ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/200

20.08.08

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю “САССК”

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГЕЛЛАН»

Про                     стягнення 78 073,94грн.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача Ваврищук Е.І.- предст. (дов. від 28.03.2008р.)

Від відповідача Власова І.Б.- предст. (дов. від 20.06.2008р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 78 073,94рн. (23 033,43грн.-основного боргу, 47 509,38грн.-пені, 1230,97рн.-3% річних, 6300,16грн. –збитків від інфляції), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язання за договором від 05.05.2005р. про встановлення цін на послуги готелю для корпоративних клієнтів з 01.05.2005р.по 31.12.2005р. та за договором від 05.05.2005р. про встановлення цін на послуги готелю “Radisson SAS” для груп туристів та туристів-індивідуалів з 01.05.2005р. по 30.04.2006р.

Представник відповідача у судове засідання 21.05.2008р. не з’явився, відзиву на позов не надав.

У судовому засіданні 21.05.2008р. представник позивача надав суду письмове обґрунтування нарахованої суми пені.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представників відповідача та неподання витребуваних судом документів, розгляд справи 21.05.2008р. відкладено.

У зв’язку з неявкою у судове засідання 18.06.2008р. представника відповідача та неподання витребуваних судом документів, розгляд справи 18.06.2008р. відкладено.

01.07.2008р. судом одержано відзив на позовну заяву від відповідача, у якому відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.07.2008р. надав суду клопотання про продовження терміну розгляду справи на більш тривалий строк, ніж встановлено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представника позивача та у зв’язку з тим, що сторонами на вимогу суду не надано суду Акт звірки взаємних розрахунків, розгляд справи 01.07.2008р. відкладено.

У судовому засіданні 12.08.2008р. представник позивача надав суду письмові заперечення проти відзиву на позов.

Представник відповідача надав суду додаткові заперечення на позов.

У судовому засіданні 12.08.2008р. судом оголошено перерву до 20.08.2008р., з метою виготовлення повного тексту рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

05.05.2005р. між позивачем, який є правонаступником ТОВ “Фірма “Дубль W Київ” (особа, яка надає готельні послуги) та відповідачем (Туроператор) укладено договір про встановлення цін на послуги готелю “Radisson SAS” для груп туристів та туристів-індивідуалів з 01.05.2005р. по 30.04.2006р., який регулюється законодавством України.

Відповідно до умов зазначеного договору депозит у розмірі 50% вартості всіх зарезервованих номерів сплачується за 29 робочих днів до прибуття. Повна вартість послуг сплачується за 13 діб до прибуття. Решта сум за надання готельних послуг має бути сплачена після отримання рахунку-фактури. Якщо оплата не надійшла впродовж 90днів з моменту отримання рахунку-фактури, нараховується пеня у розмірі 0,3% за кожен день прострочення. Якщо не надано зауважень до рахунку-фактури протягом 7 днів з моменту його отримання, він вважається узгодженим у тому вигляді, у якому він був наданий.

05.05.2005р. між позивачем (особа, яка надає готельні послуги) та відповідачем (Туроператор) укладено договір про встановлення цін на послуги готелю для корпоративних клієнтів з 01.05.2005р. по 31.12.2005р.

Відповідно до умов зазначеного договору попередньо виставлені рахунки повинні бути сплачені до прибуття гостя.

Листами від 29.09.2005р., 28.08.2006р., 01.09.2006р. відповідач звертався до позивача з проханням забронювати номери для проживання. Всього заброньовано для відповідача одномісних стандартних номерів у кількості 10 шт., та 1 номер люкс. Загальна сума замовлення склала 26 258,45грн.

Як зазначає позивач, на виконання зобов’язань за укладеними договорами позивачем були надані готельні послуги на суму 23 033,43грн., що підтверджується реєстраційними картками за підписами туристів, які проживали у готелі та для яких відповідачем були заброньовані місця у готелі.

Відповідачу були виставлені наступні рахунки-фактури для оплати: №НФ-0001209 від 07.09.2006р. на суму 8031,08грн., №НФ-0001212 від 07.09.2006р.на суму 8552,31грн., №НФ-4872 від 28.10.2005р.на суму 9675,06грн.

Проте, готельні послуги не оплачені відповідачем у розмірі 23 033,43грн.

У зв’язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача 23 033,43грн. заборгованості.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не застосовано заходів досудового врегулювання спору; укладеними між сторонами договорами передбачена така форма оплати як передоплата; реєстраційні картки неналежним чином оформлені; частина гостей за даними відповідача розраховувалась кредитними картками, відповідно заявлена сума позовних вимог є необґрунтованою.

Суд критично оцінює наведені заперечення відповідача, з огляду на наступне.

Чинним законодавством не встановлено обов’язковості досудового врегулювання господарського спору. Встановлена договорами форма оплати –передоплата не є підставою для звільнення від оплати наданих послуг, у випадку, якщо відповідачем не було здійснено передоплату у повному обсязі.

Відповідач посилається на те, що реєстраційні картки неналежним чином оформлені. Проте, договорами передбачена оплата до прибуття гостя, а не після його розміщення або надання готельних послуг. Помилки в оформленні реєстраційних карток не є підставою вважати, що готельні послуги не надавались.

Посилання відповідача на той факт, що частина гостей, які проживали у готелі розраховувалась кредитними картками не приймається судом до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження наведеного відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 23 033,43грн. заборгованості вважається обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 47509,38грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України скорочений строк позовної давності в один рік застосовується, зокрема, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Таким чином, станом на час пред’явлення позивачем позову до суду-17.04.2008р. строк позовної давності для стягнення пені минув. У зв’язку з наведеним, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 47509,38грн.-пені.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 1230,97грн.-3% річних та 6300,16грн.- збитків від інфляції.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 1230,97грн. -3% річних та 6300,16грн - збитків від інфляції визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГЕЛЛАН»(м. Київ, вул. Тургенєвська, 60, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “САССК” (м. Київ, вул. Ярославів Вал, 22, ) 23033,43грн.-основного боргу, 1230,97грн.-3% річних, 6300,16грн.- збитків від інфляції, 305,65грн-державного мита, 46,19грн.-витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                     В.В. Палій