ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2008

Справа №2-13/11243-2007

За позовом Військового прокурора Севастопольського гарнізону, м. Севастополь в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ

До відповідача 1 Приватного підприємства «Альт-Медіа», м. Сімферополь

До відповідача 2 Державного підприємства Центрального спеціалізованого будівельного у правління Міністерства Оборони України «Укроборонбуд», м. Київ

Про скасування рішення Третейського суду.

Суддя ГС АР Крим А.І. Жукова

Представники:

Від позивача – Шеремет О.В. – провідний спеціаліст відділу, дов. від 11.01.2008 року.

Від відповідача 1 – Барабін Д.В. – представник, дов. від 10.01.2008 року.

Від відповідача 2 - не з’явився

За участю прокурора – Пархоменко Д.П. – посвідчення 229.

Сутність спору: Військовий прокурор Севастопольського гарнізону, м. Севастополь звернувся до Господарського суду АР Крим в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ із позовом до відповідача 1 - Приватного підприємства «Альт-Медіа», м. Сімферополь та відповідача 2 - Державного підприємства Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства Оборони України «Укроборонбуд», м. Київ та просить скасувати рішення третейського суду при концерні «ДСН» м. Сімферополя від 14.07.2007 р. № Ю1-06/002-Н-2007, яким договір № 8/03-06/26-1 від 14 березня 2006 року був визнаний дійсним і визнано право власності на об'єкти нерухомості військового містечка Б-26, розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Б.Хмельницкого, 88 за приватним підприємством «Альт - Медіа».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Третейський суд м. Сімферополя порушуючи ст. 6 ч. 1 п. 6 Закону України «Про третейські суди» вийшов за межі своїх повноважень, порушивши підсудність даної суперечки щодо розгляду справи, однією із сторін якої є нібито державна установа або організація.

Також прокурор посилається на те, що Центральне спеціалізованого будівельне управління (госпрозрахункове), зокрема його філія входить до складу державних установ або організацій.

Позивач підтримує позовні вимоги військового прокурора Севастопольського гарнізону.

Відповідач - Приватне підприємство «Альт-Медіа» проти позовних вимог позивача заперечує за мотивами, що доводи прокурора щодо віднесення Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового), зокрема його філіалу до складу державних установ або організацій є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах Закону. Вважає, що Третейський суд при концерні «ДСН» на законних підставах правильно вирішив питання про підсудність при розгляді даної суперечки.

Слухання по справі відкладалось у порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, думку прокурора, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2007 року Приватне підприємство «Альт-Медія» звернувся з позовною заявою у постійно діючий Кримський Третейський суд при концерні «ДСН» у м. Сімферополі з позовними вимогами до відповідача – Державного підприємства Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України «Укроборонбуд» про визнання договору № 8/03-06/26-1 від 14.03.2006 року дійсним та визнання права власності нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АР Крим, м. Севастополь вул. Б. Хмельницького, 88 (на території військового містечка № Б-26).

14.06.2007 року Кримський Третейський суд у м. Сімферополі задовольнив позовні вимоги Приватного підприємства «Альт-Медіа» у повному обсязі.

Вказана позовна заява не підлягає задоволенню по наступних підставах:

Військовий прокурор мотивував свої вимоги тим, що Третейський суд м. Сімферополя порушуючи ст. 6 ч. 1 п. 6 Закону України «Про третейські суди» вийшов за межі своїх повноважень, порушивши підсудність даної суперечки щодо розгляду справи, однією із сторін якої є нібито державна установа або організація.

Дані доводи прокурора спростовуються нормами Господарського кодексу України і документами Філіалу Центрального спеціалізованого будівельного управління «Укроборонбуд», що встановлюють право.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди». Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

8) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.

Даний перелік є вичерпним.

Стороною у рішенні Третейського суду виступає Державне підприємство Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України «Укроборонбуд», що виходить з назви, а не установа чи організація.

Законодавством України визначена інша правова природа підприємства у відношенні з установою та організацією.

Відповідно до наказу Міністра оборони України № 129 від 12 квітня 2002 року «Про заходи, пов’язані оптимізацією структури квартирно-будівельного комплексу ВС України» було створено Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове).

Згідно з п. 8 Положення Про центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахунковому) (додаток до наказу №129 від 12 квітня 2002 року) управління має право, зокрема, привертати на договірних основах засоби юридичних і фізичних осіб для формування програм будівництва і розвідки будівельної індустрії.

Відповідно до Положення про філіал Центрального спеціалізованого будівельного управління - «Укроборонбуд», затвердженого наказом Начальника Центрального спеціалізованого будівельного управління № 63 від 18 квітня 2005 року «Про створення філіалу Центрального спеціалізованого будівельного управління - «Укроборонбуд», до повноважень філіалу, зокрема, віднесено здійснення функцій генерального підрядчика з правом підписання договорів про пайову участь і тому подібне.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання є: ... господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні і інші підприємства, створені відповідно до справжнього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність і зареєстровані у встановленому законом порядку.

Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) МО України було створене в строгій відповідності із законом саме як суб'єкт господарювання.

У теж час, в п. 1 ст. 8 Господарського кодексу України, визначено, що Держава, органи державної влади і органи місцевого самоврядування не є суб'єктами господарювання.

У теж час, Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) МО України не є казенним підприємством, на підставі вимог ст. 76 Господарського кодексу України.

Доводи прокурора щодо віднесення Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового), зокрема його філіалу до складу державних установ або організацій є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах Закону.

Прокурор також відзначає, що при винесенні спірного рішення суд порушив ст. 6 Закону України «Про третейські суди», але це спростовується самою нормою цієї статті, а саме: Третейські суди можуть розглядати спори, які виникають по цивільних і господарських відносинах. В даному випадку Третейський суд взагалі не розглядав питання щодо спору при укладенні, зміні або розірванні договору, тому посилання прокурора на відмічену норму Закону є необґрунтованим.

За змістом позовної заяви убачається, що представник МО України - директор філіалу Центрального спеціалізованого будівельного управління «Укроборонбуд» Мельник не мав необхідного об'єму цивільної дієздатності і не мав повноважень брати участь в розгляді справи, але відповідно до довіреності, виданої Мельнику від 14 лютого 2006 року, він мав повноваження виступати від імені Міністерства оборони України в судах.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про третейські суди», рішен ня третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення третейського суду може бути оскарже не стороною у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Рі шення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийня то у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирі шені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону.

У теж час в приведений в частині третій статті 51 Закону України «Про третейські суди» перелік підстав, по яких може бути оскаржене і скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Якщо заява про відміну рішення третейського суду обґрунтована посиланням як на підставу (підстави), відмічену в частині третій статті 51 Закону, так і на іншу підставу (підстави), яка не передбачена цією нормою, то відповідна заява підлягає розгляду в тій частині, яка підпадає під ознаки частини третьої статті 51 Закону, а в ухваленні її в іншій частині слід відмовити. Така ж позиція вказана у п. 1.6 Рекомендації Президії Вищого господарського суду України № 04-5/639 від 11.04.05 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами Закону України «Про третейські суди».

Відсутність або наявність повноважень представника однієї із сторін при розгляді спору в третейському суді не є підставою для відміни рішення третейського суду, як того вимагає ст. 55 Закону України «Про третейські суди».

Позивач, Міністерство оборони України не був стороною при розгляді Третейським судом спору, а сторони - Приватне підприємство «Альт-Медія» та Державне підприємство Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України «Укроборонбуд» не зверталися до суду за оскарженням рішення.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 10.01.2008 року у справі № 1-3/2008 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII "Третейське самоврядування" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) встановлено, що згідно з положеннями частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до Закону ( 1701-15 ) третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов'язковими лише для сторін спорів.

За вказаних обставин позовні вимоги військового прокурора Севастопольського гарнізону не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені матеріалами справи та суперечать вимогам чинного законодавства.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у повному обсязі та підписане 11.02.2008 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.