЬЯНС»

До

Товариства з обмеженою відповідальністю «ФМ КАПІТАЛ»

Про

Стягнення 3 975,24 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники: не з’явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНВЕСТАЛЬЯНС»до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФМ КАПІТАЛ»про стягнення суми основного боргу, штрафних санкцій, інфляційних витрат та 3% річних за Договором оренди від 25.12.2007р., всього в сумі –3 975,24 грн.

Ухвалою від 09.09.08р. суд прийняв позовну заяву до провадження та призначив справу до розгляду.

Позивачем через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва подано заяву про уточнення позовних вимогё відповідно до якої позивач уточнив заявлені до стягнення суму пені та 3% річних, внаслідок чого сума заявлених позовних вимог збільшилась та становить 4 172,36 грн.

Представники позивача в призначене судове засідання не з`явились, проте подали клопотання слухати справу без участі їх представників, а в разі неможливості слухати справу за наявними матеріалами –відкласти розгляд справи.

Представником відповідача в судовому засіданні усно заявлено, що він заперечує існування оригіналу договору оренди від 25.12.2007р., та просить витребування для огляду в засіданні оригінали договору та інших доданих до позову документів.

Ухвалою від 16.10.08р. судом було відкладено розгляд справи на 28.10.08р., зобов’язано позивача надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви; відповідача зобов’язано виконати вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 09.09.08р.

Ухвалою від 28.10.08р. суд відклав розгляд справи на 06.11.08р. та повторно зобов’язав позивача надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви; відповідача зобов’язано виконати вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 09.09.08р.

Від позивача 15.10.08р. через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просить суд розглядати справу за відсутності його повноважного представника, оскільки не має змоги направити його в судове засідання, та одночасно з клопотанням надає оригінали документів, копії яких долучені до матеріалів справи для огляду в судовому засіданні та свої письмові пояснення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 № 02-5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року”(пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році” зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду надсилались сторонам за адресами, зазначеними в позовній заяві та документах, доданих до матеріалів справи.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Сторони були належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Позивач, відповідно до наданих суду письмових пояснень, підтримував викладені у позові обставини, та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з врахуванням наданого уточнення.

Представником відповідача в судовому засіданні 16.10.08р. усно заявлено, що він заперечує існування оригіналу договору оренди від 25.12.2007р., та просить витребування для огляду в засіданні оригінали договору та інших доданих до позову документів.

Судом дане клопотання задоволено, оригінали документів витребувано та досліджено в судовому засіданні.

Представник відповідача в інші судові засідання не з’являвся, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Про поважні причини неявки в інші судові засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Відзив на позов відповідач не подав.

За таких обставин рішення по справі винесене на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, оглянувши надані позивачем оригінали документів, на які він посилаються, як на підставу своїх вимог, та копії яких долучені до матеріалів справи, суд —

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНВЕСТАЛЬЯНС» (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФМ КАПІТАЛ»(Відповідач) 25.12.07р. було укладено договір оренди (Договір).

Відповідно до умов Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення (п. 1.1 Договору).

Відповідно до умов Договору (п. 4.3) Відповідач зобов’язувався вносити орендну плату на поточний рахунок Позивача не пізніше 10 числа поточного місяця, в розмірі 100% передплати компенсації плати за землю та плати за користування об’єктом оренди за поточний місяць, а також не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця в розмірі 100% оплати відшкодування за електропостачання, опалення, водопостачання, каналізацію, вивіз твердих побутових відходів та ін. комунальні послуги, функціонування пожежної сигналізації за поточний місяць.

Позивачем була виставлено Відповідачу рахунки на оплату заборгованостей за Договором та акти виконаних робіт, проте, як зазначає Позивач, Відповідачем вони не оплачувались, а акти –не підписувались, в зв’язку з чим Позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості (належним чином засвідчені копії рахунків-фактур, актів та претензії долучено до матеріалів справи).

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем умови Договору (а саме п. 4.3) виконувались неналежним чином, в зв’язку з чим виникла заборгованість по орендній платі, компенсації плати за землю та комунальним послугам, з березня по липень 2008р., в розмірі 3711,33 грн.

Згідно з вимогами ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору; одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов не допускається.

Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 2 ст. 551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором, або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 та ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, в процесі розгляду спору, надано суду новій розрахунок заявленої до стягнення суми позовних вимог, а саме –пеню нараховано за 6 місяців, та вона становить 333,78 грн., 3% річних нараховано станом на 16.10.08р., що становить 42,00грн. Суму основного боргу та інфляційних витрат позивачем в уточненні до позову залишено без змін.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування фактів викладених в позові.

Також Відповідачем не надано доказів погашення основної заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає правомірними вимоги Позивача про стягнення з Відповідача суми боргу, пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, з Відповідача на користь Позивача стягуються понесені Позивачем витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 16, 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФМ КАПІТАЛ» (м. Київ, вул. Покровська, 9, офіс 15; ) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНВЕСТАЛЬЯНС»(м. Кривий Ріг, вул. Невська, 2-А; ) 3 711 (три тисячі сімсот одинадцять) грн. 33 коп. основного боргу, 333 (триста тридцять три) грн. 78 коп. пені, 85 (вісімдесят п’ять) грн. 25 коп. інфляційних витрат, 42 (сорок дві) грн. 3% річних, 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                            І.О.Домнічева

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення – 10.11.2008р.