ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.08.08
Справа №22ц-1579/08(2-779/06)

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Акімова
Т.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1.
паспорт НОМЕР_1 від 23.10.1939 року;

від відповідача:  Сапіга Д.П. довіреність № 18/07 від
03.01.2007 року;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Херсон

на рішення
Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.03.2005р. у справі № 2-710/05

за позовом: ОСОБА_1, м.
Херсон

до відповідача: Закритого
акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м.Херсон

про стягнення вартості
акцій та відшкодування моральної шкоди

Розпорядженням Першого заступника голови
Запорізького апеляційного господарського суду № 1593 від 20.08.2008р. справу №
22ц-1579 передано на розгляд колегії суддів: головуючий - Антонік С.Г., суддів
- Яценко О.М., Мірошниченко М.В.

Колегія суддів прийняла
справу до провадження.

У відповідності до статті 25 ГПК України в
разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням
господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи
організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником,
вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу
правонаступника, є обов'язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б
обов'язковими для особи, яку він замінив.

Правонаступництво можливе на будь-якій
стадії судового процесу.

Як свідчать матеріали справи станом на
23.03.2005 року - час прийняття рішення по справі Комсомольським районним судом
м. Херсона, ВАТ «Херсонський комбінат стінових та в'яжучих матеріалів» не був
виключений з державного реєстру України, згідно виписки з єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за № 2127003 серія ААА.
Відповідно до статті 104 Цивільного Кодексу України та статті 22 Закону України
"Про господарські товариства" підприємство вважається реорганізованим
з моменту виключення його з державного реєстру України (господарське товариство
- з моменту внесення запису про припинення його діяльності до державного
реєстру).

Тобто, на момент винесення рішення
Комсомольським районним судом м. Херсона (23.03.2005р.) ЗАТ "Таврійська
будівельна компанія" не була правонаступником ВАТ "Херсонського
комбінату стінових та в'яжучих матеріалів".

Але 18.08.2005р. ВАТ "Херсонський
комбінат стінових та в'яжучих матеріалів" вилучений з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців України, у зв'язку з його
ліквідацією шляхом приєднання до ЗАТ "Таврійська будівельна
компанія".

12.09.2005р. внесені та зареєстровані до
Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зміни
до Статуту ЗАТ "Таврійська будівельна компанія", відповідно до яких
ЗАТ "Таврійська будівельна компанія" є правонаступником всіх прав та
обов'язків ВАТ "Херсонського комбінату стінових та в'яжучих
матеріалів".

За викладених вище обставин, колегія
суддів вважає за необхідне, в порядку статті 25 ГПК України, здійснити
процесуальне правонаступництво. Відповідачем по справі вважати ЗАТ "Таврійська
будівельна компанія".

У судовому засіданні 21.08.2008 року, за
згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини
постанови.

Колегія судів вважає за необхідне
наголосити, що внаслідок змін законодавчої визначеності підвідомчості
корпоративних спорів, передачі справи за підвідомчістю, чисельних оскаржень
судових актів прийнятих по даній справі номер справи неодноразово змінювався.
При зазначенні номера справи колегія суддів зазначає номер справи зазначений в
останній, до передачі Запорізькому апеляційному господарському суду, ухвалі
апеляційного суду Херсонської області від 12.06.2008 року (а.с. 211, т1), а при
визначенні номера оскаржуваного рішення зазначає номер, який фактично справа
мала на момент прийняття рішення (а.с.118-120, т.1). Ці номери є різними, але
це той самий спір, і вирішується він в
рамках однієї справи, але з різними номерами, що не впливає на  перегляд рішення суду в апеляційному порядку
згідно ухвали апеляційного суду Херсонської області від 12.06.2008 року.

Рішенням Комсомольського районного суду м.
Херсона від 23.03.2005р. у справі № 2-710/05 (суддя Скорик С.А.) у задоволенні
позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. При прийнятті рішення суд
послався на положення ст.ст. 22, 32 Закону України «Про господарські
товариства», ч.2 ст.8 Закону України «Про цінні папери та фондову біржу», п.п.
2.6, 2.8. «Положення про придбання, реалізацію та анулювання акціонерними
товариствами власних акцій», ст. 104. п.1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України.
п.3. ст. 142 Господарського кодексу.

ОСОБА_1., м. Херсон (позивач у справі) з
рішенням суду не погодився та звернувся з апеляційною скаргою. В скарзі
зазначає, що суд неправомірно прийняв рішення за його відсутності, не надано
можливості ознайомитись з протоколами судового засідання. При розгляді справи
судом не з'ясовано, чому зупинено реорганізацію ВАТ «Херсонський комбінат
стінових і в'яжучих матеріалів», м. Херсон та взагалі правовий статус ВАТ
«Херсонський комбінат стінових і в'яжучих матеріалів», м. Херсон та ЗАТ
«Таврійська будівельна компанія» їх співвідношення.

У судовому засіданні ОСОБА_1. пояснив, з
урахуванням того факту, що ВАТ «Херсонський комбінат стінових і в'яжучих
матеріалів», м. Херсон акціонером якого він є, тривалий час не виплачуються
дивіденди, крім того,  загальними зборами
прийнято рішення про реорганізацію товариства акціонером якого він не бажає
бути, позивач звернуся до ВАТ «Херсонський комбінат стінових і в'яжучих
матеріалів» із заявою про виплату вартості акцій, але оплату акцій відповідач
не проводить, пропонуючи йому варіанти, що не влаштовують позивача. Уточнив, що
його позовними вимогами є лише стягнення вартості акцій в розмірі 46 836,72
грн., ця сума є перерахуванням з урахуванням індексу інфляції та стягнення моральної
шкоди в розмірі 5 000 грн. яку він зазнав внаслідок тривалих судових процесів
та з огляду на свій соціальний статус пенсіонера (а.с.18-20, т.2).

Просить скасувати рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 23.03.2005р. у справі № 2-710/05 повністю і
прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача
на його користь 46 836,72 грн. вартості акцій з урахуванням індексу інфляції,
5000 грн. відшкодування моральної шкоди та 209,60 грн. витрат по сплаті державного
мита.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу, заперечує проти доводів
апеляційної скарги. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про відмову в стягненні вартості, належних йому акцій, оскільки воно
не позбавляє позивача права власності на ці акції, а тому не є викупом в
розумінні вищезазначених норм закону. На момент винесення рішення
Комсомольським районним судом м. Херсона (23.03.2005р.) ЗАТ "Таврійська
будівельна компанія" не являлась правонаступником ВАТ "Херсонського
комбінату стінових та в'яжучих матеріалів", оскільки лише 18.08.2005р. ВАТ
"Херсонський комбінат стінових та в'яжучих матеріалів" вилучений з
Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців України, у зв'язку
з його ліквідацією шляхом приєднання до ЗАТ "Таврійська будівельна
компанія". Крім того, ВАТ "Херсонський комбінат стінових та в'яжучих
матеріалів" пропонувало позивачу обмін акцій свого підприємства на акції
новоствореного - ЗАТ "Таврійська будівельна компанія". Просить в  задоволенні апеляційної скарги Фісини Олексія
Петровича на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона от 23.03.2005
року у справі № 2 - 710/05 відмовити, рішення Комсомольського районного суду м.
Херсона от 23.03.2005 г. у справі №2-710/05 залишити без змін.

Згідно ст. 99
Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими
суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному
обсязі.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали
справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

25.03.2004 року на загальних зборах
акціонерів ВАТ "Херсонський комбінат стінових та в'яжучих матеріалів"
прийнято рішення про реорганізацію підприємства шляхом приєднання до ЗАТ
«Атланта Менеджмент Компанія», що підтверджується протоколом загальних зборів №
7 від 25.03.2004 року. 18.07.2004 року назву ЗАТ «Атланта Менеджмент Компанія»
у встановленому порядку змінено на ЗАТ «Таврійська компанія». Статут ЗАТ
«Таврійська компанія» зареєстровано 12.09.2005 року виконавчим комітетом
Херсонської міської ради.

Позивач звернувся 06.09.2004 р. та
20.09.2004р. до ВАТ "Херсонський комбінат стінових та в'яжучих
матеріалів" з письмовим заявами про викуп акцій, на які отримав від
відповідача відповідь з пропозицією придбати його акції та підписати договір
купівлі продажу цінних паперів, за умовами якого покупець має право
використовувати для розрахунків за договором власні прості векселі або векселі
третіх осіб. Позивач з таким способом оплати не погодився та звернувся до суду
із позовними вимогами про стягнення суми вартості акцій, дивідендів та суми
моральної шкоди. Розгляд правомірності цих вимог було предметом розгляду справи
у суді першої інстанції.

Колегія суддів,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення (з
урахуванням уточнення позовних вимог), знаходить апеляційну скаргу такою, що
підлягає частковому задоволенню на підставі наступного:

Основним актом, що
регулює діяльність акціонерних товариств, є Закон України "Про
господарські товариства".

Акціонерним товариством
визнається товариство, яке має статутний фонд, поділений на визначену кількість
акцій рівної номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов'язаннями
тільки майном товариства (ст. 24 Закону України "Про господарські
товариства").

У відповідності до статті
10 Закону України "Про господарські товариства" одним із прав
акціонера є його право виходу з акціонерного товариства. Таке право передбачено
також пунктом 4.2. статуту ВАТ "Херсонський комбінат стінових та в'яжучих
матеріалів" (а.с.38, т.1.). Вихід учасника з товариства зумовлює
припинення корпоративних відносин між учасником і товариством. Правовим
наслідком виходу учасника є виникнення у товариства зобов'язань щодо здійснення
з ним розрахунків. Позивач у позовній заяві та чисельних поясненнях до неї
повідомив, що не бажає бути акціонером підприємств які виникли внаслідок
реорганізації ВАТ "Херсонський комбінат стінових та в'яжучих
матеріалів". Право вийти з товариства передбачено законодавством та не
протирічить його положенням.

Відповідно до вимог п.1.7
розділу 1 Положення про порядок реєстрації випуску акцій та інформації про їх
емісію під час реорганізації товариств, затвердженого рішенням ДКЦПФР від
30.12.1998 року № 221, із змінами і доповненнями, з метою захисту прав
акціонерів товариство, що прийняло рішення про реорганізацію, зобов'язане
здійснити оцінку та викуп акцій акціонерів, які вимагають цього, у випадку,
коли ці акціонери не голосували за прийняття загальними зборами рішення про
реорганізацію і звернулись до товариства з письмовою заявою. Викуп акти
здійснюється за ціною, що визначається за домовленістю сторін, але не нижчою за
номінальну вартість акцій.

Як пояснив у судовому
засіданні позивач, і цей факт не заперечується представником ЗАТ "Таврійська
будівельна компанія", ОСОБА_1. взагалі не приймав участь в загальних
зборах на яких було вирішено провести реорганізацію товариства, а відтак
фізично не міг голосувати за прийняття загальними зборами рішення про
реорганізацію.

Вище зазначалось, що після
проведення загальних зборів, на яких вирішено провести реорганізацію, позивач
скористався своїм правом передбаченим законодавством та двічі звернувся до
правління товариства із заявами про вихід із складу акціонерів товариства та
проханням оплатити йому вартість 522 акцій номінальною вартістю по 21 грн..

У відповідності до
Положення про порядок реєстрації випуску акцій та інформації про їх емісію під
час реорганізації товариств, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 30.12.1998 року
№ 221 оцінку та викуп акцій акціонерів, які вимагають цього, товариство повинно
провести до обміну акцій або часток у статутному фонді товариства, що
реорганізовується, на письмові зобов'язання про видачу відповідної кількості
акцій (сертифікатів акцій) чи часток товариства, що створюється шляхом
перетворення (п. 3.2 розд. 3 Положення).

Але в порушення
вищезазначених положень законодавства ВАТ "Херсонський комбінат стінових
та в'яжучих матеріалів" не оплатив акціонеру на його вимогу вартість
акцій, запропонував при цьому вексельну форму розрахунків. Колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 2 ст. 165 Господарського кодексу
України цінні папери оплачуються суб'єктами господарювання у гривнях, а у
випадках, передбачених законом та умовами їх випуску в обіг - в іноземній
валюті. Незалежно від виду валюти, якою проведено оплату цінних паперів, їх
вартість виражається у гривнях.

У відповідності до Закону
України "Про обіг векселів в Україні" видавати переказні і прості
векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені
товари, виконані роботи, надані послуги.

Крім того, колегія суддів
зазначає, що неправомірними є доводи відповідача, щодо недотримання ОСОБА_1.
процедури укладення договорів передбаченої ЦК України та ГК України при
направленні ВАТ "Херсонський комбінат стінових та в'яжучих
матеріалів" на його адресу проектів договорів купівлі-продажу цінних
паперів (а.с.17,18). Правовідносини, що склались між товариством та його
акціонером у даному випадку, є корпоративними, ОСОБА_1. взагалі не хотів вексельної
форми розрахунків запропонованої згідно умов договору купівлі-продажу цінних
паперів. Крім того, свобода волевиявлення є обов'язковим принципом укладення
договорів.

За таких обставин,
колегія суддів вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на
користь позивача 10 962, грн.. правомірними, оскільки саме такий розмір
передбачено діючим законодавством (522 шт. акцій Х 21 грн. вартість однієї
акції). Крім того, в апеляційній інстанції переглядається рішення прийняте
23.03.2005 року, станом на цю дату нарахування такої суми інфляції не мало
місця, і не було б обґрунтованим. Стосовно інфляційних витрат, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений права звернутись із
відповідними позовними вимогами до суду.

Колегія суддів з метою
дотримання основних засад судочинства, незважаючи на відмову позивача від
частини позовних вимог, а саме в частині стягнення суми дивідендів, вважає за
необхідне зазначити наступне. Дивіденди виплачуються акціонерам, лише випадку
прийняття загальними зборами рішення про проведення таких виплат. Позивач
пояснив, що дивіденди виплачувались йому один раз, на що представник ЗАТ
"Таврійська будівельна компанія" пояснив, що рішень загальних зборів
про виплату дивідендів не приймалось, крім виплати дивідендів за 1999 рік. і ці
відомості підтверджені матеріалами справи, а тому позовні вимоги про стягнення
дивідендів є необґрунтованими.

Невиконання обов'язків
покладених на ВАТ "Херсонський комбінат стінових та в'яжучих
матеріалів" законодавством, а саме невиплата вартості акцій акціонеру, що
виявив бажання вийти із складу товариства, стосовно якого, загальними зборами
прийнято рішення про реорганізацію, потягло за собою завдання цьому акціонеру
моральної шкоди, яку останній оцінив у розмірі 5 000 грн..

Стосовно правомірності
заявлення цих вимог колегія суддів зазначає наступне:

Цивільний кодекс України
частина друга статті 16 встановлює способи захисту інтересів, зокрема
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у
душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода
відшкодовується особою, що її завдала.

Як встановлено
апеляційною інстанцією, наявність моральної шкоди позивач пов'язує з
перешкоджанням йому керівництвом ВАТ "Херсонський комбінат стінових та
в'яжучих матеріалів" в реалізації власних корпоративних прав, які
включають в себе, в тому числі, можливість безперешкодного виходу із складу
акціонерів товариства з відповідним грошовим відшкодуванням, у разі, якщо
акціонер не голосував за реорганізацію товариства.

Внаслідок неправомірних
дій відповідача, позивач був змушений звернутись за відповідними консультаціями
до різних державних органів, органів ВАТ "Херсонський комбінат стінових та
в'яжучих матеріалів", до суду. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно
по-перше, враховувати особисте психічне відношення постраждалої особи до
ситуації що склалась. Позивач пояснив, що він є людиною похилого віку, йому 79
років, і йому неприємно, що для отримання належних йому по праву грошових
коштів він змушений на протязі вже майже чотирьох років доводити свою правоту у
різних інстанціях, крім того, все це відобразилось на стані його здоров'я.

За таких обставин,
колегія суддів вважає, що з огляду на неправомірність дій відповідача, який
власними діями порушив права свого акціонера, ступінь вини відповідача та
характер його дій, тривалість часу, на протязі якого порушувались права позивача,
з урахуванням того факту, що відповідач намагався - таки у якісь способи
врегулювати конфлікт, в тому числі, шляхом запропонування вексельного
розрахунку, зменшує розмір відшкодування моральної шкоди до суми 2 000 грн..

Разом з цим, колегія
судів з метою уникнення плутанини, чіткого та однозначного зясування всіх
обставин справи, з урахуванням основної мети та засад судочинства вважає за
необхідне зазначити наступне:

Як вбачається з
матеріалів справи Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26.10.2005
року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1. задоволено, рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 23.03.2005р. у справі № 2-710/05 скасовано,
справу направлено на новий розгляд до того ж суду, іншим суддею (а.с. 161,
т.1).

Зазначена ухвала оскаржена ЗАТ
"Таврійська будівельна компанія" до касаційної інстанції.

22.05.2008 року Апеляційним судом
Кіровоградської області касаційна скарга розглянута, як судом касаційної
інстанції, та винесена ухвала про задоволення касаційної скарги, ухвала суду
від 26.10.2005 року скасована, справу направлено на новий апеляційний розгляд.
За результатами нового розгляду, прийнято дану постанову, але під час тривання
процедури касаційного оскарження Комсомольським районним судом м. Херсона
винесено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1. без розгляду на підставі
п.9 ст. 207 ЦПК України (а.с. 182, т.1). Зазначена ухвала оскаржена не була,
але з огляду на наступний розгляд справи не має значення при вирішенні спору по
суті.

Колегія судів наголошує, що прийняття
такої ухвали стало наслідком чисельних змін у законодавстві та неодноразового
оскарження сторонами по справі процесуальних документів за даною справою.

Внаслідок змін внесених ГПК України
корпоративні спори підлягають розгляду за правилами ГПК України. Діюче
законодавство, а саме статті 103,106 ГПК України, чітко визначає дії суду
апеляційної інстанції при перегляді ухвал в апеляційному порядку, але з огляду
на ситуацію, що склалась, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу про
залишення позовної заяви ОСОБА_1. без розгляду на підставі п.9 ст. 207 ЦПК
України винесену Комсомольським районним судом м. Херсона.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про скасування рішення господарського суду. Позовні вимог
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 25, 101
- 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Здійснити процесуальне правонаступництво.
Відповідачем по справі вважати ЗАТ "Таврійська будівельна компанія".

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Херсон на
рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.03.2005р. у справі №
2-710/05 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м.
Херсона від 23.03.2005р. у справі № 2-710/05 скасувати.

Прийняти нове рішення наступного змісту:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути ЗАТ "Таврійська будівельна
компанія" на користь ОСОБА_1, м. Херсон суму 10 962 грн. вартості акцій, 2
000 грн. суми моральної шкоди та 108, 22 грн. витрат на державне мито за
розгляд справи у суді першої інстанції.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Видати виконавчий лист».

Видачу виконавчого листа доручити
Комсомольському районному суду м. Херсона.

Стягнути ЗАТ "Таврійська будівельна
компанія" на користь ОСОБА_1 , м. Херсон суму 54,11 грн. витрат по сплаті
державного мита за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Видати виконавчий лист.

Видачу виконавчого листа доручити
Комсомольському районному суду м. Херсона.

Скасувати ухвалу Комсомольського районного
суду м. Херсона від 25.01.2006 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1. без
розгляду.