ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"05" лютого 2008 р. Справа № 10/07

За позовом ВАТ “Українська страхова компанія «Дженералі-Гарант” в особі

Центральної філії ВАТ Українська страхова компанія «Дженералі-

Гарант»м.Київ

до відповідача Приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору

«Овас»с.Бабин Гощанського району Рівненської області

про стягнення 14 718 грн. 72 коп. шкоди

Суддя Павлюк І.Ю.

Представники:

від позивача-           Рижий М.М., представник (довіреність б/н);

від відповідача- Губар В.Є., представник (довіреність №42 від 21.01.2008р.);

Рябоха В.І., представник (довіреність №268 від 19.02.2007р.).

В судовому засіданні 22.01.2008р. оголошувалась перерва до 05.02.2008р.

Представники сторін не заявили клопотань про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено сторонам статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з заявою про стягнення з відповідача 14 718 грн. 72 коп. збитків, завданих сплатою згідно укладеного договору страхувальнику страхового відшкодування на відновлення автомобіля, пошкодженого відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (надалі в тексті ДТП), яка сталась 20.09.2006р.

Відповідач у відзиві на позов та його представник безпосередньо у судовому засіданні позовні вимоги не визнає. З підстав, викладених у відзиві (а.с.66-68), просить в позові відмовити.

В судовому засіданні 05.02.2008р. представник відповідача підтримав подане 05.02.2008р. через канцелярію суду клопотання про витребування з Оболонського районного суду м.Києва завірені копії документів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП, вчинене Кульчицьким П.П., довідку про те чи не розглядалися судом у 2006р. справи про адміністративні правопорушення, вчинені Фурсовим Ігорем Петровичем та Ніжегородцевим Юрієм Івановичем у зв’язку з вищевказаною ДТП. Крім того, відповідач просить витребувати з Оболонського РУ ГУМВС України в м.Києві довідку про те чи не складалися працівниками міліції протоколи про вчинення адміністративних правопорушень по факту вказаної ДТП відносно вищезазначених водіїв.

Вказане клопотання відхилене судом як необгрунтоване та безпідставне.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Правонаступництво ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі-Гарант»стверджується матеріалами справи. (а.с.38-47).

ВАТ “Українська страхова компанія «Гарант-Авто»(надалі в тексті - Страхова компанія) та громадянин Шевченко Олег Олександрович (надалі в тексті - Страхувальник) 12 грудня 2005р. уклали договір добровільного страхування транспортного засобу №19-3302777, а саме автомобіля марки Solenza», реєстраційний номер 65608 КТ, належного Шевченко Наталії Юріївні.

20 вересня 2006р. в близько 11 год 30 хв. на перехресті пр.Московського –вул. Новокостянтинівської в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля МАН, реєстраційний номер ВВ2685АС, що належить громадянину Кривоносову С.М. і яким керував Фурсов І.П., автомобіля Фіат-Дукато, реєстраційний номер ВК9653АС, що належить Приватному підприємству, що повністю належить іноземному інвестору “Овас” (довідка УДАІ Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в м.Києві №10/178 від 02.06.2007р., а.с.31) і яким керував Кульчицький П.П., і застрахованого автомобіля Solenza», реєстраційний номер 65608 КТ, належного громадянці Шевченко Наталії Юріївні і яким керував Ніжегородцев Ю.І.

В результаті зіткнення застрахований автомобіль Solenza»отримав значні механічні пошкодження кузова, а саме було деформовано задню праву дверку, заднє праве крило, правий поріг, заднє ліве крило, задню ліву дверку, задній бампер, розбито скло заднього правого блок-ліхтаря.

Згідно постанови Оболонського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2006р. за №3-32665 дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія Кульчицького Петра Петровича, який перебував за кермом автомобіля Фіат-Дукато, д.н.з. ВК9653АС, в результаті порушення останнім п.10.3 Правил дорожнього руху. Відповідно до ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення на Кульчицького П.П. було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с.7).

Згідно експертного звіту №55-1/12/06 від 09 лютого 2007р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Dacia Solenza», реєстраційний номер 65608 КТ в результаті його пошкодження при ДТП складає 14 368 грн. 73 коп.

Співробітниками Страхової компанії зазначена вище подія ДТП була визнана страховою, про що було складено страховий акт №46602 від 21.02.2007р. та розрахунок страхового відшкодування, що належить до виплати страхувальнику. Згідно з даними розрахунками страхове відшкодування складає 15949 грн. 72 коп.

Згідно платіжного доручення №1760 від 13.03.07р. на підставі рахунку №1006443 від 12.12.2006р. Страхова компанія виплатила страхове відшкодування в сумі 15949 грн. 72 коп. (а.с.26).

Крім того, Страхова компанія понесла витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 350 грн. 00 коп., що стверджується платіжним дорученням №1769 від 13.03.2007р. (а.с.26).

Таким чином, фактичні витрати Страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 15949 грн. 72 коп. + 350 грн. 00 коп.=16299 грн. 72 коп.

В добровільному порядку відповідач пошкоджене авто не відновив, завданих збитків не відшкодував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Збитками, згідно чч. 2, 3 ст.22 ЦК України, - є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст. 1187 ЦК України, - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також містяться у визначенні, яке на рівні керівних роз’яснень запропонував Пленум Верховного суду України в п.4 Постанові від 27 березня 1992р.”Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”: Джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, здійснення якої створює підвищену ймовірність завдання шкоди через неможливість повного контролю за нею людиною, а також діяльність по використанню, транспортуванню, збереженню предметів, речовин та інших об’єктів виробничого, господарського або іншого призначення, які мають такі ж самі властивості.

Якщо шкоду заподіяно джерелом підвищеної небезпеки, його володілець несе відповідальність перед потерпілим і у тому разі, коли це є наслідком вини осіб, які перебувають з ним в трудових відносинах або експлуатують таке джерело на підставах, передбачених законом.

Відповідно до ст.27 Закону України “Про страхування” до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: “До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.”.

Відповідно до ч.4,5 ст. 35 ГПК України, - рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи.

Під час вирішення даного спору, господарський суд виходить з таких обставин: з вини водія відповідача пошкоджено застрахований позивачем автомобіль; в добровільному порядку відповідач завдані збитки –не відшкодував; в чинній постанові районного суду - вину відповідача стверджено. При цьому, господарський суд позбавлений необхідності досліджувати обставини, які є встановленими фактами відповідно до закону, тобто обставини спричинення шкоди майну Страхувальника внаслідок винних дій працівника відповідача, оскільки це вже встановлено районним судом (Постанова №3-32665 від 17.10.2006р.).

Вбачається, що вимоги позивача стверджуються Полісом №19-3302777 від 12.12.2005р., Постановою суду №3-32665 від 17.10.2006р., звітом експерта-автотоварознавця №55-1/12/06 від 09.02.2007р., страховим актом №46602 від 21.02.2007р., платіжними дорученнями, розрахунком, іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі стст. 11, 16, 22, 990, 993, 1172, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України., стст173, 193 Господарського кодексу України, ст.27 Закону України „Про страхування”.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень. Проте, доказів на обґрунтування своєї позиції та на підтвердження своїх заперечень відповідач не надав.

Доказів добровільного відшкодування завданих збитків або відновлення пошкодженого майна - відповідач суду не подав.

Позов обгрунтований і підлягає задоволенню в сумі 14 718 грн. 72 коп. На відповідача покладаються витрати по сплаті держмита та судові витрати на підставі частини другої ст. 49 ГПК України, внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись стст. 33, 43, 46-49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити .

2. Стягнути з Приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "Овас", яке знаходиться в с.Бабин Гощанського району Рівненської області, вул.Заводська,1 на користь Відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія "Дженералі-Гарант" в особі Центральної філії Української страхової компанії "Дженералі-Гарант", яка знаходиться в м.Київ, пров.Ново-Печерський,19/3 14 718 грн. 72 коп. шкоди, 147 грн. 19 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.Ю. Павлюк

Рішення підписане суддею "06" лютого 2008 р..