СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

15.01.08
Справа№ 33/148-А

09 год. 50 хв.

79014; м. Львів, вул.
Личаківська, 128 Зал судових засідань № 205

Господарський суд Львівської
області, розглянувши у судовому засіданні справу :

за позовом:

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (м. Борислав)

до відповідача:

Бориславського міського центру
зайнятості Львівської області (м. Борислав)

про :

спонукання до вчинення дій

Суддя :                        Цікало А.І. При
секретарі :         Герасименко
В.С.

Представники:

Від позивача:

ОСОБА_1 -СПД-ФО (паспорт НОМЕР_1
виданий Великоберизнянським РВ УМВСУ в Закарпатській області 23.02.2000 р.)

Від відповідача:

Рісний О.П. -представник  (довіреність № 76/01 від 11.01.2008 р.)

Представникам сторін, присутнім у
судовому процесі роз'яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51  Кодексу адміністративного судочинства
України, а саме їх процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти
відводи.

В судовому засіданні 15.01.2008 р.
представники сторін звернулись до суду з узгодженим клопотанням про
нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Суть спору :  До господарського суду Львівської
області Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (м.
Борислав) подано позов до Бориславського міського центру зайнятості Львівської
області (м. Борислав) про спонукання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 17.12.2007 р.
відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 27.12.2007 р.  У зв'язку з неявкою представників сторін,
27.12.2007 р. розгляд справи було відкладено на 15.01.2008 р.

Позивач вимог ухвал суду про
відкриття провадження у справі від 17.12.2007 р. та про відкладення розгляду
справи від 27.12.2007 р. повністю не виконав, явку повноважного представника в
судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 15.01.2007 р.
позивач подав до суду пояснення з покликанням на норми чинного законодавства,
які на його думку підлягають застосуванню у даному спірному правовідношенні.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав,
викладених у заяві.

Відповідач вимоги ухвал суду про
відкриття провадження у справі від 08.01.2008 р. та про відкладення розгляду
справи від 27.12.2007 р. виконав, заперечення на позов представив, проти
позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, заперечив, явку
повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник відповідача позов
заперечив з підстав, викладених у запереченні.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від
06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали,
подані учасниками процесу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

18.07.2007 р. позивач звернувся із
заявою до відповідача про надання йому інформації по дотаційній програмі (копія
в матеріалах справи).

27.07.2007 р. за вих. № 1108/05
Бориславський міський центр зайнятості надав письмову відповідь на звернення
СПД-ФО ОСОБА_1, в якій дав відповіді на питання поставлені останнім у заяві,
зокрема й щодо можливості отримання дотації (копія в матеріалах справи). Крім
того у вказаному листі відповідач вказав, що згідно поданої позивачем
розрахункової відомості, станом на 01.04.2007 р., за ним рахується
заборгованість зі сплати страхових внесків, строк сплати яких не настав в сумі
87,14 грн. та що упродовж другого кварталу 2007 року ним не сплачено вказану
заборгованість. Остання проплата страхових внесків позивачем була 19.02.2007 р.

31.07.2007 р. суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 подав до Бориславського
міського центру зайнятості звіт про наявність вакансій (копія в матеріалах
справи). У вказаному звіті позивач зазначив чотири вакантних місця
лікаря-стоматолога із основними  вимогами
до претендентів на вакансію.

14.08.2007 р. Бориславський МЦЗ,
відповідно до даних про потребу у працівниках від 31.07.2007 р., видав на ім'я
СПД-ФО ОСОБА_1 направлення на працевлаштування № 0005001 для
працевлаштування гр. ОСОБА_2 на посаді-лікаря-стоматолога за спеціальністю
(стоматологія) (копія в матеріалах справи).

16.08.2007 р. позивач на корінці
вказаного направлення на працевлаштування вказав, що гр. ОСОБА_2 буде прийнятий
на посаду заявленої вакансії стоматолога за умови надання дотації та повернув
такий відповідачу.

При ухваленні постанови суд виходив
з наступного :

Відповідно до ст. 1 Цивільного
кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та
майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових
відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні
однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин
цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 1 Господарського кодексу
України, цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює
господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення
господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими
суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Відповідно до Преамбули Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття” (надалі -Закон), він розроблений відповідно до Конституції України
та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади
загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Згідно загальних положень   Порядку надання роботодавцю дотації на
створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних (надалі
-Порядок), затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики
України від 10 січня 2001 р. N 1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 26 січня 2001 р. за N 75/5266, такий розроблено відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття" і він визначає умови, механізм надання роботодавцю дотації на
створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних (далі -
дотація) та відповідальність за порушення умов порядку її надання та
використання.

Враховуючи наведене суд не приймає
до уваги твердження позивача щодо застосування норм цивільного та
господарського законодавства до спірних правовідносин оскільки такі регулюються
відповідними спеціальними нормами і підлягають застосуванню у спірному правовідношенні.

Дотація -це кошти Фонду
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття для
покриття витрат на заробітну плату осіб, працевлаштованих за направленням
державної служби зайнятості, надані роботодавцю, що створює додаткові робочі
місця для працевлаштування безробітних.

Додаткове робоче місце -це робоче
місце, на яке прийнята на постійну роботу особа за направленням державної
служби зайнятості з числа зареєстрованих безробітних за умовами відсутності на
підприємстві скорочення чисельності працюючих за професією (спеціальністю), за
якою працевлаштовується безробітний, протягом останніх 6 місяців.

Відповідно до ст. 30 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”,
фондом може надаватися дотація роботодавцям для працевлаштування безробітних, у
тому числі молоді на перше робоче місце, у розмірі витрат на заробітну плату
прийнятих за направленням державної служби зайнятості осіб (але не вище за
середній рівень у галузях національної економіки відповідної області) в
розрахунку на рік. Можливості та обсяги надання дотацій визначаються правлінням
Фонду виходячи з фінансового стану Фонду. Порядок надання роботодавцю дотації
для працевлаштування безробітних, у тому числі молоді на перше робоче місце,
встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики за погодженням з правлінням Фонду.

Згідно Порядку надання роботодавцю
дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних,
розгляд питання про можливість надання роботодавцю дотацій здійснюється
комісією, створення якої ініціює робочий орган виконавчої дирекції Фонду, у
складі представників виконавчої дирекції Фонду, районних та міських державних
адміністрацій, організацій роботодавців та їх об'єднань, професійних спілок (за
згодою), на підставі:

1) Інформації про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) за формою 3-ПН або листа роботодавця про його
попередню згоду на працевлаштування безробітного;

2) письмової згоди роботодавця на
направленні на працевлаштування з наданням дотації роботодавцю для прийняття на
роботу на відповідне робоче місце безробітного за направленням служби
зайнятості з умовою надання дотації;

3) довідки роботодавця про
відсутність скорочення на підприємстві протягом останніх 6 місяців чисельності
(штату) працівників за професією (спеціальністю), на яку працевлаштовується
безробітний, що підтверджується центром зайнятості, а в разі працевлаштування
безробітних з числа інвалідів - довідки про виконання ним нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів на дату звернення;

4) відомостей центру зайнятості про
реєстрацію роботодавця як платника внесків на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок безробіття та про відсутність на дату
звернення: заборгованості щодо сплати страхових внесків до Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на день заповнення позивачем корінця направлення Бориславського МЦЗ №
0005001  від 14.08.2007 р. на
працевлаштування гр. ОСОБА_2 на посаді-лікаря-стоматолога за спеціальністю
(стоматологія) (копія в матеріалах справи) за СПД-ФО ОСОБА_1 рахувалась
заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 87,14 грн.

Позивач не представив суду належних
доказів, перелік яких наведено вище та на підставі яких може бути розглянуто
питання про надання йому дотації.

Нормами чинного законодавства не
встановлено обов'язку та порядку  для
центру зайнятості щодо розгляду корінця направлення на працевлаштування в якому
роботодавцем вказана умова працевлаштування для встановлення дотації для нього.
В свою чергу слід звернути увагу, що корінець направлення, який є частиною
направлення, повертається роботодавцем до центру зайнятості для вчинення дій
щодо зняття чи залишення на обліку безробітного, котрого направляють для
працевлаштування на роботу.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд
вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд
застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у
разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону
України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 70 КАС України,
належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не
бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх
вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Оскільки позивач не представив
належних доказів щодо зобов'язання відповідача розглянути та надати результати
розгляду корінця направлення на працевлаштування, а відповідач проти позову
заперечив, представив належні докази в підтвердження своїх заперечень,
виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини
справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з
нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин,
згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1
Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до
висновку, що позовна заява Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 (м. Борислав) до Бориславського міського центру зайнятості Львівської
області (м. Борислав) про спонукання до вчинення дій є безпідставною, не
обґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 87 Кодексу
адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі наведеного, керуючись
п. п. 1, 3 п. 3 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, а
також, в зв'язку з тим, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові
витрати покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 3, 4, 30, 39 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття”, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69,
70, 71, 86, 87, 89, 94, 107, 120, 122, 123, 124, 127, 130, 135,138, 139, 140,
143, 151, 152, 153, 154, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. п. 1, 3, 6 розділу
VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (м. Борислав) до
Бориславського міського центру зайнятості Львівської області (м. Борислав) про
спонукання до вчинення дій відмовити.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя