ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" лютого 2008 р.

Справа № 20/266-07-8438

За позовом Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком"; в особі, якою є Одеська філія вікритого акціонерного товариства "Укртелеком" Центр телекомунікаційних послуг;

до відповідача Мале орендне підприємство "ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР"

про стягнення 3093,74грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

Від позивача: Чухоненко М.С.

Від відповідача: Маєвський М.Л.

СУТЬ СПОРУ: ВАТ „Укртелеком” звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Малого орендного підприємства „Оздоровчий центр” 3023, 41 грн. заборгованості за телекомунікаційні послуги, 70,33 грн. пені, а також 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 0001916 від 7.09.2001р.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, але відзив на позовну заяву не надав. У судовому засіданні надав пояснення, в яких проти позову заперечував, мотивуючи це відсутністю заборгованості за телефонами : 733-93-88 та 733-93-87, які згідно з договором закріплені за відповідачем (додаток №1-А до договору). Відповідач стверджував, що у зв’язку з низькою якістю зв’язку він зазначеними телефонами фактично не користувався, а тільки сплачував абонентну плату.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

7.09.2001р. між ВАТ „Укртелеком” та Малим орендним підприємством „Оздоровчий центр” було укладено договір № 0001916, відповідно до якого ВАТ „Укртелеком” (підприємство зв’язку) зобов’язується надавати безперебійні та якісні послуги електрозв’язку, а споживач –Мале орендне підприємство „Оздоровчий центр” зобов’язується своєчасно сплачувати надані послуги електрозв’язку за спільно погодженою системою оплати. Відповідно до п.4.5 зазначеного договору розрахунки за фактично отримані у кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Зазначений договір було укладено на підставі листа відповідача №12 від 22.03.2001р. про переукладення договору.

Додатком №1-А до договору (а.с.14), який, відповідно до п.7.5 договору, є його невід’ємною частиною, визначено, що МОП „Оздоровчий центр” відкрито особовий рахунок та надано у користування два телефонних номери №733-93-88 (основний) та 733-93-87 (основний). В подальшому (у 2005 році), у зв’язку з введенням в експлуатацію нових АТС, номери телефонів були змінені оператором в односторонньому порядку.

Представник позивача на виконання ухвали суду надав пояснення, з яких вбачається, що оскільки законодавцем не передбачено порядок повідомлення споживача про зміну телефону, його було попереджено простим листом без повідомлення про вручення, у зв’язку з чим надати докази поштового відправлення неможливо.

У зв’язку з несплатою Малим орендним підприємством „Оздоровчий центр” наданих ВАТ „Укртелеком” за період з 1.04.2006р. по 1.06.2006р. послуг зв’язку на загальну суму 3 023,41 грн., а також нарахованої позивачем у відповідності з п.5.8 договору пені у розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення в сумі 70,33 грн., ВАТ „Укртелеком звернувся до суду із відповідним позовом.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності, суд дійшов висновків про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами укладено договір № 0001916 від 7.09.2001р. Додатком №1-А до договору (а.с.14), який, відповідно до п.7.5 договору, є його невід’ємною частиною, визначено, що МОП „Оздоровчий центр” відкрито особовий рахунок та надано у користування два телефонних номери №733-93-88 (основний) та 733-93-87 (основний).

Відповідно до п.90 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 № 720, зміна абонентських номерів у зв'язку з введенням в експлуатацію нових АТС або реконструкцією місцевих телефонних мереж здійснюється оператором безоплатно без згоди абонентів з попереднім їх повідомленням за місяць до зміни номера. У разі масової зміни абонентських номерів оператор повідомляє про це абонентів через засоби масової інформації.

Вищезазначене також передбачено в якості обов’язку підприємства зв’язку п.2.1.6 договору.

Стаття 654 Цивільного Кодексу України, яка визначає форму зміни або розірвання договору, встановлює, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Крім того, суд зазначає, що згідно до п.161 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 № 720, Оператор має право у разі швидкого зростання обсягу спожитих послуг або поточної заборгованості абонента, що може бути наслідком несанкціонованого використання кінцевого обладнання іншим споживачем, скорочувати перелік послуг міжміського та міжнародного телефонного зв'язку, припиняти надання телекомунікаційних послуг.

Як свідчать матеріали справи, протягом тривалого часу відповідач фактично не використовував телефон, сплачуючи лише абонентну плату. Разом з тим, незважаючи на швидке зростання обсягу спожитих послуг у квітні 2006р., позивачем не надано до суду будь-яких матеріалів перевірки стосовно факту наявності або відсутності несанкціонованого використання кінцевого обладнання іншим споживачем.

Враховуючи, що позивачем в порушення вимог ст.33 ГПК України не доведено факт повідомлення відповідача належним чином (рекомендованим листом або через засоби масової інформації), не внесено зміни до договору в порядку, передбаченому законодавством, а також приймаючи до уваги, що заборгованість відповідача по номерам телефонів, вказаним у додатку №1-А відсутня, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв’язку з їх необґрунтованістю.

Згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн. позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд–

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

рішення підписано 22.02.2008р.

Суддя Щавинська Ю.М.