ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.08 р.                     Справа № 33/146

Господарський суд Донецької області у складі судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Ващенко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м. Донецьк

до Приватного підприємства „Пріор” м. Донецьк

про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 916грн.96коп., пені у розмірі 52грн.06коп., на загальну суму 969грн.02коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Лисенко Л.М. за дов. №41 від 21.05.2008р.

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м. Донецьк звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного підприємства „Пріор” м. Донецьк про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 916грн.96коп., пені у розмірі 52грн.06коп., на загальну суму 969грн.02коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором №864/2001 від 26.11.2001р. щодо сплати орендної плати за користування приміщенням, статті 10, 18, 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від 14.03.1995р. (із змінами та доповненнями).

Як зазначає позивач за умовами пунктів 3.1 та 3.3 договору оренди №864/2001 від 26.11.2001р. відповідач мав сплачувати орендну плату не пізніше 10 числа місяця. За твердженням позивача внаслідок невиконання цього обов’язку утворилась заборгованість у розмірі 916грн.96коп. Крім цього, згідно п. 3.5 договору оренди позивачем нарахована пеня у розмірі 52грн.06коп.

У зв’язку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Донецької області від 20.08.2008р., 22.09.2008р., 01.10.2008р., 14.10.2008р. та нез’явленням у судове засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачем у справі в установленому порядку на адресу, вказану у позові - 83096, м. Донецьк, пр. Панфілова, 75. При цьому, згідно листа Головного управління статистки у Донецькій області №22-10/566 від 26.02.2008р., який наявний в матеріалах справи, Приватне підприємство „Пріор” значиться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та знаходиться за вищезазначеною адресою.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 20.10.2008р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 20.10.2008р. до господарського суду Донецької області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

Регіональним відділенням Фонду державного майна по Донецькій області (далі – орендодавець) та Приватним підприємством „Пріор” (далі – орендар) був підписаний договір оренди №864/2001 від 26.11.2001р., згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно – нежитлове приміщення площею 73,3м2 (для розміщення офісу), частину підвального приміщення площею 15,9м2 (для розміщення складу), розташовані за адресою: м. Донецьк, пр. Панфілова, 75, що знаходяться на балансі шахти ім. М.Горького.

Між сторонами був складений та підписаний акт приймання-передачі від 26.11.2001р., де зазначено, що орендодавець передає, а орендар приймає державне майно - нежитлове приміщення площею 73,3м2 (для розміщення офісу), частину підвального приміщення площею 15,9м2 (для розміщення складу).

Відповідно до пункту 3.1 договору оренди №864/2001 від 26.11.2001р. сторони визначили, що розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку (жовтень 2001р.) становить 141грн.17коп.(без ПДВ).

Пунктом 3.4 договору оренди №864/2001 від 26.11.2001р. передбачено, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку.

Згідно до положень статті 188 Господарського кодексу України та статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Доказів того, що до пункту 3.1 договору оренди №864/2001 від 26.11.2001р. сторонами внесені зміни в установленому порядку шляхом підписання обома сторонами суду не надано.

Пунктом 3.2 договору оренди №864/2001 від 26.11.2001р. встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

При цьому, пунктом 3.3 договору оренди №864/2001 від 26.11.2001р. визначено, що орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом.

Відповідно до статті 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від 14.03.1995р. (із змінами та доповненнями) орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від 14.03.1995р. (із змінами та доповненнями) орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

За приписами пункту 10.1 договору оренди №864/2001 від 26.11.2001р., цей договір укладений строком на один рік та діє з 21.11.2001р. по 26.11.2002р.

Згідно з додатковою угодою №1 від 14.11.2002р., підписаною обома сторонами без зауважень та заперечень, вищевказаний пункт договору №864/2001 від 26.11.2001р. був викладений в новій редакції – “цей договір укладено строком на 2 роки, що діє з 29.11.2001р. до 29.11.2003р.”

В-подальшому, додатковою угодою №2 від 11.11.2003р. підписаною сторонами без зауважень та заперечень, внесено зміни до п. 10.1 договору №864/2001 від 26.11.2001р., згідно яких зазначений договір укладено терміном на п’ять років, що діє з 26.11.2001р. до 26.11.2006р.

З урахуванням відомостей, викладених у розрахунку суми боргу, доданому до позовної заяви, вбачається, що заборгованість з орендної плати у розмірі 916грн.96коп. виникла за період з травня 2006р. по листопад 2006р.

Відповідач не представив суду доказів перерахування боргу з орендної плати за період з травня 2006р. по листопад 2006р. у розмірі 916грн.96коп., у зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що борг не погашений до теперішнього часу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до норм статей 10 та 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від 14.03.1995р. орендна плата є істотною умовою договору оренди та вноситься незалежно від результатів господарської діяльності орендаря.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 916грн.96коп. за період з травня 2006р. по листопад 2006р.

Позивач також наполягає на стягненні пені в розмірі 52грн.06коп., яка нарахована на підставі положень пункту 3.5 договору оренди №864/2001 від 26.11.2001р. в розмірі 120% облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Судом перевірено дотримання позивачем вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України щодо строків нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням цього, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м. Донецьк до Приватного підприємства „Пріор” м. Донецьк про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 916грн.96коп., пені у розмірі 52грн.06коп., на загальну суму 969грн.02коп. підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями Господарського кодексу та статтями Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м. Донецьк до Приватного підприємства „Пріор” м. Донецьк про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 916грн.96коп. за період з травня 2006р. по листопад 2006р. та пені в сумі 52грн.06коп. – задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства „Пріор” (83096, м. Донецьк, пр. Панфілова, 75, ) на користь Державного бюджету (Управління Державного казначейства у м. Донецьку Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області, , р/р 0002, МФО 834016, код бюджетної класифікації 22080300) суму заборгованості з орендної плати у розмірі 916грн.96коп. за період з травня 2006р. по листопад 2006р. та пеню в сумі 52грн.06коп.

Стягнути з Приватного підприємства „Пріор” (83096, м. Донецьк, пр. Панфілова, 75, ) на користь Державного бюджету України суму державного мита в розмірі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.00коп.

Видати накази після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 20.10.2008р. проголошений повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя

Вик.: Ващенко О.С., надруковано 4 примірника:

1 – позивачу;

2 –відповідачу;

1 – до справи.