ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 18/33

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Приватного підприємства "Трейд Сервіс"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 р.

у справі

№ 18/33

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ятрань"

до

Ульяновської районної державної адміністрації Кіровоградської області

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача

Приватне підприємство "Трейд Сервіс"

про

скасування розпорядження голови Ульяновської районної державної адміністрації

за участю представників:

позивача: Забавський Д.А.;

відповідача: Коржук І.О.;

третьої особи: Тетева І.В.

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 30.04.2008 р. (суддя Тимошевська В.В.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 р. (судді Євстигнеєв О.С., Лотоцька Л.О., Бахмат Р.М.) рішення місцевого господарського суду скасовано, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з прийнятою апеляційним господарським судом постановою, Приватне підприємство "Трейд Сервіс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 р., а рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.04.2008 р. залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 20.07.2007 р. виконуючим обов’язки голови Ульяновської районної державної адміністрації (надалі –"Ульянівська РДА") Кіровоградської області прийняте розпорядження № 436-р "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки" (надалі за текстом –"Розпорядження"). Розпорядженням затверджений проект землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 років земельної ділянки загальною площею 20 га пасовищ за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі на території Новоселицької сільської ради, директору приватного підприємства "Трейд Сервіс" Тетеві І.В. для ведення товарного сільського господарського виробництва.

Стаття 21 ЦК України передбачає, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Подаючи позов, ТОВ "Ятрань" зазначило, що на підставі Договору купівлі-продажу від 07.08.2004 р. воно є власником (Державний акт на право власності на земельну ділянку від 19.09.2004 р.) земельної ділянки загальною площею 4,21 га, що межує із земельною ділянкою, переданою ПП "Трейд Сервіс". Позивач вказує, що спірне Розпорядження порушує його права, оскільки при будівництві на належній йому земельній ділянці об’єктів соціальної інфраструктури для обслуговування автостради з відповідними каналізаційними мережами, прокладання такої каналізації здійснено через земельну ділянку, що знаходилась у запасі Новоселицької сільської ради та щодо якої прийнято розпорядження № 436-р.

Згідно ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Місцевим господарським судом встановлено, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували обставини, які містяться в позові, та не довів факт порушення його прав чи інтересів прийняттям розпорядження Голови Ульянівської РДА № 436-р від 20.07.2007 р.

Крім того, ст. 124 КУ, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України та ст. 1 ГПК України передбачають, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а також право на судовий захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб, в тому числі суб’єктів господарювання. Касаційна інстанція вважає вірним те, що юридична наука та судова практика розмежовують поняття права на звернення до суду з позовом за захистом порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів на право пред’явлення позову у процесуальному значенні і право на пред’явлення позову в матеріальному значенні.

Матеріальне право на позов передбачає дійсну, тобто існуючу наявність порушення прав або охоронюваних законом інтересів, тобто наявність матеріально-правового інтересу особи, що звернулась до суду з позовом.

При цьому, при наявності такого порушення суд повинен задовольнити позов, тобто захистити ці права, а при відсутності таких порушень підстави задоволення позову відсутні, тобто в позові необхідно відмовити.

Таким чином, господарський суд дійшов мотивованого висновку про відсутність підстав стверджувати у даній справі про порушене право в розумінні ст. 15 ЦК України, а відтак і відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає межі перегляду справи в апеляційній інстанції, встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частина 2 статті 101 ГПК України передбачає, що апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 105 ГПК України, у постанові апеляційного господарського суду у разі скасування або зміни рішення місцевого господарського суду мають бути зазначені, зокрема, доводи, за якими апеляційна інстанція не погодилась з висновками суду першої інстанції.

Статтею 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В порушення вимог ст.ст. 43, 105 ГПК України Дніпропетровський апеляційний господарський суд не спростував доводів суду першої інстанції.

Відтак, скасування рішення місцевого господарського суду є не обґрунтованим та безпідставним.

За таких обставин, постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 р. у цій справі підлягає скасуванню, а рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.04.2008 р. - залишенню в силі, як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11110, 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Трейд Сервіс" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 р. у справі № 18/33 скасувати.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.04.2008 р. у справі № 18/33 залишити без змін.

Головуючий суддя                                  О. Кот

судді                       С. Владимиренко

С. Шевчук