ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2008

Справа №2-7/2492-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» (95053, м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, ідентифікаційний код 22315497)

До відповідача Сімферопольської міської ради (м. Сімферополь, вул. Толстого, 15)

Про встановлення земельного сервітуту.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача – Медарь Н. В., предст., дов. №24/01-55/2325 від 07.11.2007 р.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до Сімферопольської міської ради, в якій просить встановити, з метою забезпечення виконання будівельних робіт та робіт з благоустрою прилеглої території за адресою м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» постійний земельний сервітут на право проходу, проїзду на транспортному засобі, право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів, розміщення будівельних матеріалів на земельній ділянці площею 0,0300 га, яка належить до земель комунальної власності та належить Сімферопольській міській раді та яка безпосередньо примикає до земельної ділянки, яка знаходиться в орендному користуванні ТОВ «Київський ряд» відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Сімферопольською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим 17.03.2000 року за р.№2-Л-599.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» є орендарем земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно (будівлі першої та другої черги торгівельно-ринкового комплексу). Торгівельно-ринковий комплекс позивача включає обов’язкову для торгівлі продовольчими товарами ветеринарно-контрольну лабораторію, до якої потрібен постійний під’їзд, організація якого можлива тільки через відповідну земельну ділянку біля ТП-832. Крім того, позивач зауважив, що для завершення будівництва торгівельно-ринкового комплексу та виконання благоустрою прилеглої території позивачу необхідне місце для складування будівельних матеріалів та встановлення будівельних риштувань на земельній ділянці, яка примикає до земельної ділянки, яка знаходиться в оренді у позивача. Оскільки звернення позивача до Сімферопольської міської Ради щодо укладення договору про встановлення земельного сервітуту, залишено відповідачем без розгляду та відповіді, вказані обставини стали приводом для звернення до суду з вимогою про встановлення земельного сервітуту у судовому порядку.

26.03.200р. до ГС АР Крим від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно якої позивач просить суд встановити з метою забезпечення виконання будівельних робіт та робіт з благоустрою прилеглої території за адресою: м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» земельний сервітут строком на три роки на право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів, розміщення будівельних матеріалів на земельній ділянці площею 0,0300 га, яка належить до земель комунальної власності Сімферопольської міської Ради та безпосередньо примикає до земельної ділянки, яка знаходиться в орендному користуванні ТОВ «Київський ряд» відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Сімферопольською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим 17.03.2000 року за р.№2-Л-599. Крім того, позивач просить встановити, з метою організації під’їзду до ветеринарно-контрольної лабораторії та інших будівель торгівельно-ринкового комплексу за адресою: м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» постійний земельний сервітут на право проходу, право проїзду на транспортному засобі по земельній ділянці площею 0,0300 га, яка належить до земель комунальної власності Сімферопольської міської Ради та безпосередньо примикає до земельної ділянки, яка знаходиться в орендному користуванні ТОВ «Київський ряд» відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Сімферопольською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим 17.03.2000 року за р.№2-Л-599. Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, однак проти позову заперечував, посилаючись на те, що ним була надана позивачу письмова відповідь щодо необхідності надання містобудівної документації, яка обґрунтовує розміщення проїзду або проходу на відповідній земельній ділянці.

Позивач у судове засідання не з’явився, однак направив до суду клопотання з проханням розглянути справу без присутності представника.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи документами у порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ :

17.03.2000 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» (Орендар) та Сімферопольською міською Радою (Орендодавець) був укладений Договір оренди земельної ділянки, який посвідчено Першою Сімферопольською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим за р.№2-Л-599, зареєстровано в міському управлінні земельних ресурсів м. Сімферополя 03.04.2000 року, запис №24. Відповідно до п.1.1. Договору Орендодавець (відповідач по справі) передає, а Орендар (позивач по справі) приймає в оренду земельну ділянку загальною площею 0,3828 га, яка знаходиться за адресою: м. Сімферополь, вул.Київська-вул.Гурзуфська, план (схема) якої є невід’ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору земельна ділянка надана позивачу в оренду для несільськогосподарського використання, а саме для реконструкції мікроринку в торгівельно-ринковий комплекс.

02.11.2001 року між ТОВ «Київський ряд» та Сімферопольською міською Радою укладено Угоду про внесення змін в договір оренди землі, посвідчену Першою Сімферопольською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим за р.№3-Н-1748 та зареєстровану в міському управлінні земельних ресурсів м. Сімферополя 29.11.2001 року, запис №24. Відповідно до укладеної Угоди договір доповнено п.2.3., згідно якого земельна ділянка надана ТОВ «Київський ряд» строком на 25 років.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Київський ряд» на праві власності належать нежитлові будівлі 1-ї та 2-ї черг комплексу на підставі Свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих 02.02.2006 р. та 23.02.2007 р. Виконавчим комітетом Сімферопольської міської Ради та зареєстрованих у Сімферопольському міжміському бюро реєстрації та технічної інвентаризації.

ТОВ «Київський ряд» подальше будівництво торгівельно-ринкового комплексу здійснюється відповідно до розробленої та затвердженої проектної документації та на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт №300 від 17.05.2007р., виданого Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради та дійсного до 01.01.2009 р.

ТОВ «Київський ряд» у торгівельно-ринковому комплексі здійснюється, зокрема, торгівля продовольчими товарами, які потребують обов’язкового ветеринарного дослідження, у зв’язку із чим позивачем облаштована ветеринарно-контрольна лабораторія, яка відповідно до наявних у матеріалах справи схеми розташування та фототаблиці, розміщена у єдиному місці комплексу, до якого є під’їзний шлях.

З матеріалів справи вбачається, що торгівельно-ринковий комплекс ТОВ «Київський ряд», згідно наданих оглядової схеми земельної ділянки, розділу проекту «Організація безпеки дорожнього руху», фото-таблиці, розташований таким чином, що єдиний під’їзд до будівлі є наявним з боку вул.Гурзуфської та представляє собою наявний шлях без покриття навколо будівлі Трансформаторної підстанції 832.

Відповідно до Листа Управління державтоінспекції Головного управління МВС України в АР Крим №11/107-дн від 28.09.2002р. погоджено проект організації безпеки дорожнього руху, відповідно до якого на спірній земельній ділянці запроектовано саме під’їзний шлях до комплексу ТОВ «Київський ряд».

Спірна земельна ділянка, розташована між комплексом нежитлових будівель позивача та будівлею ТП-832 та не є частиною земельної ділянки, яка знаходиться в оренді у позивача, однак безпосередньо примикає земельної ділянки ТОВ «Київський ряд».

15.06.2007 р. позивач звернувся до Сімферопольської міської ради із клопотанням №78 про укладення договору земельного сервітуту щодо земельної ділянки по вул.Київська-Гурзуфська у м. Сімферополі, яка належить до комунальної власності Сімферопольської міської Ради. Дане клопотання було отримано відповідачем 18.06.2007 р., згідно повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції №8657896.

Матеріали справи свідчать, що звертаючись із даним клопотанням ТОВ «Київський ряд» виходило із фактичної неможливості організації постійного проїзду до ветеринарно-контрольної лабораторії іншим шляхом та відсутності іншого місця для складування будівельних матеріалів, встановлення будівельних риштувань та розміщення будівельної техніки на період виконання робіт по благоустрою прилеглої території.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що на вказане звернення позивача була надана письмова відповідь та надав копію листа Комітету по управлінню земельними ресурсами №979/36.01-18 від 05.07.2007р.

Суд критично оцінює пояснення відповідача стосовно надання відповіді позивачу на клопотання №78 від 15.06.2007р., з урахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів відправлення та вручення відповідного листа ТОВ «Київський ряд», тоді як представником позивача заперечується отримання такого листа від відповідача. У той же час, відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення фактів такого роду.

Згідно ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами і суб'єктами господарської діяльності (юридичними і фізичними особами) виключно відповідно до закону.

Ст.140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади – мешканців села, селища, міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в рамках Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою у порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради і їх органи.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади і здійснюють від їх імені та у їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, іншими законами.

До виключної компетенції селищних рад, передбачених ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Ст. 83 Земельного кодексу України визначає, що у комунальній власності знаходяться всі землі в межах населених пунктах, окрім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розміщені об'єкти комунальної власності. При цьому п.3 ст. 84 ЗК України дає вичерпний перелік земель, які не можуть передаватись в приватну власність, зокрема землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Земельна ділянка, щодо якої позивач вимагає встановлення земельного сервітуту, належить до категорії земель загального користування населених пунктів, а відтак, на даний час, внаслідок наявності об’єктивної необхідності використання відповідної земельної ділянки для забезпечення діяльності позивача, встановлення земельних сервітутів є єдиним можливим способом організації використання відповідної земельної ділянки з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Згідно ч.1ст.401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ст.404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Згідно ч.1 ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки

Статтею 99 Земельного кодексу України встановлений перелік видів права земельного сервітуту, які, в свою чергу, поділяються на дорожні, водні та інші.

П. п. а), б), статті 99 ЗК України передбачено встановлення земельного сервітуту на право проходу на велосипеді, на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.

П. ж) ст.99 ЗК України передбачено встановлення земельного сервітуту на право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

Суд зазначає, що земельний сервітут на право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів, розміщення будівельних матеріалів, може бути встановлений тільки на період виконання відповідних будівельних робіт та робіт із благоустрою, тобто на визначений строк.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що земельний сервітут на право проходу та право проїзду на транспортному засобі потрібен ТОВ «Київський ряд» на постійній основі, оскільки він є єдиним можливим шляхом під’їзду до ветеринарно-контрольної лабораторії позивача та взагалі до комплексу будівель торгівельно-ринкового комплексу, який належить позивачу на праві власності.

Ст.100 Земельного кодексу України встановлює, що земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Оскільки законодавець вказаною нормою передбачив дві підстави встановлення сервітуту, власник (орендар) земельної ділянки має право на власний розсуд обирати спосіб його встановлення.

Крім того, факт звернення позивача (орендаря земельної ділянки) до Сімферопольської міської Ради (власника земельної ділянки) свідчить про відсутність можливості врегулювання спору в інший спосіб, адже звернення позивача до відповідача з клопотанням від 15.06.2007р. №78 з вимогою про укладення договору про встановлення сервітуту не принесло відповідного результату.

У той же час, частиною 2 статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Положення частини другої статті 124 Конституції України треба розглядати у системному зв’язку з іншими положеннями Основного Закону України, які передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (частина п’ята статті 55 Конституції України). Отже, право особи (зокрема юридичної особи) на судовий розгляд спору, не можуть бути поставлені в залежність від наявності чи відсутності в законах України спеціальних положень про можливість звернення до суду по кожній конкретній категорії справ. Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов’язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Конституційний суд України в Рішенні від 01.12.2004 р. у справі №1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Суд вважає, що земельна ділянка ТОВ «Київський ряд» об’єктивно має певні недоліки, усунення яких не є можливим іншим шляхом, ніж встановлення земельного сервітуту. Суд також приймає до уваги, що встановлення земельного сервітуту, якого вимагає позивач, не призведе до порушення прав відповідача та передбачене для виконання способом, найменш обтяжливим для власника відповідної земельної ділянки.

Таким чином, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи документи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Встановити з метою забезпечення виконання будівельних робіт та робіт з благоустрою прилеглої території за адресою м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» (95053, м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, ідентифікаційний код 22315497) земельний сервітут строком на три роки на право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів, розміщення будівельних матеріалів на земельній ділянці площею 0,0300 га, яка належить до земель комунальної власності Сімферопольської міської Ради та безпосередньо примикає до земельної ділянки, яка знаходиться в орендному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» (95053, м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, ідентифікаційний код 22315497) відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Сімферопольською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим 17.03.2000 року за р.№2-Л-599.

3.          Встановити, з метою організації під’їзду до ветеринарно-контрольної лабораторії та інших будівель торгівельно-ринкового комплексу за адресою м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» (95053, м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, ідентифікаційний код 22315497) постійний земельний сервітут на право проходу, право проїзду на транспортному засобі по земельній ділянці площею 0,0300 га, яка належить до земель комунальної власності Сімферопольської міської Ради та безпосередньо примикає до земельної ділянки, яка знаходиться в орендному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський ряд» (95053, м. Сімферополь, вул. Київська, 5в, ідентифікаційний код 22315497) відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Сімферопольською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим 17.03.2000 року за р.№2-Л-599.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.