ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 р.

№ 31/243

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кота О.В.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.,

розглянув касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс"

на ухвалу

Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2008р.

у справі

№31/243

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринговий центр" Ай.Бі.Тек."

про

визнання недійсним договору,

за участю представників в судовому засіданні:

-          позивача: не з'явились;

-          відповідача: Безносюк О.А., дов. №119/03 від 19.11.2007р.

В С Т А Н О В И В:

У травні 2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринговий центр" Ай.Бі.Тек." про визнання договору №ІЦ-159 від 25.04.2005р., укладеного між позивачем та відповідачем, недійсним з моменту укладення на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.207, ч.3 ст.215 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.05.2008р. порушено провадження у справі №31/243 та призначено її до розгляду на 18.06.2008р. о 09год.20хв.

Позивачем 09.06.2008р. подано заяву про забезпечення позову в порядку ст.ст.66,67 ГПК України з проханням накласти арешт на грошові суми, що належать відповідачу у розмірі 160000грн. на вказаному позивачем рахунку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2008р. у справі №31/243 (суддя Качан Н.І.) у зв’язку з нез’явленням представників позивача, неповідомлення ними суду про причини їх неявки, невиконання ними вимог ухвали про порушення провадження, розгляд цієї справи відкладено на 25.06.2008р. о 14год.10хв. та зобов’язано сторін надати певні документи.

Не погодившись з прийнятою судом першої інстанції вказаною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив зазначену ухвалу суду першої інстанції про відхилення заяви про забезпечення позову скасувати та винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові суми, що належать відповідачу на вказаному позивачем рахунку.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2008р. у справі №31/243 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.09.2008р. о 10год.40хв.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2008р. у справі №31/243 (колегія суддів у складі головуючого судді Кондес Л.О., суддів Куровського С.В., Михальської Ю.Б.) припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.06.2008р. у справі №31/243, а дану справу повернуто до господарського суду міста Києва.

Позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2008р., якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції від 18.06.2008р. про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, та прийняти ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові суми, що належать відповідачу на вказаному позивачем рахунку.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та не надіслав відзив на касаційну скаргу позивача до Вищого господарського суду України, що не перешкоджає касаційному перегляду оскаржуваного судового акту.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга позивача не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Статтею 129 Конституції України запроваджені основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, проте зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в ст.12 Закону України "Про судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового акту названим законом ставиться в залежність від положень Господарського процесуального кодексу України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржуваною позивачем в апеляційному порядку ухвалою суду першої інстанції вирішено питання лише про відкладення розгляду справи. При цьому, судом апеляційної інстанції зазначено, що заява позивача про забезпечення позову взагалі не розглядалась.

Суд апеляційної інстанції вірно вказав, що відповідно до ст.106 ГПК України ухвали місцевого суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише у випадках, передбачених ГПК України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

При цьому, апеляційний господарський суд також зазначив, що стаття 77 Господарського процесуального кодексу України не передбачає можливості оскарження ухвали суду про відкладення розгляду справи, внаслідок чого суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилковість прийняття до провадження апеляційної скарги позивача та припинив апеляційне провадження.

Враховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду відповідає нормам чинного законодавства, доводи касаційної скарги позивача не спростовують висновків господарського суду апеляційної інстанції, у зв’язку з чим відсутні підстави для її скасування та для задоволення касаційної скарги.

Поряд з цим, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що дії позивача з оскарження в апеляційному порядку ухвали, оскарження якої не передбачено законодавством України, свідчать про зловживання стороною у справі своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, які запроваджені ч.3 ст.22 ГПК України щодо обов’язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2008р. у справі №31/243 залишити без змін.

Головуючий суддя:

О. Кот

Судді:

С. Владимиренко

С. Шевчук