ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.03.08 р.                     Справа № 40/18

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фонд нерухомості"м. Донецьк

до відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Донпромконтракт" м. Донецьк

про стягнення 4 885 грн. 88 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Бузік Ю.М. - юрисконсульт

від відповідача не з"явився

Суть спору: заявлені вимоги про стягнення основного боргу в сумі 4 760 грн., трьох процентів річних в сумі 125 грн. 88 коп. за прострочення виконання грошового зобов’язання згідно договору оренди № 221/06 від 01.09.06р.

Неприбуття до судового засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Тому, примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за зазначеною адресою не проживає", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи вважаються належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.03.08р. підтверджує знаходження підприємства відповідача за адресою вказаною у позовної заяві.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, вислухавши доводи представника позивача, суд встановив:

До прийняття рішення у справі позивач уточнив ціну позову, тому вона відповідно до вимог ст. 55 ГПК України дорівнює 4 885 грн. 88 коп., із котрих: 4 760 грн. основний борг та 125 грн. 88 коп. три процента річних за прострочення виконання грошового зобов’язання.

Позов мотивовано тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Фонд нерухомості", далі Орендодавець, та товариство з обмеженою відповідальністю "Донпромконтракт", далі Орендар, було укладено договір оренди №221/06 від 01.09.06р.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 предметом договору є нежитлове приміщення, яке розташовано на 1 поверсі корпусу № 203, кімнати № 104, інв. № 60658, за адресою: 83007, м. Донецьк, вул. Жмури, 1, загальною площею 23,8 кв.м., яке Орендодавець зобов’язується передати Орендарю у тимчасове платне володіння та користування для використання під офіс.

Передача Орендатору нежитлового приміщення щодо платного користування відбулась на підставі акта прийому-передачі від 01.09.06р., що відповідає пункту 2.1 даного договору.

Пунктом 4.1 договору визначений розмір орендної плати, який складає 714 грн. за місяць, у тому числі ПДВ в сумі 119 грн.

Витрати за спожиті послуги покладаються на Орендаря, який зобов’язаний їх сплачувати на підставі виставлених Орендодавцем рахунків, згідно п. 4.3 договору.

У пункті 5.1 договору передбачено, що оплата за приміщення, яке орендується здійснюється щомісячно до 15 числа поточного місяця.

Крім того, оплата за надані послуги здійснюється Орендарем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця до 10 числа поточного місяця, відповідно до виставлених їм рахунків., що знайшло своє відображення в пункті 5.2 договору.

Строк дії договору визначений у п. 10.1 та діє до 01.08.07р. Відповідно до пункту 11.1 договір може бути достроково розірваний за взаємною згодою сторін, крім того сторона, яка заявила про розірвання договору, зобов’язана попередити іншу сторону за два місяця до його розірвання.

Пунктом 2 ст. 782 ЦК України передбачено, що у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

22.06.07р. позивач, відповідно до вимог ст. 188 ГК України надіслав на адресу відповідача лист № 12/5 з повідомленням про розірвання договору з 01.05.07р., у зв’язку з систематичною несплатою виставлених позивачем рахунків за користування приміщенням.

Листом від 16.05.07р. відповідач повідомив позивача про звільнення їм орендованого приміщення розташованого в корпусі 203, офіс № 104.

Отже договір між сторонами припинив свою дію, що відповідає вимогам п.11.1 договору. Однак відповідач свої зобов’язання за договором не виконав, плату за користуванням майном позивачеві не перерахував, приміщення не звільнив. Станом на 16.01.08р. утворився основний борг в сумі 4 760 грн. 00 коп., який позивач намагається стягнути.

Крім того, позивач відповідно до вимог ст. 625 ЦК України намагається стягнути з відповідача три процента річних у сумі 125 грн. 88 коп. за прострочення виконання грошових зобов’язань.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, укладений договір є підставою для виникнення у учасників судового процесу відповідно до ст. 55 ГПК України господарських зобов’язань, передбачених статтями 173, 174, 175 ГК України.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Стаття 283 ГК України як спеціальна норма передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 286 ГК України орендна плата – це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною першою ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно ст. 202 ГК України, господарське зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказами у справі підтверджено факт неналежного виконання відповідачем зобов’язань за договором, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 4 760 грн. 00 коп. обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов’язань за договором підтверджено обставинами у справі, а тому позовні вимоги щодо стягнення з нього додаткових вимог у вигляді трьох процентів річних в сумі 125 грн. 88 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по держмиту та забезпечення судового процесу по справі покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, а судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Однак представник відповідача у судове засідання без поважних причин жодного разу не з’явився, не виконав вимоги, викладені в ухвалах суду щодо проведення між сторонами процесуальних дій.

За такими обставинами, суд вбачає, що у діях відповідача присутнє неналежне ставлення до своїх службових обов’язків відносно контролю перед контрагентами за виконанням договірних зобов’язань та відсутність належної правової оцінки фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, що призвело до доведення слухання справи до суду.

З урахуванням даних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державного бюджету штраф в сумі 100 грн. згідно п. 5 ст. 83 ГПК України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторону та надіслати на його адресу окрему ухвалу на підставі ст. 90 ГПК України.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою представника позивача було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 625, 629, 759, 762, 782 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 175, 193, 283 ГК України, ст.ст. 42, 43, 22, 33, 44, 46, 49, 55, 82, 83, 84, ч. 3 ст. 85, 90 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Донпромконтракт", 83108, м. Донецьк, вул. Здоровцева, буд. 33, інд. код 44ё р/р 5900 у АКІБ “Укрсіббанк” м. Харків, МФО 351005, на користь:

- товариства з обмеженою відповідальністю "Фонд нерухомості", 83007, м. Донецьк, вул. Жмури, 1, ін. код 6, МФО 335593, р/р 8061 у Донбаському філіалі ВАТ “Кредитпомбанк” у м. Донецьку основний борг в сумі 4 760 грн. 00 коп., три процента річних в сумі 125 грн. 88 коп., витрати по держмиту в сумі 102 грн. та витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн., видавши наказ;

-          державного бюджету України 100 грн. штрафу, видавши наказ та надіславши його на виконання до державної податкової інспекції Київського району м. Донецька.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя Підченко Ю.О.

Дата підписання рішення оформленого у відповідності з вимогами ст. 84 ГПК України, 31.03.08р.