ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

24.01.2008                                                                                Справа №14/539

м. Полтава

за позовом Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції, 37500, Полтавська область, м. Лубни, вул.. Леніна, 21

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенка-4», Полтавська область, м. Лубни, Володимирський майдан, 16

про припинення державної реєстрації

Суддя Іваницький О.Т.

Секретар судового засідання Науменко Я.О.

Представники:

від позивача: Тіцька О.Ю., дор. №16 від 09.01.2008р.

від відповідача: не з'явився (повідомлений належним чином)

Суть спору: Розглядається позов про припинення підприємницької діяльності юридичної особи – Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенка-4», (Полтавська область, м. Лубни, Володимирський майдан, 16).

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Постанова виноситься після виходу суду з нарадчої кімнати.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенка-4», (Полтавська область, м. Лубни, Володимирський майдан, 16) зареєстрований Розпорядженням Лубенського міськвиконкому №5/32-Р від 22.08.2003р., про що видано свідоцтво про державну реєстрацію від 22.08.2003 р.

Засновниками підприємства є Резніченко С.В. і ВАТ Лубенська швейна фабрика «Лубенчанка».

Відповідно до довідки №16/3343 Полтавського обласного управління статистики відповідач включений до єдиного державного реєстру підприємств і організацій України 26.08.2003р.

Підприємства в Україні, як самостійний суб’єкт господарювання, здійснюють свою діяльність відповідно до вимог ст.ст. 62-71 Господарського кодексу України (далі – ГК України).

Згідно зі статтею 62 ГК України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності.

Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту.

Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом.

Підприємство не має у своєму складі інших юридичних осіб.

Статтею 71 ГК України визначено, що облік і звітність підприємства здійснюється ними відповідно до вимог ст. 19 ГК України та інших нормативно - правових актів. А саме, п.8 ст. 19 ГК України встановлює обов’язок суб’єкта господарювання надавати дані щодо своєї господарської діяльності.

Такими даними, зокрема, є бухгалтерські звіти та податкові декларації, пов’язані з нарахуванням та сплатою податків, які надаються податковому органу відповідно до ст.9 Закону України “Про систему оподаткування” в порядку та строки, встановлені чинним законодавством.

Відповідно до пунктів 1,2 статті 9 Закону України "Про систему оподаткування", платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами а також подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до підпункту 8.6 пункту 8 Інструкції про порядок обліку платників податків, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 19.02.98 року №80, якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом, та в разі не подання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, керівник державної податкової служби приймає рішення про звернення до господарського суду із заявою про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Як свідчать надані позивачем докази податкова звітність не подавалась відповідачем у податкові органи 18.10.2006 року, тобто більше року. Останній звітний документ (розрахунок сплати єдиного податку відповідачем поданий 18.10.2006 року.

Засновник, а також керівник відповідача на виклик Лубенської ОДПІ не з’явився.

Згідно довідки Лубенської ОДПІ №7527/10/15-117 від 04.12.2007р. відповідач заборгованості перед бюджетом не має, фінансово-господарської діяльності не проводить.

Для вирішення питань, пов’язаних із неподанням податкової звітності засновника і керівника відповідача було запрошено до Лубенської ОДПІ (копії запрошень керівнику від 02.11.2007р. №6912/10/15-117, засновнику – від 02.11.2007р. №6913/10/15-117 з повідомленнями про вручення в матеріалах справи). Але на зазначені запрошення учасники товариства і керівник не реагували, звітність не подавалась.

До органів місцевої влади із заявою про припинення державної реєстрації відповідач не звертався (довідка держреєстратора Лубенської міської ради від 14.11.2007р. №500/9).

Відповідно до Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 51 ГК України підприємницька діяльність припиняється на підставі рішення суду у випадках, передбачених цим кодексом та іншими законами.

Відповідно до частини 5 пункту 2 статті 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” від 15 травня 2003 року № 755-IV підставою для прийняття судового рішення про припинення юридичної особи, що не пов’язано з її банкрутством, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Заперечення засновника відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву, не приймаються судом до уваги, оскільки засновником не подано доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем фінансово-господарської діяльності та подання до органів податкової служби документів, які б підтверджували проведення такої діяльності.

Позивач у відповідності до вимог статей 49-51,69-72, 76, 79 КАС України надав належні докази (у матеріалах справи), якими підтвердив наявність підстав для припинення підприємницької діяльності юридичної особи – Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенка-4», (Полтавська область, м. Лубни, Володимирський майдан, 16).

З врахуванням наявних у справі документів та матеріалів суд після виходу із нарадчої кімнати виніс постанову про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 2, 4-12, 23, 47-51, 56, 62-63, 69-71, 79, 86-87, 151-154, 158-163, 167 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенка-4», (Полтавська область, м. Лубни, Володимирський майдан, 16).

3. У день набрання рішенням законної сили направити його копію державному реєстратору за місцезнаходженням суб’єкта підприємницької діяльності.

4. Органу управління юридичної особи та голові комісії з припинення юридичної особи вчинити дії відповідно до статті 105 ЦК України та п.п.1-5 ст.36 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Суддя                                                                      Іваницький О.Т.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.