ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"11" січня 2008 р.

Справа № 15/418

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства „Теплокомуненерго” Олександрійської міської ради м. Олександрія

до відповідача: ТОВ „Тригон” м. Олександрія

про стягнення 4024 грн. 16 коп.

Представники сторін:

від позивача – Меркулов П.О. довіреність № 1792 від 11.10.07р.

від відповідача – Остроушко Д.М. директор підприємства

В судовому засіданні 10.01.08р. оголошувалась перерва до 11.01.08р. на 14 годину 30 хвилин.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 4024 грн. 16 коп. боргу за спожиту теплову енергію по договору № 639 від 01.02.03р. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов заперечив, надав відзив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір на відпуск теплової енергії № 639 від 01.02.03р. За умовами договору енергопостачальна організація / позивач / приймає на себе зобов’язання поставляти споживачу / відповідачу / теплову енергію у відповідності з діючими нормами теплопостачання, а споживач зобов’язується оплачувати отриману теплову енергію по встановленим тарифам (цінам) в строки передбачені цим договором. Облік споживання теплової енергії проводиться за допомогою приборів обліку або розрахунковим способом. Оплата за спожиту теплову енергію проводиться в грошовій формі у відповідності з тарифами (цінами), затвердженими виконавчим комітетом Олександрійської міської ради. Діючі тарифи наведені у додатку 1 до договору. Про зміну тарифів на протязі строку дії договору енергопостачальна організація зобов’язується повідомити споживача на протязі 15 днів після дати затвердження нових тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду проводить передоплату в грошовій формі шляхом перерахування на рахунок енергопостачальної організації 100 % вартості вказаної в договорі кількості теплової енергії передбаченої на розрахунковий період. Договір укладається строком на один рік, вступає в силу з дня його підписання сторонами і діє до 1 лютого 2004 року. Договір вважається продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмової заяви однієї із сторін про його припинення. Договір підписаний сторонами і посвідчений печаткою позивача.

В додатку № 1 до договору визначена кількість і порядок постачання теплової енергії споживачу; в додатку № 2 до договору наведена схема теплотраси, що знаходиться на балансі споживача; в додатку № 3 до договору зазначені умови припинення подачі теплової енергії. Всі додатки підписані сторонами і посвідчені печаткою позивача.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона / постачальник / зобов’язується надавати другій стороні / споживачеві, абонентові / енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач / абонент / зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору позивач виставив відповідачу наступні рахунки: за листопад 2005 року на суму 172 грн. 54 коп.; за грудень 2005 року – 200 грн. 28 коп.; за січень 2006 року – 250 грн. 16 коп.; за лютий 2006 року – 244 грн. 25 коп.; за березень 2006 року – 220 грн. 35 коп.; за квітень 2006 року – 84 грн. 21 коп.; за травень 2006 року – 64 грн. 97 коп.; за червень 2006 року – 64 грн. 97 коп.; за липень 2006 року – 64 грн. 97 коп.; за серпень 2006 року – 64 грн. 97 коп.; за вересень 2006 року – 64 грн. 97 коп.; за жовтень 2006 року – 64 грн. 97 коп.; за листопад 2006 року – 238 грн. 33 коп.; за грудень 2006 року – 442 грн. 37 коп.; за січень 2007 року – 601 грн. 61 коп.; за лютий 2007 року – 680 грн. 72 коп.; за березень 2007 року – 564 грн. 84 коп.; за квітень 2007 року – 272 грн. 98 коп.; за травень 2007 року – 195 грн. 14 коп.; за червень 2007 року – 195 грн. 14 коп.; за липень 2007 року – 195 грн. 14 коп.; за серпень 2007 року – 195 грн. 14 коп.; за вересень 2007 року – 195 грн. 14 коп.

Всього за період з листопада 2005 року по вересень 2007 року включно позивач виставив відповідачу для оплати рахунки на суму 5208 грн. 22 коп.

З виставленої відповідачу для сплати суми 5208 грн. 22 коп. безпосередньо нарахування за надані послуги з теплопостачання за період з листопада 2005 року по вересень 2007 року включно становить 2513 грн. 87 коп. разом з ПДВ, окремо абонплата за цей же період часу становить 2824 грн. 28 коп. разом з ПДВ.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем за надані послуги з теплопостачання по договору № 639 від 01.02.03р. за період з листопада 2005 року по вересень 2007 року включно становить 2513 грн. 87 коп. разом з ПДВ.

Пунктом 6.4 договору від 01.02.03р. передбачено, що споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду проводить передоплату в грошовій формі шляхом перерахування на рахунок енергопостачальної організації 100 процентів вартості зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Тобто, розрахунки за спожите тепло відповідач повинен проводити по передоплаті.

Відповідач сплатив за надані позивачем послуги з теплопостачання в грудні 2005 року – 108 грн., в січні 2006 року – 136 грн., в лютому 2006 року – 140 грн., в березні 2006 року – 250 грн., в квітні 2006 року – 160 грн., в травні 2006 року – 20 грн., в квітні 2007 року – 300 грн., в червні 2007 року – 200 грн.

Всього відповідачем сплачено 1314 грн.

З врахуванням проведеної оплати, борг відповідача перед позивачем за вказаний період становить 1199 грн. 87 коп.

Після порушення провадження у справі, відповідач в грудні 2007 року сплатив 847 грн. 61 коп.

В зв’язку з цим, провадження по справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Отже, борг відповідача перед позивачем становить 352 грн. 26 коп. (2513 грн. 87 коп. - 1314 грн. - 847 грн. 61 коп. = 352 грн. 26 коп.), доказів погашення якого сторони, в тому числі і відповідач, господарському суду не надали.

Позовні вимоги в частині стягнення 2824 грн. 28 коп. абонплати (разом з ПДВ) за період з листопада 2005 року по вересень 2007 року включно задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В договорі № 639 від 01.02.03р. не передбачена ніяка абонплата. Зміни до договору в частині встановлення як самої абонплати так і її розмірів сторонами не вносились. В пункті 6.1 договору вказано тільки про тарифи ( ціни ), а не про абонплату.

Посилання представника позивача на пункт 1.1 додатку № 1 до договору в частині визначення максимального теплового навантаження – 0,008 Гкал/год та автоматичного перенесення цього показника в розрахунок абонентної плати для відповідача, спростовується пунктом 1 цього ж додатку, в якому визначений період постачання теплової енергії і відповідно дії додатку, з 1 лютого 2003 року по 1 лютого 2004 року. Позивач не надав суду доказів внесення змін до додатку № 1 стосовно нового періоду його дії або укладення нового додатку № 1. В цьому ж додатку № 1 зазначений тариф, який діяв на момент укладення договору, з врахуванням ПДВ: для промислових підприємств та інших споживачів – за 1 Гкал теплової енергії 99 грн. 93 коп. Тобто і тут не зазначено як можливість стягнення абонплати так і її розмір.

Посилання позивача на рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради яким введено поняття абонентська плата не є автоматичною підставою для перенесення цього поняття у правовідносини із споживачем теплової енергії, без закріплення у письмовій формі, зокрема шляхом внесення змін до існуючого договору. Слід також зазначити, що у додатку до рішення виконкому Олександрійської міської ради № 835 від 27.10.05р. окремим рядком визначений як сам тариф, так і абонентська плата.

Посилання позивача на пункт 39 постанови Кабінету Міністрів України № 955 від 10.07.06р. не є підставою для задоволення позовних вимог, так як зазначений пункт в редакції: „Підприємства застосовують двоставкові тарифи на надання послуг з централізованого опалення, затверджені в установленому порядку” прийнятий в редакції постанови КМУ № 1267 від 24.10.07р., тобто після виникнення між сторонами спірних правовідносин. В редакції до 24.10.07р. зазначений пункт мав інший зміст: „Підприємства можуть застосовувати двоставкові або сезонні тарифи на надання послуг з централізованого опалення”. Тобто, за згодою сторін договору № 639 від 01.02.03р. застосовувались сезонні тарифи.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 526, 655, 692, 712, 714 ЦК України, ст. ст. 32-34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 80, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Тригон” м. Олександрія вул. Першотравнева 9 р/р 8001 у КБ „Приватбанк” м. Олександрія МФО 323691 на користь комунального підприємства „Теплокомуненерго” Олександрійської міської ради м. Олександрія вул. 50 років Жовтня 32-а р/р 3980 ФБ ПРРУ „Фінанси та кредит” м. Комсомольськ МФО 331564 – 352 грн. 26 коп. боргу, 11 грн. 99 коп. сплаченого державного мита, 35 грн. 18 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Провадження по справі в частині стягнення 847 грн. 61 коп. основного боргу – припинити.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя К.М. Мохонько