ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

06 лютого 2008 р.                                                              Справа № 17/262

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні справу за участю представників:

позивача –Павлюк А.М., представник за довіреністю;

відповідача - Полтавцева Т.В ., представники за довіреністю

третьої особи - Коприва О. В., представник за довіреністю

розглянув справу за позовом виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород до госпрозрахункової організації „ Ужгородрекламаблагоустрій”, м. Ужгород за участю товариства з обмеженою відповідальністю „Кріс”, м. Мукачево як третьої особи у справі без самостійних вимог на предмет спору

СУТЬ СПОРУ: про визнання протиправним та скасування розпорядження від 25.01.2007р. № 70 „Про внесення змін у дозволи” (далі –оспорюване рішення) та скасування додатків до дозволів, що були видані на підставі оспорюваного рішення (з урахуванням уточнення позовних вимог)

Позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, оскільки вважає, що оспорюване рішення прийнято з порушенням встановленого порядку та компетенції відповідача як робочого органу позивача з питань регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами, визначених Порядком розміщення об’єктів зовнішньої реклами у м. Ужгороді (далі - Порядок), затвердженого рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 22.06.05 за №176 „Про порядок розміщення об’єктів зовнішньої реклами” (далі –рішення № 176).

Питання внесення змін до дозволів на розміщення об’єктів зовнішньої реклами (ОЗР) відповідно до п.п. 1.2, 2.6, 2.16 Порядку потребує рішення виконкому, тому прийняття оспорюваного рішення відповідачем з цих питань без попереднього рішення виконкому є порушенням встановленої компетенції сторін та порушенням відповідних прав позивача.

До того ж, позивач, посилаючись на рішення виконкому Ужгородської міської ради від 16.01.07 № 3 „Про заходи по впорядкуванню об’єктів зовнішньої реклами на території міста” (далі –рішення № 3), вважає, що відповідач станом на час винесення оспорюваного рішення був позбавлений прав та повноважень робочого органу з питань регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог про визнання недійсним оспорюваного рішення, а відтак і виданих на його підставі додатків до дозволів на розміщення ОЗР, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач письмового відзиву на позов суду не надав, однак представник його у судовому засіданні визнав заявлений позов, погоджуючись з мотивами викладеними у позовній заяві.

Третя особа у справі та її представники у ході судового розгляду заперечують проти адміністративного позову, вважаючи, що оспорюване рішення прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

ТОВ „Кріс” вважає, що оспорюване рішення прийнято відповідно до приписів п. 27 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.03 № 2067 „Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами” (далі –Типові правила), за змістом яких робочий орган вправі самостійно вносити змін у дозволи протягом строку їх дії. При цьому, вважає, що до спірних відносин в цій частині належить застосовувати приписи Типових правил як акту вищої юридичної сили, а не приписи п.п. 2.6, 2.16 Порядку, згідно яких для внесення робочим органом змін до дозволів потребує попереднього рішення виконкому міської ради.

Заперечує проти твердження позивача, що відповідач позбавлений повноважень робочого органу з питань регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами з 16.01.07 з прийняттям рішення № 3, оскільки з тексту останнього такого не вбачається. Натомість вважає, що позбавлення відповідача повноважень робочого органу відбулося з прийняттям рішення виконкому Ужгородської міської ради від 13.04.07 № 126 „Про внесення змін до рішення виконавчого комітет від 22.06.05 № 176” (далі –рішення № 126), на підставі якого у тексті рішення № 176 та у тексті Порядку відповідача як робочий орган було замінено комунальним підприємством „Інспекція з благоустрою „Муніципальна міліція”.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно, повно та об’єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставин справи в їх сукупності та керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

Спірні відносини сторін у даній справі - позивача як органу місцевого самоврядування та відповідача як його робочого органу з питань розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах –виникли з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах, тому регулюються приписами Законів України „Про рекламу”, „Про місцеве самоврядування в Україні”, Типовими правилами та Порядком.

За змістом ст. 16 Закону України „Про рекламу” розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За змістом п. 13 ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” питання надання дозволу, в порядку встановленому законодавством, на розміщення реклами є власними (самоврядними) повноваженнями віднесеними до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. За змістом ст. 71 цього ж Закону органи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження та наділені правом звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які обмежують повноваження органів місцевого самоврядування.

Типовими правилами врегульовано відносини, що виникають у зв’язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначено порядок надання дозволів на розміщення такої реклами; продубльована норма вищенаведених Законів про те, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил та передбачено, що для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами ради можуть утворювати відповідні відділи, управління або уповноважувати установи, організації як робочі органи.

Таким чином, за змістом наведених норм, суд дійшов висновку, що у наведених відносинах органами, до повноважень яких віднесено вирішення питань, що виникають у зв’язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, зокрема, надання дозволів на розміщення реклами, продовження строку їх дії, внесення змін до раніше наданих дозволів тощо, є виконавчі органи сільських, селищних, міських рад. Виконавчі органи рад здійснюють ці повноваження в порядку, встановленому відповідно до Типових правил, самостійно або через утворені ними робочі органи.

При цьому, за змістом п. 6 Типових правил передбачено окремі питання здійснення повноважень, які вирішуються виключно виконавчими органами рад шляхом прийняття відповідних рішень, а саме, надання чи відмова у наданні дозволу та встановлення розмірів плати за надання послуг робочим органом, і які не можуть бути делеговані створеним ними робочим органам.

Разом з тим, виконавчі органи рад, утворивши для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами робочі органи, вправі надати останнім на свій розсуд обсяг власних повноважень з цих питань (за винятком наведених виключних повноважень), зазначивши про це у відповідних документах, що регулюють відносини виконавчих комітетів рад та їх робочих органів (рішення виконавчого комітету ради, положення про створення робочого органу, порядок розміщення реклами тощо).

Матеріалами справи встановлено наступне.

Виконавчий комітет Ужгородської міської ради - позивач у справі - на виконання приписів чинного законодавства з метою регулювання діяльності і розміщення зовнішньої реклами на території м. Ужгорода прийняв рішення № 176, яким затвердив Порядок розміщення об’єктів зовнішньої реклами у м. Ужгороді (п.1) та уповноважив госпрозрахункову організацію „Ужгородрекламаблагоустрій” –відповідача у даній справі - виступити його робочим органом по регулюванню діяльності з розміщення зовнішньої реклами (п. 2).

16.01.07р. позивач прийняв рішення № 3, відповідно до якого уповноважив управління майном міста виступати робочим органом по, зокрема, оформленню, реєстрації та видачі дозволів на розміщення ОЗР з наступним затвердженням на сесії міської ради (п.1).

13.04.07 позивач прийняв рішення № 126, яким повноваження робочого органу по регулюванню діяльності з розміщення зовнішньої реклами покладено на комунальне підприємство „Інспекція з благоустрою „Муніципальна міліція” (п.1) та внесено зміни до тексту рішення № 176 та Порядку замінивши слова „госпрозрахункова організація „Ужгородрекламаблагоустрій” ГРО „УРБ” в усіх відмінках словами „комунальне підприємство „Інспекція з благоустрою „Муніципальна міліція” у відповідних відмінках.

Таким чином, як вбачається з наведених рішень позивача відповідач у період з 22.06.05р. по 13.04.07р. виконував повноваження робочого органу позивача з питань регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами. При цьому, суд не приймає твердження позивача про позбавлення відповідача повноважень робочого органу з прийняттям рішення № 3, оскільки про таке не зазначено в тексті останнього.

Обсяг та порядок здійснення повноважень відповідача як робочого органу позивача з питань регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами визначено Порядком. Позивач, затвердивши Порядок розміщення ОЗР у м. Ужгороді, передав надані законом власні повноваження з цих питань робочому органу, зазначивши, при цьому, певні обмеження робочого органу, що є правомірним з огляду на вищенаведені приписи Законів України з питань розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах. В силу цих же приписів судом не приймається посилання третьої особи на правомірність застосування до спірних відносин виключно приписів Типового положення.

Порядком встановлено, що окремі дії робочого органу у процесі надання дозволів можуть ним вчинятися лише за погодженням з виконавчим комітетом ради або на підставі його рішення. Так, зокрема, п.п. 2.6, 2.10, 2.16 Порядку передбачено, що рішення виконкому міської ради приймається за результатами розгляду робочим органом заявки на надання дозволу на розміщення ОЗР; на підставі рішення виконкому встановлюється термін дії дозволу; вносяться зміни до дозволів у разі потреби технологічної або конструктивної схеми рекламної конструкції.

Відповідач як робочий орган виконкому міської ради прийняв розпорядження від 25.01.07 № 70 „Про внесення змін у дозволи” –оспорюване рішення у даній справі - з мотивів потреби у зміні технологічної схеми рекламних засобів ТОВ „Кріс” за клопотанням останнього від 11.01.07, керуючись при цьому, як зазначено в тексті рішення, п. 27 Типових правил. На підставі даного розпорядження внесено зміни до 14 раніше виданих ТОВ „Кріс” дозволів на розміщення ОЗР, зміни стосувалися конструктивних рішень ОЗР, виду та розмірів як характеризуючих даних ОЗР.

Оспорюване рішення відповідача суперечить приписами п. 2.16 Порядку, оскільки прийнято без попереднього рішення виконкому міської ради та обмежує повноваження виконкому міської ради як органу місцевого самоврядування з питань віднесених до його власних самоврядних повноважень.

Проаналізувавши чинне законодавство, що регулює спірні відносини сторін у даній справі, та з огляду на наведені фактичні обставини, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача від 25.01.07 № 70 „Про внесення змін у дозволи” як такого, що порушує права позивача, прийнятого безпідставно, не у визначений законодавством спосіб. Підлягають скасуванню також видані на підставі протиправного розпорядження додатки до дозволів на розміщення ОЗР від 25.01.07р. №№ 350/19, 350/18, 239/126, 239/107, 239/125, 94/15, 94/12, 94/11, 239/111, 350/16, 239/105, 239/119, 239/97, 239/106.

Керуючись ст.ст. 16, 26 Закону України „Про рекламу”, п. 13 ст. 30, ст. 71 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст. 11, 71, 86, 128, 158-163, п. 7 розділу УІІ Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1.          Позов задоволити повністю.

Визнати недійсним розпорядження госпрозрахункової організації „Ужгородрекламаблагоустрій” від 25.01.2007р. № 70 „Про внесення змін у дозволи” та виданих на його підставі додатків до дозволів від 25.01.07р. №№ 350/19, 350/18, 239/126, 239/107, 239/125, 94/15, 94/12, 94/11, 239/111, 350/16, 239/105, 239/119, 239/97, 239/106.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

8.02.08.

Суддя Ушак І.Г.