ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/394

04.11.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дока Україна Т.О.В.»

До

Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітінвест»

Про

стягнення 345402,74 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Антохіна Д.О. –дов., Воронцова О.В. –дов.

Від відповідача не з’явились

В засідання суду приймали участь:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 300 000 грн. основного боргу, 39600 грн. інфляційні витрати, 5802,74 грн. 3% річних з простроченої суми, а всього 345402,74 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 7.76Т від 18.09.2007р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив свої зобов’язання щодо оплати за отримане майно за договором та допустив заборгованість у розмірі 300000 грн.

Відповідач ухвали суду не виконав. Письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог не надав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду, про час і місце його проведення.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило

Таким чином, відповідно до ст. 75 ГПК України суд розглядає спір за наявними матеріалами у справі

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дока Україна Т.О.В.»та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕлітІнвест»було укладено договір купівлі-продажу № 7.76Т.

Відповідно до п.2.1. договору, продавець зобов’язується передати у власність покупця товар, визначений у специфікації, яка є невід’ємною частиною договору, а покупець приймає на себе зобов’язання прийняти товар та оплатити його повну вартість в обумовлений договором строк.

Факт отримання відповідачем майна підтверджується видатковими накладними № ДКН-000562 від 20.09.2007р., № ДКН-0000151 від 20.09.2007р., № ДКН-0000152 від 20.09.2007, № ДКН-000573 від 21.09.2007р., № ДКН-000574 від 21.09.2007р., № ДКН-0000154 від 24.09.2007р., № ДКН-000577 від 24.09.2007р., № ДКН-0000156 від 25.09.2007р., № ДКН-000593 від 28.09.2007р. та довіреність на отримання матеріальних цінностей серії ЯНК № 718215 від 19.09.2007р.

Відповідно до п.3.1. загальна вартість товару, що передається у власність покупця, складає 1329708,48 грн. в тому числі ПДВ –221618,08 грн.

Пунктом 3.2. визначено, що покупець зобов’язується здійснити переоплату у розмірі 329708,48 грн. в тому числі ПДВ –54951,41 грн., шляхом безготівкового її перерахування на поточний рахунок продавця протягом 5 (п’яти) банківських днів з дати підписання договору.

Згідно з п.п. 3.2,.3.3 договору сторонами був складений графік проведення розрахунку за передане майно, відповідно до умов якого відповідач зобов’язується оплатити загальну вартість передано майна у наступний строк:

-          до 25 вересня 2007 року –329708,48 грн.;

-          до 30 жовтня 2007 року –200 000,00 грн.;

-          до 30 листопада 2007 року –200 000,00 грн.;

-          до 30 грудня 2007 року –200 000,00 грн.;

-          до 30 січня 2008 року –200 000,00 грн.;

-          до 28 лютого 2008 року –200 000,00

Позивач надав докази часткової проплати відповідачем суми боргу в розмірі 1029708,48 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для неналежного виконання нею зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Отже, заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар складає 300000,00 грн., і тому ця сума має бути стягнута з відповідача.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Тому, також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача, відповідно до статті 625 ЦК України, 3% річних у сумі 5802,74 грн. та 39600 грн. індексу інфляції, відповідно до розрахунку відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітінвест» (юрид.адреса: 03680, м. Київ, вул.. Сім’ї Сосніних, 11; факт.адреса: 03057, м. Київ, вул.. Молдавська, 2-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дока Україна Т.О.В.»(04210, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, 20-а, ) 300 000 (триста тисяч) грн.. основного боргу, 39600 (тридцять дев’ять тисяч шістсот) грн. інфляційних витрат, 5802 (п’ять тисяч вісімсот дві) грн. 74 коп. 3% річних, 3454 (три тисячі чотириста п’ятдесят чотири) грн. 02 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн.. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     І.І.Борисенко