ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/514

15.01.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстальсервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос –мет»

про стягнення 324 778,75 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача:           Ротару М.І. –предст. за довір. № 1д від 08.01.2008р.;

Від відповідача: не з’явились.

В судовому засіданні 15.01.2008р., за згодою представника позивача, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстальсервіс»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос –мет»про стягнення з відповідача на користь позивача 324 778,75 грн., з яких: сума боргу –271 436,24 грн., сума пені –24 194,24 грн., сума 3% річних –7 313,29 грн., сума збитків від інфляції –21 834,34 грн. та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушенні умов договору свої зобов’язання щодо оплати поставленого товару належним чином не виконував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2007р. було порушено провадження у справі № 35/514, розгляд справи призначено на 20.12.2007 року.

До початку судового засідання через відділ Діловодства Господарського суду м. Києва від позивача надійшла телеграма із зазначенням в останній клопотання про відкладення розгляду справи.

Сторони в судове засідання 20.12.2007р. не з’явились, своїх представників не направили, про поважність причин нез‘явлення суд не повідомили, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/514 від 23.11.2007р. не виконали, витребуваних документів суду не надали.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 35/514 від 20.12.2007р., на підставі ст. 77 Господарського суду м. Києва, розгляд справи було відкладено на 15.01.2008р.

В судовому засіданні 15.01.2008р. представником позивача були надані суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/514 від 23.11.2007р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 15.01.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез‘явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/514 від 23.11.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Про місце, дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 15.01.2008р. ані відповідач, ані його представники не з’явились.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрстальсервіс» (далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотос –мет»(далі відповідач) було укладено Договір № 06-11-28/1 (далі Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) продавець зобов’язується передати, а покупець прийняти і оплатити металопродукцію, в асортименті, з показниками якості, за цінами і в термін, вказані в специфікаціях до Договору, які являються невід’ємною частиною Договору.

Згідно п. 4.1. Договору, ціна на товар встановлюється в українських гривнях і оговорюється в специфікаціях до Договору. Оплата товару, здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця на підставі виставлених рахунків протягом 14-ти банківських днів з моменту відвантаження товару, якщо інше не обговорюється в специфікаціях, що є невід’ємною частиною даного Договору.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця (п. 4.2. Договору).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено обумовлений Договором товар на загальну суму 456 436,24 грн., що підтверджується актами приймання-передачі металопродукції від 07.12.2006р. та від 12.12.2006р. (копії в матеріалах справи).

В порушенні умов Договору, відповідач частково розрахувався за поставлений товар, сплативши 185 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями за період з 15.12.2006р. по 05.02.2007р. (копії в матеріалах справи).

У зв’язку з цим, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 271 436,24 грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 10юр від 23.04.2007р. з вимогою сплатити зазначену суму заборгованості.

Проте, вказане повідомлення з боку відповідача було залишено без реагування, сума заборгованості сплачена не була.

Згідно п. 5.2. Договору, при несвоєчасній оплаті за отриманий товар, у разі відстрочки платежу, покупець сплачує продавцю штраф в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно, позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 24 194,38 грн.

Крім того, керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем було нараховано відповідачу збитки від інфляції в розмірі 21 834,84 грн. та 3% річних –7 313,29 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницький діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (ст. 712 ЦК України)

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні, відповідач свої зобов’язання за Договором № 06-11-28/1 від 28.11.2006р. щодо сплати за поставлений товар не виконав, суму заборгованості в розмір 271 436,24 грн. не сплатив.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо сплати за поставлений товар.

Згідно п. 5.2. Договору, при несвоєчасній оплаті за отриманий товар, у разі відстрочки платежу, покупець сплачує продавцю штраф в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно, позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 24 194,38 грн.

Судом було здійснено перерахунок пені, розмір якої становить 19 869,13 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було здійснено нарахування збитків від інфляції в розмірі 21 834,84 грн. та 3% річних –7 313,29 грн.

Судом було здійснено перерахунок збитків від інфляції, розмір якої становить 21171,98 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду докази на спростування викладеного в позові.

Враховуючи викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 271 436,24 грн., пені – в розмірі 19 869,13 грн., 3% річних –в розмірі 7 313,29 грн., сума збитків від інфляції –21 21171,98 грн.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 626, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос –мет»(02139, м. Київ, вул. Микитенка, 20, п/р № 9201 в Оболонській філії КБ «Київ, МФО 320605, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстальсервіс»(83036, Донецька область, м. Донецьк, вул. Залізнична, 1Б, п/р 9061 в філії ПУМБ м. Донецьк, МФО 335537, ), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 271 436,24 грн. (двісті сімдесят одну тисячу чотириста тридцять шість гривень 24 коп.) –заборгованості за Договором купівлі-продажу № 06-11-28/1 від 28.11.2006р., 19 869,13 грн. (дев’ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят дев’ять гривень 13 коп.) –пені, 21 171,98 грн. (двадцять одну тисячу сто сімдесят одну гривню 98 коп.) –збитків від інфляції, 7 313,29 грн. (сім тисяч триста тринадцять гривень 29 коп.) –3% річних, 3197 грн. 90 коп. (три тисячі сто дев’яносто сім гривень 90 коп.) - державного мита, 116 грн. 23 коп. (сто шістнадцять гривень 23 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення: 25.01.2008р.