ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26.05.08р.

Справа № А18/771-07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

транспортно-експедиційного підприємства "Південьінтертранс"

смт.Кіровське, Дніпропетровський р-н, Дніпропетровська обл.

до Дніпропетровської митниці

м.Дніпропетровськ

про визнання недійсними рішень

Склад суду :

Головуючий колегії: суддя Петрова В.І.

Члени колегії - судді: Камша Н.М.

Мельниченко І.Ф.

Представники сторін:

Від прокуратури Зіма В.Б. посвідчення № 117

від позивача: Приходько О. І. - дов. № 1 від 03.01.2008 р.,

Волошин Є. П. - дов. від 21.01.2008 р.

від відповідача: Дерець Т. В. - дов. від 04.10.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить:

1. Визнати нечинним рішення Дніпропетровської митниці про нарахування податкового зобов’язання у розмірі 71451,22 грн., оформлене у вигляді податкових повідомлень:

- від 29.11.2007 р. № 65 про донарахування ТОВ ТЕП “Південьінтертранс” 35725,62 грн. ввізного мита (в т.ч. 1701,22 грн. штрафних санкцій);

- від 29.11.2007 р. № 66 про донарахування ТОВ ТЕП “Південьінтертранс” 35725,60 грн. ПДВ (в т.ч. 1701,22 грн. штрафних санкцій.

2. Визнати нечинним рішення Дніпропетровської митниці про необхідність сплати митних зборів у сумі 272,20 грн. згідно акту камеральної перевірки від 21.11.07 № 20.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що податкові повідомлення винесені з порушенням вимог чинного законодавства, а перевірка, що мала місце, була незаконною та необгрунтованною. Встановлені факти та зроблені на їх підставі висновки є необ’єктивними та не відповідають реальним обставинам справи з наступних підстав:

-по-перше, перевірка проводилася без правової підстави, оскільки розпорядження начальника Дніпропетровської митниці датовано пізніше, ніж проводилася перевірка;

-по-друге, санкції застосовані при відсутності складу правопорушення, оскільки у поданій позивачем декларації не було арифметичної чи методологічної помилки;

-по-третє, для підтвердження митної вартості товару декларантом були подані всі необхідні документи, будь-які вимоги митних органів щодо надання додаткових документів або визначення митної вартості іншим способом, ніж використаний позивачем, позивачу не пред’являлися . Рішення про неможливість застосування вибраного позивачем методу оцінки митної вартості товару відповідачем не приймалося.

Інспектором відділу контролю митної вартості Дніпропетровської митниці була проведена перевірка заявленої митної вартості, яка підтвердила правильність визначення митної вартості декларантом.

Позивач вважає, що метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), був застосований декларантом правильно.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що в ході перевірки документи, на підставі яких складалось ВМД, свідчать про те, що в підтвердження митної вартості були надані необ’єктивні дані та документи, які не були належним чином оформлені, в результаті чого була допущена методологічна помилка , яка полягає в тому, що при складанні вантажної митної декларації від 23.04.07 та декларації митної вартості до неї (ДМВ -1) митним брокером був неправильно застосований метод визначення митної вартості –за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

По справі оголошено перерву.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді справи представниками сторін не подавалась.

В судовому засідання оголошену вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.07 р. Дніпропетровською митницею відповідно до наказу митниці від 11.10.07 № 491 проведено камеральну перевірку дотримання вимог митного законодавства при митному оформленні за вантажною митною декларацією від 23.04.07 р. № 11 0000005/7/501953.

Перевіркою встановлено, що документи, надані митним брокером в підтвердження визначення митної вартості за 1 методом (за ціною угоди) не відповідають вимогам статті 267 Митного Кодексу України та положенням „Порядку декларування митної вартості товарів” затвердженої ПКМУ від 20.12.06 № 1766 і не містять достатньої інформації для заявлення митної вартості за ціною угоди (першим методом).

Допущена митним брокером та виявлена в ході перевірки методологічна помилка при занесені даних до декларації митної вартості призвела до заниження бази оподаткування, якою є митна вартість, про що складено акт камеральної перевірки стану дотримання вимог законодавства України з питань митної справи (а.с. 12).

На підставі зазначеного акту перевірки Дніпропетровська митниця 29.11.2007 року видала податкові повідомлення № 65 та № 66 про визначення ТОВ ТЕП „Південьінтертранс” податкового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій ) за платежем: ввізне мито на транспортні засоби - 34024, 40 грн., штрафні санкції - 1701,22 грн. та податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України у розмірі - 34024,38 грн., штрафні санкції –1701,22 грн.

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень є підпункт „в” пункту 4.2.2. статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” Закон України „Про єдиний митний тариф”, Закон України „Про митний тариф України”.

Позивач просить визнати нечинним податкові повідомлення та рішення Дніпропетровської митниці про необхідність сплати митних зборів у сумі 272,20 грн.

Суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.

23.04.07 року позивач до Дніпропетровської митниці подав вантажну митну декларацію (ВМД ) № 110000005/7/501953 на митне оформлення легкового автомобіля „Сadillac SRX ”. До митної декларації були надані документи, на підставі яких складалась ВМД: контракт № 1/2 від 12.04.2007 року, інвойс №6 від 17.04.2007 року, СМR № 0259242 від 17.04.2007 р., TIR № GX 53302873 від 17.04.2007 р., висновок експерта № В-3041 від 20.04.2007 р., сертифікат походження, сертифікат відповідності, а також договір комісії № 0904/2007к від 09.04.2007 року.

Відповідно до ст. 86 Митного Кодексу України митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксується посадовою особою митного органу, що її прийняла, проставленням відміток на бланку митної декларації та відповідним записом у документах митного органу.

Згідно ст. 265 Митного Кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов"язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов"язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Статтею 266 Митного Кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюються за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов"язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог ст. 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Декларантом був застосований метод визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Для визначення митної вартості були подані вищезазначені документи. У Дніпропетровській митниці не виникло сумніву щодо правильності заявленої декларантом митної вартості товарів і достовірності поданих ним відомостей про її визначення.

Дніпропетровською митницею не було прийнято рішення про неможливість використання вибраного декларантом методу митної оцінки, яке позивач, на підставі ст.264 Митного Кодексу України, міг би оскаржити в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.4 ст.86 Митного Кодексу України з моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Доводи відповідача про те, що при митному оформлені товару Дніпропетровською митницею необхідно було б самостійно визначити митну вартість товару, що декларується, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості на підставі наявних у декларанта відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів є, на час розгляду спору, безпідставними, оскільки при розмитненні товару у Дніпропетровській митниці не було відомостей щодо подібних (аналогічних) товарів - та до того ж самостійно визначити застосування методу визначення митної вартості товарів відповідач міг би лише при розмитненні товару.

Доводи відповідача, про те, що при камеральній перевірці була виявлена методологічна помилка, безпідставні, оскільки неправильно застосований метод визначення митної вартості товару це не є методологічною помилкою, визначення якої надається в листі ДПА від 11.08.2004 р. № 15316/ 7/15-2417. До того ж, на час розмитнення товару, Кабінет Міністрів України не прийняв Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов"язкових платежів.

Відповідно до частини другої статі 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність своїх рішень щодо застосування до позивача податкового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій).

Керуючись ст. 87, 94, 98, 161-163, розділом VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати нечинним рішення Дніпропетровської митниці про нарахування податкового зобов’язання у розмірі 71451,22 грн., оформлене у вигляді податкових повідомлень:

- від 29.11.2007 р. № 65 про донарахування ТОВ ТЕП “Південьінтертранс” 35725,62 грн. ввізного мита (в т.ч. 1701,22 грн. штрафних санкцій);

- від 29.11.2007 р. № 66 про донарахування ТОВ ТЕП “Південьінтертранс” 35725,60 грн. ПДВ (в т.ч. 1701,22 грн. штрафних санкцій.

2. Визнати недійсним рішення Дніпропетровської митниці про необхідність сплати митних зборів у сумі 272,20 грн. згідно акту камеральної перевірки від 21.11.07 № 20.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий колегії - Суддя

Члени колегії - Суддя: Суддя:

В.І. Петрова

Н.М. Камша

І.Ф. Мельниченко

Постанова підписана 01.07.08 року