ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.04.2008

Справа №2-7/15284-2007А

За позовом Закритого акціонерного товариства «ПРОДМАШ» (95006, м. Сімферополь, вул. Євпаторійське шосе, 8, )

до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя АР Крим (95026, м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 14а)

про визнання недійсним та скасування рішення

Суддя господарського суду АР Крим І. І. Дворний

Секретар судового засідання В. Є. Євген’єва

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Катакли Х.Е. – предств., дов. № 57 від 07.04.2008р.

Від відповідача – Мілютіна Т.В. – ю/к., дов. № 1 від 09.01.2008р.

Сутність адміністративної справи:

Закрите акціонерне товариство «ПРОДМАШ» звернулось до господарського суду АР Крим з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя АР Крим про визнання недійсним рішення № 519 «Про застосування фінансових санкцій за надання недостовірних відомостей до системи персоніфікованого обліку» від 05.09.2007 року та його скасування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем при здійсненні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, достовірності відомостей наданих в систему персоніфікованого обліку відомостей був складений акт № 63-Ю від 16.08.2007 року, на підставі якого 05.09.2007 року було прийнято рішення № 519 про застосування фінансових санкцій за надання недостовірних відомостей до системи персоніфікованого обліку в сумі 2290, 57 грн. Вказане рішення прийнято на думку позивача не обґрунтовано, та підлягає визнанню недійсним.

Відповідач проти позову заперечує, при цьому посилається на те, що рішення № 519 від 05.09.2007 року відповідає вимогам діючого законодавства та не суперечить йому.

Ухвалою Заступника Голови ГС АР Крим від 04.02.2008 р. у зв’язку із закінченням строку повноважень судді Цикуренко А. С. до розгляду справи був залучений суддя Дворний І. І.

Ухвалою ГС АР Крим від 14.02.2008 р. справа була прийнята до провадження суддею Дворним І. І.

Слухання справи відкладалось у порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, а також заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «ПРОДМАШ» зареєстрово в Управлінні Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя Автономної республіки Крим як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

16 серпня 2007 року Управлінням Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя була здійснена перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, достовірності відомостей ЗАТ «ПРОДМАШ».

В результаті перевірки були виявлені порушення які виразилися:

- за 2005 рік

- в ІНДАНІ ( індивідуальні відомості про заробіток (дохід), страхові внески застрахованої особи) окремих робітників не розбиті відпускні, суми по лікарняних листах, а також суми внесків з заробітної плати, відповідно з тим місяцем, за який вони нараховані, в порушення п. 8.3 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов’язкового державного пенсійного страхування від 10.06.2004 року № 7-6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.05.2004 року № 1000

- в ІНДАНІ Пономаренко А.А. виявлена невідповідність періоду трудових відносин та фактично відпрацьованих днів з даними наказами.

- за 2006 рік

- в ІНДАНІ Еріксон Н.І. не вірно вказана заробітна плата за лютий, березень. В ІНДАНІ окремих робітників не розбиті лікарняні листи та невірно нараховані страхові внески за ставкою 1-2% в порушення п.п.4.4. п.4. Інструкції № 21-1.

В ході перевірки встановлені порушення п.п. 5.2.3 п. 5.2 розділу 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІУ від 09.07.2003 р.

Згідно зі ст. 1 цього Закону страхувальниками визнаються роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року страхувальники зобов’язані подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду України в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, зареєстрованою в Мін’юсті України 10.08.2004 року за № 1000/9599, затверджений Порядок формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов’язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» та п.1.1 Порядок формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов’язкового державного пенсійного страхування органи Пенсійного фонду України ведуть облік застрахованих осіб та персоніфікований облік відомостей про суми заробітної плати (доходу) та облік сплати страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, що пов’язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розміру за загальнообов’язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» передбачено об’єкт для нарахування страхових внесків до солідарної системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування:

Для роботодавця – суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які згідно з нормативно – правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно – правового характеру, що підлягають обкладанню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п’яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до 5.2.3 п. 5.2 розділу 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 ( далі – Інструкція № 21-1) нарахування страхових внесків на суми доходу у вигляді заробітної плати, інших виплат та винагород, нарахованих (виплачених) платнику відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору, що включаються до складу загального місячного оподатковуваного доходу, період яких більше одного місяця (допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, оплата щорічної відпустки тощо), здійснюється окремо за кожний місяць.

У випадку, коли страхувальник не виконує вимоги п.п. 5.2.3 Інструкції № 21-1, невірно визначається і об’єкт оподаткування – загальний фонд оплати праці, що призводить до неправильного розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Так, частина 3 ст. 21 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» визначає перелік відомостей, які містяться в частині персональної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід) та розмірі сплачених страхових внесків. До цих відомостей, зокрема віднесено: розмірі страхового внеску до Пенсійного фонду за відповідний місяць, сума сплачених внесків до Пенсійного фонду за відповідний місяць, сума заробітної плати (грошового забезпечення, доходу), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць та інше.

Відповідно до п. 8. 3. Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2004 року та затвердженого Постановою Правління ПФУ 10.06.2004 року № 7-6 суми заробітної плати (доходу) мають бути враховані у місяці, за який вони нараховані.

В наданій ВАТ «ПРОДМАШ» звітності до системи персоніфікованого обліку в 2004 році, 2005 році та 2006 році за формою ІНДАНІ (індивідуальні відомості про заробіток (дохід), страхові внески застрахованої особи) складена без дотримання встановлених вимог, що відображено в Акті перевірки від 16.08.2007 року № 63-Ю.

Відповідно до ч. 9 п. 5 ст. 106 ЗУ «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Як вбачається з п. 1 ст. 5 ЗУ «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» № 1058–IV, то вказаний закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, позивач не довів суду обґрунтованість своїх позовних вимог, оскільки підстав для визнання недійсним рішення № 519 «Про застосування фінансових санкцій за надання недостовірних відомостей до системи персоніфікованого обліку» від 05.09.2007 року Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя не має, так як воно було винесено у відповідності до діючого законодавства та не суперечить йому.

Посилання позивача на введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, прийнятого ухвалою ГС АРК від 31.07.2006р. по справі № 2-6/12974-2006, судом не може бути прийнято до розгляду. Оскільки рішення про застосування фінансових санкцій було застосовано 05.09.2007р., тобто через рік після закінчення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Про цей факт свідчить ухвала ГС АРК від 01.09.2006р. по справі № 2-6/12974-2006, якою було припинено провадження в справі про банкрутство ЗАТ «ПРОДМАШ», що відповідає припису ч.2.ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якою дія мораторію припиняється з дня припинення провадження по справі.

Згідно с. 1 ст. 70 КАС України належними ж докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування

За таких обставин, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи документи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя Автономної республіки Крим задоволенню не підлягають.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.