ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.

№ 12/139-04

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. - головуючого

Катеринчук Л.Й. (доповідач)

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

Сумського обласного сектору з питань банкрутства

на постанову

господарського суду Сумської області від 06.12.2007

у справі

господарського суду

№ 12/139-04

Сумської області

за заявою

управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп

про визнання банкрутом

відкритого акціонерного товариства «Конотопський деревообробний завод»

в судовому засіданні взяли участь представники :

від заявника касаційної скарги

не з’явились

від заявника

не з’явились

від боржника

не з’явились

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Сумської області знаходиться справа №12/139-04 про визнання банкрутом відкритого акціонерного товариства «Конотопський деревообробний завод»(далі –боржника), порушена за заявою управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп.

Постановою господарського суду Сумської області від 06.12.2007 (суддя Кіяшко В.І.) задоволено клопотання комітету кредиторів про припинення процедури санації, затверджено звіт керуючого санацією Сисоєва А.В., припинено процедуру санації боржника, визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Сисоєва А.В.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Сумське обласне управління з питань банкрутства (далі –управління) звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову господарського суду від 06.12.2007 в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Сисоєва А.В., аргументуючи порушенням норм матеріального права, зокрема, статті 2 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон).

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону у постанові про визнання боржника банкрутом господарський суд відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, передбаченому для призначення керуючого санацією.

Згідно з порядком призначення керуючого санацією, встановленим статтею 17 Закону, господарський суд призначає керуючого санацією за наявності у нього ліцензії, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями частини 2 вказаної статті передбачено, що комітет кредиторів приймає рішення про погодження кандидатури керуючого санацією. При цьому, кандидатури керуючого санацією можуть бути запропоновані комітету кредиторів будь-яким із кредиторів, представником органу, уповноваженого управляти майном боржника.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону державну політику щодо запобігання банкрутству, а також забезпечення умов реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом стосовно державних підприємств та підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує двадцять п'ять відсотків, суб'єктів підприємницької діяльності інших форм власності у випадках, передбачених цим Законом, здійснює державний орган з питань банкрутства, який діє на підставі положення, затвердженого у встановленому порядку.

За приписами частини 2 статті 2 Закону державний орган з питань банкрутства пропонує суду кандидатури арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для державних підприємств або підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує 25%, щодо яких порушена справа про банкрутство, та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 2 Указу Президента України від 23.10.2000 року № 1159/2000 «Про Міністерство економіки України»повноваження державного органу з питань банкрутства покладено на Міністерство економіки України, яке Указом Президента України від 21.08.2001 року № 724/2001 перейменовано у Міністерство економіки та з питань європейської інтеграції України. Наказом Міністерства економіки України від 03.11.2000 року № 238 утворено територіальні органи з питань банкрутства, які діють на підставі Положення, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 21.12.2000 року № 274. Пунктом 2 цього Положення, зокрема, передбачено, що регіональне управління утворене з метою організаційного забезпечення виконання Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції України повноважень державного органу з питань банкрутства відповідно до статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Заперечуючи проти призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Сисоєва А.В., управління в касаційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції порушено визначені статтею 2 Закону повноваження державного органу з питань банкрутства у зв’язку з тим, що останнього було позбавлено можливості надати суду свою пропозицію кандидатури арбітражного керуючого у справі.

Проте, вказані доводи заявника касаційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів обґрунтованими.

В силу абзацу 2 частини 1 статті 24 Закону господарський суд має право призначити ліквідатором особу, яка виконувала повноваження розпорядника майна або (та) керуючого санацією боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, при винесені постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури суд першої інстанції дійшов висновку про призначення ліквідатором банкрута особи, яка виконувала повноваження керуючого санацією у справі та відносно якої є клопотання комітету кредиторів.

В той же час, кандидатура розпорядника майном боржника Сисоєва А.В. була запропонована Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції України, про що свідчить лист названого органу від 25.01.2005 № 23-53/154 (т.1 а.с. 37). За клопотанням комітету кредиторів ухвалою суду від 19.05.2005 було відкрито процедуру санації боржника, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Сисоєва А.В. (т.3 а.с. 16, 22).

У зв’язку з тим, що ліквідатором банкрута було призначено особу, яка за погодженням з державним органом з питань банкрутства виконувала повноваження розпорядника майном, керуючого санацією у справі, - повторне надання пропозиції кандидатури арбітражного керуючого державним органом з питань банкрутства чинним законодавством не вимагається.

Отже, призначаючи арбітражного керуючого Сисоєва А.В. ліквідатором банкрута, судом першої інстанції було дотримано приписів статті 2 Закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відповідність постанови суду першої інстанції в частині призначення ліквідатора банкрута нормам матеріального та процесуального права, відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Сумського обласного управління з питань банкрутства Міністерства економіки України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 2, 3-1, 17, 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та ст. ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Сумського обласного сектору з питань банкрутства залишити без задоволення.

2.          Постанову господарського суду Сумської області від 06.12.2007 залишити без змін.

Головуючий Б. Поляков

Судді                                                    Л. Катеринчук

Н. Ткаченко