О С П О Д А Р С Ь К И Й   С У Д
Р І Ш Е Н Н Я

09 січня 2008р.
справа № 2/301/18

За позовом:          закритого акціонерного товариства
„Культторг”

м. Чернігів, вул.
Дніпровська, 34

до          суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про          стягнення  19967,62 грн.

Суддя Михайлюк
С.І.

Представники
сторін:

Від позивача:  заступник голови правління Антоненко О.В.

Від відповідача:  не з'явився

суть спору:

Позивачем заявлений позов про
стягнення з відповідача 11580,25 грн. боргу та 8387,37 грн. пені за укладеним
між сторонами договором купівлі-продажу від 13.06.2007р.

Про час та місце розгляду справи
відповідач повідомлявся за адресою: АДРЕСА_1. Ухвали про порушення провадження
у справі та про відкладення розгляду справи від 18.12.2007р., направлені
відповідачеві на вказану адресу, повернулися до суду у зв'язку із   закінченням терміну зберігання.

Згідно з повідомленням державного
реєстратора виконавчого комітету Чернігівської міської ради  від 20.12.2007р. ОСОБА_1 зареєстрована в
якості фізичної особи-підприємця  в
АДРЕСА_1.

За таких обставин та з урахуванням
строку розгляду справи, суд вважає за можливе вирішення спору по суті за
наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення  представника
позивача,   з'ясувавши обставини, що
мають значення для вирішення спору, суд -

в с т а н о в и в:

За видатковими накладними №
КТ-0001244 від 19.06.2007р., № КТ-0001232 від 18.06.2007р., № КТ-001216 від
14.06.2007р.  позивач передав, а
відповідач одержав товару на суму 16580,25 грн.
Передачу позивачем товару, одержання його відповідачем згідно  видатковими накладними суд розцінює як
укладення між сторонам договорів купівлі-продажу.

Згідно з ст.ст.  655, 691 ч. 1,  ЦК України за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і оплатити  товар
за ціною, встановленою у договорі.

Стаття 193 ГК України (ч.ч. 1,7)
встановила, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору,
одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

За видатковими накладними № КТ-0001244
від 19.06.2007р.,  № КТ-0001232 від
18.06.2007р.сторони фактично не досягли згоди щодо строків (термінів) оплати.
Такий висновок випливає з того, що умовами оплати в накладній від 19.06.2007р.
вказано відстрочення 7 днів від дати відвантаження. Відповідно до ст. 253 ЦК
України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної
календарної дати  або настання події, з
якою пов'язано його початок. За таких умов кінцевим строком розрахунку мало б
бути  26.06.2007р. Одночасно у накладній
зазначено про  оплату до 26.06.2007р.
Тобто кінцевим строком розрахунку є 25.06.2007р.  Видаткова накладна від 19.06.2007р. виписана
на підставі рахунку-фактури № КТ-0001132 від 18.06.2007р., у якому зазначено
про оплату, зокрема до 25.06.2007р.

У видатковій накладній № КТ-0001232
від 18.06.2007р., вказано про попередню оплату до 18.06.2007р., а в  рахунку-фактурі № КТ-0001122 від
18.06.2007р., на підставі якого складена
накладна, -   вказано про
відстрочку оплати в 7 днів (від якої дати, події тощо  -не вказано) та оплату до 25.06.2007р.

Виходячи з видаткової накладної №
КТ-001216 від 14.06.2007р. відповідач мав здійснити попередню оплату  до 14.06.2007р.

Відповідач сплатив позивачеві лише
5 тис. грн.

Позивач звернувся до відповідача
листом від 06.08.2007р. № 203  про оплату
коштів. Згідно з ст. 530 ЦК України цей лист суд розцінює як вимогу про оплату
боргу. Відповідач мав виконати грошовий обов'язок  у семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги. Відповідач одержав вимогу 15.08.2007р., проте кошти не сплачені.
Одержання за видатковими накладеними товару на суму  16580,25 грн., часткову оплату на суму 5000
грн., борг у розмірі 11580,25 грн. підтверджує відповідач у листі від
20.07.2007р. № 07, що адресований директору позивача.

Тому в цій частині позовні вимоги
підлягають задоволенню.

В частині стягнення пені у позовних
вимогах слід відмовити, оскільки у видаткових накладних відсутні умови
щодо  її нарахування.  В силу ст. 547 ЦК України правочин  щодо забезпечення виконання зобов'язання   повинен вчинятися у письмовій формі.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на те, що товар передався на підставі договору від 13.06.2007р.,
оскільки у видаткових накладних підставою виникнення відносин вказані
рахунки-фактури, а не договір. Пунктом 2.1. договору від 13.06.2007р.
встановлено, що оплата за товар здійснюється шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок продавця в термін 7 діб (при цьому не вказано від якої
дати відраховуються 7 діб -укладення договору, одержання товару тощо), що не
відповідає домовленостям, які випливають з видаткових накладних.

Судові витрати покладаються на
сторони пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене, а також
керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и
в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_1 в ВКІБ „Укрсиббанк” м. Харків, код
НОМЕР_2, МФО 351005) на корись закритого акціонерного товариства „Культторг” (м.
Чернігів. вул. Дніпровська, 34, код 01553161, р/р 4 в АКБ
„Полікомбанк”, м. Чернігів, МФО 353100) 11580, 25 грн. боргу, 115,8 грн.
держмита та 68,43   грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.    В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний
09.01.2008р.

Суддя
С.І. Михайлюк

09.01.08