ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№
22/199

Вищий господарський
суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого суддів:

Кочерової
Н.О. Рибака В.В. Черкащенка М.М.

розглянув
касаційну скаргу

ОСОБА_1,
ОСОБА_2

на
рішення

від
09.08.2007 господарського суду Полтавської області

у
справі

№ 22/199

за
позовом

ОСОБА_1,
ОСОБА_2

до

товариства
з обмеженою відповідальністю "Конто"

про

стягнення
57 000 грн.

за участю представників сторін:

від
позивача     ОСОБА_3 дов. від 09.02.2007

від
відповідача не
з'явилися

ВСТАНОВИВ:

В
травні 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до господарського суду з позовом до
товариства з обмеженою відповідальністю "Конто" про стягнення 57 000
грн. відшкодування вартості частини майна, що пропорційна частці позивачів у
статутному фонді, зокрема 7 000 грн. (3% статутного фонду) ОСОБА_2 та 50 000
грн. ( 20 % статутного фонду) ОСОБА_1.

В
обґрунтування позовних вимог зазначали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
складі учасників ТОВ "Конто" і володіли частками в статутному фонді в
розмірі 3% та 20 % відповідно. За особисто поданими і нотаріально посвідченими
заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в грудні 2005 року були виключені з числа учасників
товариства (протокол № 13 від 14.12.2005) та було прийнято рішення про виплату
вартості їх внеску до статутного фонду у відповідності до ч. 2  ст. 148 ЦК України. Проте, на протязі 12
місяців вартість внеску позивачам не була виплачена, у зв'язку з чим виникло
право на позов.

Рішенням
господарського суду Полтавської області від 09.08.2007 (суддя Штофель Т.В.) в
позовних вимогах відмовлено.

Відмовляючи
в позові, господарський суд виходив з того, що на момент виходу зі засновників
товариства, а саме 14.12.2005, все майно ТОВ "Конто" знаходилось під
заставою в Кредитній спілці "Дбробут Полтавщини" згідно договору
кредиту № 050506-ВК від 06.05.2005 та договору поруки № 050506-ВП від 06.05.2005.
За результатами фінансового звіту за 2006 рік підприємство мало збиток в 303,9
тис. грн.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення господарського
суду і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на
порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши
пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлених судом
обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає,
що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно
до п.1, п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 року
із змінами та доповненнями "Про судове рішення" рішення є законним
тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим
визнається рішення, в яком повно відображені обставини, що мають значення для
даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна
частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення
для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких
суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і
відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Проте
постановлене судове рішення цим вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Крім
того, відповідно до ст.11110 ГПК України підстави для скасування або
зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Порушення
норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування
рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо: справу
розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним
чином.

Як
вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Полтавської області
від 04.06.2007 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до розгляду. Розгляд справи призначено на 12.07.07 з викликом для
участі у засіданні представників позивача і відповідача. Під час розгляду
позовної заяви 12.07.07 у зв'язку з необхідністю витребування додаткових
доказів по суті предмету спору розгляд справи було відкладено на 09.08.07. При
цьому явку представників сторін визнано обов'язковою.

Пункт
1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що
нез'явлення в судове засідання представників сторін є підставою для відкладення
розгляду справи.

Розглянувши  справу
у  відсутності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,  господарський  суд першої інстанції порушив  вимоги
ст.ст.  42, 43  Господарського  процесуального кодексу  України
щодо  рівності  всіх
учасників  судового  процесу
перед  законом  і
судом,  а також  принципу
змагальності.

Разом
з тим, судом першої інстанції не розглянуто клопотання про призначення
експертизи, яка по даній справі є необхідною, оскільки питання вартості майна
товариства безпосередньо впливає на позовні вимоги в частині суми, яка підлягає
стягнення згідно з ч. 2 ст. 148 ЦК України.

Враховуючи  порушення
процесуальних та матеріальних норм,
прийняте рішення господарського суду Полтавської області  неможна
визнати   законним,  а тому
воно  підлягає   скасуванню,
а  справа  направленню
до  суду   першої
інстанції.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір у
відповідності з вимогами закону і обставинами справи.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
від 09.08.2007 господарського суду Полтавської області у справі № 22/199
скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий
Н.Кочерова

Судді:
В.Рибак

М.Черкащенко