ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2008 р. Справа № 9/105-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ребристої С. В. при секретарі Шевченко М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма Укрзернотрейд”, м.Херсон

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні, м. Херсон

про визнання нечинним акту №222 від 20.07.2007р. та протиправними дій посадовців ДПІ у м.Херсоні.

За участю представників сторін:

Від позивача –Васильєва І.С., представник, дов. від 18.01.2008р.;

від відповідача - Шевченко О.А., заступник начальника юридичного відділу дов. №15416/9/10-105 від 28.12.2007р.; Стецюк С.О. головний державний податковий інспектор дов. №2390/9/10-105 від 14.02.2008р.

Суть спору: позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить суд визнати нечинним акт ДПІ у м.Херсоні №222 від 20.07.2007р. про анулювання реєстрації позивача-ТОВ “ВКФ Укрзернотрейд” як платника ПДВ, також позивач просить суд визнати дії посадовців ДПІ у м.Херсоні з неприйняття декларації з ПДВ за 12/2007р. –протиправними.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тими обставинами, що про анулювання своєї реєстрації йому стало відомо 18.01.2008р.. Позивач стверджує, що законом передбачено право анулювання реєстрації, а не обов’язок ДПІ, також порядок анулювання не є автоматичним після спливу 12 місяців відсутності обсягу ПДВ.

У судове засідання 20.03.2008р. представник позивача подав заяву в якій просить суд прийняти відмову від частини позовних вимог –про визнання протиправними дій посадових осіб ДПІ. Дану заяву суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Відповідач проти позову заперечує, позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не грунтуються на положеннях чинного податкового законодавства.

Також відповідач стверджує, що ним вживалося всіх передбачених законом заходів для повідомлення позивача та його керівника про анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість та виконано обов’язок щодо повідомлення про анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість.

У судовому засіданні 26.02.2008р. оголошувалась перерва до 20.03.2008р. з підстав, передбачених ст. 150 КАС України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Кодекс адміністративного судочинства України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб”єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб”єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції-переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб”єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, даний спір має публічно-правовий характер і на нього поширюється дія КАС України. Враховуючи суб”єктний склад оспорюваних правовідносин та положення п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, відповідно до якого, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами КАС України.

Матеріали справи свідчать, що посадовими особами ДПІ у м.Херсоні 19.07.2007р. було проведено перевірку наданих позивачем податкових декларацій з ПДВ, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок підприємства позивача-ТОВ “ВКФ Укрзернотрейд”, юридична адреса: м.Херсон, вул. К.Маркса,40/10, к.44, яке зареєстроване платником ПДВ. В даному акті зафіксовано, що платник подає податкові декларації по податку на додану вартість протягом періоду з 20.06.2006р. по 19.07.2007р. з показниками, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок.

Відповідно до п.п г). п.9.8. ст.9 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР реєстрація платника ПДВ, який протягом дванадцяти послідовних податкових місяців надає податковому органу декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, підлягає анулюванню за ініціативою відповідного податкового органу. За результатами даної перевірки посадовими особами ДПІ у м.Херсоні Стецюк С.О. та Басько Л.В. складено акт №134/15-2 від 19.07.2007р. на підставі якого ДПІ у м.Херсоні було прийнято акт №222/15-2 від 20.07.2007р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ “ВКФ Укрзернотрейд” .

П.п.25.2.1 п.25 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000р. за №79 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.04.2000р. за №208/4429 регламентовано, що органи державної податкової служби здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість у разі існування підстав, визначених у підпунктах “б”-“г” пункту 25 цього Положення. Такі рішення можуть бути прийняті за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей) зокрема, довідки про результати документальної невиїзної перевірки на підставі поданих податкових декларацій з податку на додану вартість, складеної підрозділом оподаткування юридичних або фізичних осіб, яка свідчить про відсутність у платника податку оподатковуваних поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців (підстава –п.п “г” п.9.8 ст.9 Закону).

Відповідно до п.п 25.2.2 п.25 Положення рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою податкового органу оформляється актом про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за формою №6-ПДВ. Такий акт складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження керівника податкового органу, та затверджується керівником податкового органу. В акті про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість обов’язково вказується підстава для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Закону. Дата затвердження акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість вважається днем прийняття такого рішення. Акти про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість у день їх затвердження реєструються у журналі обліку актів про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість за формою №6-РЖ.

Оскаржуємий Акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість податковим органом було направлено позивачу за юридичною адресою: м.Херсон, вул.К.Маркса,40/10,44, яка вказана у реєстраційних документах позивача та податкових деклараціях з податку на додану вартість. Але лист, яким позивачу було направлено акт №222 повернувся до ДПІ у м.Херсоні 18.08.2007р. з відміткою пошти про відсутність адресата за вказаною адресою, що підтверджується відповідними документальними доказами.

Матеріали справи та пояснення представника відповідача Стецюк С.О. свідчать, що крім надіслання оскаржуваного акту позивачу, ДПІ у м.Херсоні здійснювалась робота щодо вручення даного акту, а саме: було здійснено вихід за юридичною адресою позивача, також Стецюк С.О. пояснила, що вона неодноразово намагалася зв’язатися з керівником позивача по міському та мобільному телефону.

При вирішенні даного спору суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, як суб’єкт господарської діяльності жодним чином не був позбавлений можливості самостійно відвідати податковий орган у звітні періоди або зателефонувати відповідним інспекторам податкового органу, в якому він перебуває на обліку і поцікавитися станом своїх справ, як законослухняний платник податків.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх особ та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищенаведені положення чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо визнання нечинним акту ДПІ у м.Херсоні №222 від 20.07.2008р. задоволенню не підлягає, через недоведеність, оскільки документальні докази, наявні в матеріалах справи свідчать про правомірність дій ДПІ у м.Херсоні при прийнятті даного акту. Крім того, при прийнятті оскаржуваного акту ДПІ у м.Херсоні діяла відповідно до Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000р. за №79 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.04.2000р. за №208/4429 та п.п г). п.9.8. ст.9 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР.

Суд задовольняє заяву позивача та приймає його відмову від позову в частині позовних вимог про визнання протиправними дій посадових осіб, оскільки відповідно до положень ст. 51 КАС України позивач наділений таким правом і дана відмова не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Таким чином, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 2 ч.1 ст. 157 КАС України.

Доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивачем суду не надано.

Судові витрати по справі понесені позивачем в розмірі 3 грн. 40 коп. покладаються на позивача і не відшкодовуються йому.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про час і місце виготовлення постанови суду у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.157, ст.ст.69, 71, 94, 98, 158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. В задоволенні позову в частині визнання нечинним акту ДПІ у м.Херсоні №222/15-2 від 20.07.2007р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ “ВКФ Укрзернотрейд” відмовити повністю.

2. В частині визнання протиправними дій посадових осіб ДПІ у м.Херсоні –закрити провадження у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.В. Ребриста

Постанову складено в повному обсязі 25.03.2008р