ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

12.08.2008                                                                                Справа №14/542

м. Полтава

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, м. Полтава, вул.. Зигіна,1

до Дочірнього автосервісного підприємства «Наддніпрянськ-Авто» Акціонерного товариства «Полтава-Авто», 39800, Полтавська область, м. Комсомольськ, вул.. Портова, 33

про стягнення 1786,86 гривень

Суддя Іваницький О.Т.

Секретар судового засідання Пістряк М.С.

Представники:

від позивача: Фищук В.В., за дов. №04-1/1 від 08.01.2008р.

від відповідача: не з’явився (повідомлений належним чином)

Суть спору: Розглядається позов про стягнення 1786,86 грн., в тому числі: 1667,86 грн. - адміністративно-господарських санкцій та 119,00 грн. – пені за не забезпечення працевлаштування 1 інваліда у 2006р.

Ухвалою заступника голови господарського суду Полтавської області Пушка І.І. від 28.05.2008р. склад суду в порядку статті 26 КАС України було змінено в зв’язку з відрядженням судді Іваницького О.Т. і справу передано на розгляд судді Тимченку Б.П.

Суддя Тимченко Б.П. прийняв справу до розгляду і відклав її на 08.07.2008р. та на 12.08.2008р.

Ухвалою заступника голови господарського суду Полтавської області Білоусова С.М. від 11.08.2008р. склад суду в порядку статті 26 КАС України було змінено в зв’язку з виходом із відпустки судді Іваницького О.Т. і справу повернуто йому на розгляд.

Суддя Іваницький О.Т. прийняв справу до свого провадження і розглянув її по суті.

Відповідач у судові засідання представника не направив, про поважність причин його неявки суд не повідомив, заперечення на позов не подав. Заявою вих.. №1-555 від 11.03.2008р. повідомив, що ДАСП «Наддніпрянськ-Авто» ВАТ «Полтава-Авто» на підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Полтава-Авто» (протокол від 17.03.2006р., наказ №474 від 05.12.2006р.) ліквідоване шляхом приєднання до ВАТ «Полтава-Авто», в зв’язку з чим дочірнє підприємство господарської діяльності з 17.03.2006р. не здійснює.

Постанова оголошена у судовому засіданні після виходу суду з нарадчої кімнати.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача, суд встановив, що згідно зі статтею 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. №875-ХІІ (із змінами і доповненнями, далі – Закон) для підприємств (об'єднань), установ і організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю (далі – роботодавці) встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Роботодавці самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до наданого відповідачем «Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік» (форма №10-ПІ), середньооблікова кількість штатних працівників становить 14 осіб. Норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів складає 1 особа.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній частиною першою статті 19 Закону, вважається працевлаштування роботодавцем інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Фактично в 2006 році інваліди у відповідача не працювали.

Відповідно до статті 20 вказаного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Середньорічна заробітна плата на підприємстві відповідача у 2006 році склала 3335,71 грн., яка обчислюється згідно з Порядком сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою КМУ №70 від 31.01.2007р. та Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів», затвердженої наказом Мінпраці України 10.02.2007р. №42. Отже, половина середньорічної заробітної плати у 2006 році складала 1667,86 грн.

Позивач за незабезпечення відповідачем працевлаштування інвалідів у 2006 році в кількості 1 робочого місця нарахував йому штрафні санкції у розмірі 1667,86 грн. (розрахунок у позовній заяві).

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Позивач нарахував відповідачу пеню за період із 17.04.2007р. по 10.12.2007р. в сумі 119,00 грн. (розрахунок у позовній заяві).

Посилання відповідача на те, що Дочірнє автосервісне підприємство «Наддніпрянськ-Авто» Акціонерного товариства «Полтава-Авто» з 17.03.2006р. не здійснює господарської діяльності не приймається судом, оскільки відповідачем не подано належних доказів в обґрунтування своїх доводів (відсутня довідка державного реєстратора про ліквідацію підприємства, тоді як в матеріалах справи є витяг з ЄДРПОУ від 31.01.2008р. про те, що станом на 05.02.2008р. значиться Дочірнє автосервісне підприємство «Наддніпрянськ-Авто» Акціонерного товариства «Полтава-Авто»). Крім того, звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік (форма 10-ПІ), затверджений керівником відповідача Смольським С.М. і головним бухгалтером Шієш В.В., подано відповідачем у Полтавське обласне відділення Фонду України соціального захисту інвалідів 07.03.2007р. (копія звіту в матеріалах справи).

Позивач у відповідності до вимог статей 49-51,69-72, 76, 79 КАС України надав належні докази (у матеріалах справи), якими підтвердив наявність заборгованості відповідача зі сплати адміністративно-господарської санкції за не створення 1 робочого місця для працевлаштування інвалідів у 2006 році в сумі 1667,86 грн. та 119,00 грн. – пені.

Після з'ясування всіх обставин та перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні надав можливість позивачу дати додаткові пояснення чи надати додаткові докази. Додаткові пояснення чи докази у позивача відсутні. Суд постановив ухвалу про закінчення з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів, в яких позивач підтримує свої вимоги та просить задовольнити позов. Після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив постанову про задоволення позовних вимог, а саме: стягнення з відповідача заборгованості по сплаті адміністративно-господарської санкції за не створення 1 робочого місця для працевлаштування інвалідів у 2006 році в сумі 1667,86 грн. та 119,00 грн. – пені.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 2, 4-12, 23, 47-51, 56, 62-63, 69-71, 79, 86-87, 151-154, 158-163, 167 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього автосервісного підприємства «Наддніпрянськ-Авто» Акціонерного товариства «Полтава-Авто», 39800, Полтавська область, м. Комсомольськ, вул.. Портова, 33 (р/р 3776 в КБ «Приватбанк» МФО 331401 ідентифікаційний код 23560055) на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Полтава, вул. Зигіна, 1 (р/р 0006 у ГУДКУ в Полтавській області, МФО 831019, код 34698249) адміністративно-господарської санкції за не створення 1 робочого місця для працевлаштування інваліда у 2006 році в сумі 1667,86 грн. та 119,00 грн. – пені.

Після набрання цією постановою законної сили, у разі надходження від позивача заяви на видачу виконавчого листа, видати виконавчий лист.

Суддя                                                                      Іваницький О.Т.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.