КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2008                                                                                           № 05-6-6/475

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурор Київського району м.Полтави

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.04.2008

у справі № 05-6-6/475

за позовом                               Прокурор Київського району м.Полтави

до                                                   Дочірнє підприємство "Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості" НАК "Нафтогаз України"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення 86000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.04.2008р. у прийнятті позовної заяви прокурора Київського району м. Полтави в інтересах держави в особі „Науково-технічного підприємства „Бурова техніка” було відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою Ухвалою суду, прокурор Київського району м. Полтави звернувся з апеляційним поданням та просить її скасувати, оскільки вважає, що висновки , викладені в ухвалі Господарського суду , не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Представник відповідача не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні. Відзив на апеляційну скаргу не подав.

Представник прокуратури Київського району м. Полтави у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши доводи апеляційного подання, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивачів 1, 2 колегія суддів дійшла до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Пунктом 5 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, встановлених законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про Прокуратуру" визначено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або державою.

Господарський суд, відповідно до ч.І ст. 2 ГПК України порушує справи за заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту.

Конституційний суд у рішенні від 08.04.1999 року у справі №3-рн/99 (далі рішення Конституційного суду) вказав, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарюючих товариств з частиною державної власності у статутному фонді. Разом з тим, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Цей орган фактично є позивачем у справі, порушеній за заявою прокурора.

Державне науково-технічне підприємство «Бурова техніка» створене відповідно до наказу Державного комітету по нафті і газу України від 02.04.1993 року № 62 на базі відділу досліджень і впровадження нової техніки в м. Полтаві колишнього Всесоюзного науково-дослідного інституту бурової техніки відповідно до постанови Президії Верховної ради України № 581 від 30.08.1991 року «Про передачу підприємств, установ, організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність» та відповідно до Указу Президента України від 14.04.2000 року № 598/ 2000.

Наказом Міністерства палива та енергетики від 25.07.2007 року № 349 затверджено його статут, згідно п.1.1 якого, Підприємство є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, що засноване на державній формі власності та входить до сфери управління Міністерства палива та енергетики України (орган управлінням майном).

Відповідно до ч.3 ст. 8 ГК України (в редакції від 16.01.2003 року) господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи. Безпосередня участь держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарській діяльності може здійснюватись лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 73 Господарського кодексу України передбачено, що державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Таким чином, Міністерству палива та енергетики надано право здійснювати господарську компетенцію у сфері науково-технічної діяльності у сфері надрокористування, управління природними ресурсами, а тому Орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерство палива та енергетики.

Аналогічну позицію висловив Верховний суд України, згідно постанови від 17.07.2007р. , у справі №02-4-19/785 за позовом Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, Державного територіально – галузевого об’єднання „Південно-західна залізниця” до Дочірнього підприємства „Миколаївський облавтодор”, відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” , Державної служби автомобільних доріг України, служби автомобільних доріг в Миколаївській області про стягнення 6 000 000,00 грн.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не правомірно відмовив прокурору у прийнятті позовної заяви з підстав п.1ч.1 ст.62 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія вважає, що оспорювана Ухвала підлягає скасуванню . Апеляційне подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційне подання прокурора Київського району м. Полтави в інтересах держави в особі „Науково-технічного підприємства „Бурова техніка” на Ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.04.2008 року задовольнити.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.04.2008 року у справі № 05-6-6/475 скасувати.

3.          Матеріали справи №05-6-6/475 направити до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді