Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2008 р. Справа №52/355-07

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Токара М.В., судді Бондаренко В.П., судді Фоміної В.О.

при секретарі Березка О.М.

за участю представників сторін:

позивача –не з’явився,

відповідача - Калугін О.Ю. (дов. б/н від 30.10.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача вх.№216Х/1-11 на рішення господарського суду Харківської області від 08.11.07р. по справі №52/355-07

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ударник», с.Дрофино, Автономна республіка Крим,

до Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича, с. Геніївка, Харківська область,

про стягнення 214346,18 грн., -

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.11.2007р. по справі №52/355-07 (суддя Білоусова Я.О.) позов задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ударник»29146,52 грн. заборгованості, 291,46 грн. держмита, 16,05 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 180524 грн. суми заборгованості та 4675,66 грн. пені у задоволенні позову відмовлено, в зв’язку з наявністю форс-мажорних обставин та в зв’язку із перерахуванням 20000 грн. заборгованості по платіжному дорученню № 567 від 15.08.07 р..

Позивач із рішенням місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 08.11.2007р. по справі №52/355-07 в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарським судом Харківської області неправомірно застосовані норми матеріального права та не взяті до уваги посилання позивача на п. 7 договору оренди. Апелянт також зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом невірно застосовані норми матеріального права, оскільки обов’язки відповідача по сплаті орендної плати виникли до появи та встановлення наявності форс-можорних обставин.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу позивача та доповнення до неї, в яких зазначає, що вважає оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 08.11.2007р. по справі №52/355-07 законним та обґрунтованим, в зв’язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Колегія суддів розглянула апеляційну скаргу позивача, перевірила матеріали справи, заслухала представника відповідача і встановила наступне.

Позивач будучи належним чином ухвалами Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2008 р. та від 11.03.2008 р. повідомлений про місце та час судового засідання, свого представника в судове засідання не направив, про неможливість з’явлення в судове засідання з поважних причин не повідомив, а колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача за наявними документами відповідно до статті 75 Господарського кодексу України.

Під час апеляційного провадження та судом першої інстанції було встановленою, що 1 липня 2006 р. між позивачем та відповідачем укладено договір суборенди землі (а.с. 9,10), згідно якого орендодавець передав, а ФГ «Строгого О.Ф.»орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 959,01 га.

Відповідно до п. 5 договору суборенди землі від 01.07.2006р. розмір орендної плати складає 241670,52 грн. із розрахунку 252,00 грн. за 1 га.

Згідно п. 7 вищевказаного договору оренди плата вноситься орендарем до 31 грудня 2006 р.

В зв’язку із частковою несплатою відповідачем заборгованості по орендній платі у строки, встановлені договором суборенди землі від 01.07.2006р., позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача орендної плати в розмірі 209670,52 грн. та 4675,66 грн. пені за її несвоєчасну сплату.

Оскарженим рішенням господарського суду Харківської області позовні вимоги позивача задоволено частково в розмірі 29146,52 грн. заборгованості. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, із яких в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 20000 грн. відмовлено в зв’язку з перерахуванням відповідачем зазначеної суми по платіжному дорученню № 567 від 15.08.2007 р., а в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 160524 грн. заборгованості та 4675,66 грн. пені відмовлено в зв’язку з наявністю форс-можорних обставин.

Однак, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області і в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 160524грн. заборгованості та 4675,66 грн. пені в зв’язку з наявністю форс-можорних обставин, і в частині стягнення 29146,52 грн. заборгованості, 291,46грн. держмита та 16,05 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, прийняте з порушення норм матеріального права, при неповному з’ясуванні обставин справи та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з п. 7 договору суборенди землі від 1.07.2006 р. відповідач зобов’язався перерахувати позивачу орендну плату до 31 грудня 2006 року.

Висновки про наявність форс-мажорних обставин отримані відповідачем 29 жовтня 2007 року (а.с. 53-55), тобто після закінчення строку виконання зобов’язання по сплаті орендної плати, а тому позивач не може бути звільнений від виконання зобов’язання, яке виникло до встановлення в установленому порядку наявності форс-можорних обставин, а підтвердженням форс-можорних обставин, може бути лише висновок Торгово промислової палати України, який виданий відповідачу, як вже було зазначено вище, 29 жовтня 2007 р. (а.с.53-55).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 08.11.2007 р. про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення 160524 грн. заборгованості та 4675,66 грн. пені, із зазначених в рішенні підстав, прийняте при неповному з’ясуванні обставин справи та з порушенням норм матеріального права, в зв’язку з чим, підлягає скасуванню в зазначеній частині, а апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція в разі скасування рішення місцевого господарського суду повинна прийняти нове рішення.

Як вже було зазначено вище, між позивачем та відповідачем було укладено договір суборенди земельної ділянки від 01.07.2006 р.

До договору суборенди земельної ділянки застосовуються положення, що діють відносно договору оренди землі.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ч. 2 статті 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Про те, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації зазначено і в статті 20 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про оренду землі», передача об’єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі за актом приймання-передачі.

Як зазначено в п. 15 договору суборенди землі від 01.07.2006 р. (а.с. 9), передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі, а відповідно до п. 16 вищевказаного договору земельна ділянка вважається такою, що була передана в суборенду з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

З поданої позивачем копії договору суборенди землі від 01.07.2006р. вбачається, що зазначений договір зареєстрований в журналі обліку договорів суборенди Дрофінської сільської ради за № 1 від 01.10.2006 р.

Позивачем не виконані вимоги ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2008 р. та не надано оригінал договору суборенди землі від 01.07.2006 р., та пояснення чому зазначений договір був зареєстрований лише 01.10.2006 р., тобто лише через три місяці після його укладання.

Відповідачем же надано на огляд оригінал договору суборенди землі від 01.07.2006 р. із підписом голови СВК «Ударник»Кулаша П.С., який скріплений відтиском печатки кооперативу на якому взагалі відсутня відмітка про реєстрацію договору суборенди в установленому порядку.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що договір суборенди землі від 01.07.2006 р. наданий відповідачем не набрав чинності в зв’язку з відсутністю на ньому відмітки про державну реєстрацію.

Відповідно до п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 р. № 2073 «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі». Факт державної реєстрації засвідчується у десятиденний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, печатка та підпис ставиться на всіх примірниках договору оренди (суборенди).

Згідно п. 13 вищевказаного Порядку, після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком і лише після засвідчення факту державної реєстрації державним органом земельних ресурсів у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі зазначений договір відповідно до п. 14 Порядку вважається таким, що пройшов державну реєстрацію.

Доказів державної реєстрації договору суборенди землі від 01.07.2006 р. в установленому порядку позивачем не надано, а відповідач заперечує щодо наявності такої реєстрації.

За зазначених підстав, колегія суддів дійшла висновку, що договір суборенди землі від 01.07.2006 р. не набрав чинності у встановленому законом порядку.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.15 договору від 01.07.2006 р. передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Як вже було зазначено, що сторонами не надано доказів державної реєстрації договору суборенди землі від 01.07.2006 р. в установленому порядку, як позивачем не надано і акту приймання-передачі складеного відповідно до пункту 15 договору.

Відповідно ж до пункту 16 договору земельна ділянка вважається такою, що була передана в суборенду з моменту підписання сторонами акту приймання передачі.

Як вже було зазначено вище акт приймання-передачі складений у відповідності до п. 15 та п. 16 Договору сторонами до суду не подано.

Також у п. 10 договору суборенди землі від 01.07.2006 р. зазначено, що у разі внесення орендної плати у строки сплачується пеня, хоча пеня за загальним правилом сплачується в разі не внесення орендної плати у строки встановлені договором.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що сторонами не надані належні докази набрання чинності договору суборенди землі від 01.07.2006 р., передачі відповідачу в порядку та на умовах встановлених договором земельної ділянки за актом приймання-передачі, а також встановлення в договорі суборенди пені за несвоєчасне внесення орендної плати, а тому позовні вимоги позивача про стягнення орендної плати та пені за її несвоєчасну сплату задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 125, 126 Земельного кодексу України, статтями 17, 18, 20 Закону України «Про оренду землі»статтями 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.п. 1, 4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.11.2007р. по справі №52/355-07 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Головуючий суддя Токар М.В.

суддя Бондаренко В.П.

суддя Фоміна В.О.