ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2008 р.
Справа № 56/119-08

вх.
№ 3117/4-56

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
за первісним позовом - ОСОБА_3. (довіреність НОМЕР_1 від 02.06.2008р.);

відповідача - за первісним позовом -

10.06.2008р.
- ОСОБА_2 особисто;18.06.2008р. - ОСОБА_2,
особисто; представник СПДФО ОСОБА_2. -
ОСОБА_4. (довіреність НОМЕР_1 від 18.06.2008р.);

25.06.2008р.
- СПДФО ОСОБА_2. та його представник не з'явились;

09.07.2008р.
- ОСОБА_2 особисто;

розглянувши
справу за позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Харків

до  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2 м.Харків

про
стягнення 45785,76 грн.

та матеріали
за зустрічним позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2 м.Харків

до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Харків

про
стягнення 64145,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

СПДФО ОСОБА_1
звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з СПДФО
ОСОБА_2. заборгованості з орендної плати в розмірі 40810,76 грн. та комунальних
послуг в розмірі 4976,00 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання з
боку останнього своїх зобов'язань за Договором суборенди нежитлового приміщення
№ 2-6, який був укладений між сторонами 09.09.2007р.

У відзиві на позовну заяву СПДФО
ОСОБА_2. проти позову заперечує, вказує, що СПДФО ОСОБА_2. за усною
домовленістю з СПДФО ОСОБА_1. сплачувала орендну плату в розмірі 137,43 грн. за
1 кв.м. своєчасно та у повному обсязі. За два роки у орендодавця претензій по
сплаті орендної плати до СПДФО ОСОБА_2. не було. У зв'язку з підвищенням
орендної плати позивачем, відповідач листом № 1 від 03.01.2008р. повідомив
позивача про намір розірвати Договір суборенди та повернути орендоване майно.
Позивач від підписання акту здачі-приймання орендованого приміщення відмовився,
опечатав двері та опломбував замки орендованого приміщення, у зв'язку з чим
відповідач не мав можливості користуватися орендованим приміщенням та майном,
яке належить йому на праві власності.

02.06.2008р.
відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до СПДФО ОСОБА_1. про
стягнення матеріальної шкоди, вчиненої внаслідок незаконного опечатування
відповідачем за зустрічним позовом орендованого приміщення з 03.01.2008р. до
моменту звільнення доступу до приміщення 21.04.2008р., в розмірі 64145,12 грн.,
з яких:

- витрати на
охорону спірного приміщення магазину - 960,00 грн.;

- витрати на
оренду та охорону іншого магазину - 12354,48 грн.;

- витрати на
сплату податку за 4 місяці простою - 800,00 грн.;

- витрати на
утримання найманого працівника за час простою - 2796,57 грн.;

- недоотриманий
прибуток за час простою - 42234,07 грн.;

- витрати на
оплату адвокатських послуг - 5000,00 грн.

СПДФО ОСОБА_1 у письмових
запереченнях на зустрічну позовну заяву вказує, що доводи СПДФО ОСОБА_2. є
необґрунтованими, не доведеними та не відповідають вимогам чинного
законодавства.

СПДФО ОСОБА_2. у письмових поясненнях
до зустрічного позову вказує, що належним чином сплачувала орендну плату, а
СПДФО ОСОБА_1 порушував умови Договору. У підтвердження сплати орендної плати
СПДФО ОСОБА_2. надала копію розписки СПДФО ОСОБА_1. про отримання ним суми в
розмірі 19000,00 грн. в рахунок оплати за оренду та компенсації експлуатаційних
витрат.

У судовому
засіданні представник СПДФО ОСОБА_1. підтримує заявлені позовні вимоги та проти
зустрічного позову заперечує.

Представник
ОСОБА_2. заперечує проти первісного позову та просить задовольнити зустрічні
позовні вимоги.

У судовому
засіданні оголошувалися перерви з 10.06.2008р. до 18.06.2008р. до 15:00 години,
з 18.06.2008р. до 25.06.2008р. до 11:00 години та з 25.06.2008р. до
09.07.2008р. до 12:00 години.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд  встановив наступне.

09.09.2007р.
між СПДФО ОСОБА_1. (орендар), який діє на підставі Договору оренди № 12-5 від
01.03.2007р., та СПДФО ОСОБА_2. (суборендар) було укладено Договір суборенди
нежитлового приміщення № 2-6.

Згідно п. 1.1
цього Договору, орендар надає, а суборендар приймає у тимчасове платне
користування нежитлове приміщення, що є частиною капітальної споруди
Торгівельного центру „Експрес" по пр.Леніна, 43. Склад орендованого
об'єкта, його місцезнаходження на поверсі і характеристики наводяться у
Технічному опису орендованого об'єкта, що є Додатком № 1 до Договору № 2-6 від
09.09.2007р. Згідно Технічного опису, об'єктом оренди є приміщення площею 43,6
кв.м. (літ. 2-6), що розташоване на другому поверсі ТЦ „Експрес".

Відповідно до
п. 4.1. Договору суборенди № 2-6 від 09.09.2007р., розмір орендної плати за
орендований об'єкт визначається згідно з Додатковою угодою № 1, що є Додатком №
4 до цього Договору, та згідно якої орендна ставка за Договором суборенди з
дати початку перебігу терміну оренди складає 176,75 грн. за 1 кв. м.

Відповідно до
п. 4.2 Договору № 2-6 від 09.09.2007р., нарахування орендної плати, за
домовленістю сторін, починається з дати початку перебігу терміну оренди. Термін
оренди починається з моменту підписання акту приймання - передачі. Орендна
плата сплачується в безготівковій або готівковій формі в наступному авансовому
порядку: за перший місяць оренди - не пізніше 20 вересня 2007 року, за кожний
наступний місяць - не пізніше 20 числа поточного місяця.

Термін оренди
за цим договором почався з 09.09.2007р., оскільки 09.09.2007р. сторонами було
складено акт здачі - приймання нежитлового приміщення за цим Договором.

За умовами
Договору № 2-6 від 09.09.2007р., суборендар зобов'язався сплатити до
20.09.2007р. орендну плату за вересень 2007 року, розмір якої складає 5394,41
грн., орендну плату за жовтень 2007 року, розмір якої складає 7706,30 грн.,
листопад 2007 року - 7706,3 грн., грудень 2007 року - 7706,30 грн., січень 2008
року - 7706,3 грн., лютий 2008 року - 7706,30 грн., березень 2008 року -
3853,15 грн. Загальна сума за оренду по Договору складає 47779,06 грн. Крім
того, суборендар мав сплатити кошти за користування комунальними послугами в
сумі 6969,00 грн. Таким чином, загальна сума, що підлягає сплаті за оренду та
комунальні послуги складає 54748,06 грн.

Як вказує СПДФО ОСОБА_2 29.12.2007р.
СПДФО ОСОБА_1 в усній формі повідомив її про підвищення орендної плати з
01.01.2008р. У зв'язку з чим, СПДФО ОСОБА_2. 03.01.2008р. письмово повідомила
СПДФО ОСОБА_1. про намір розірвати Договір суборенди № 2-6 від 09.09.2007р.
(лист за вих. № 1).

Проте, позивач
за первісним позовом зазначає, що ніяких повідомлень про підвищення орендної плати
не робив, лист СПДФО ОСОБА_2. від 03.01.2008р. з наміром розірвати Договір
суборенди він не отримував. Доказів направлення, а також доказів отримання
СПДФО ОСОБА_1. зазначеного листа від 03.01.2008р. відповідач за первісним
позовом не надав.

Таким чином, не
можна вважати, що СПДФО ОСОБА_1 в порушення умов договору 17.02.2008р. ухилився
від укладання акту здачі - приймання № 2, як це вважає відповідач за первісним
позовом, оскільки судом встановлено, що
на той час Договір не був розірваний, тому підстав для підписання акту
прийому - передачі приміщення у позивача не було.

СПДФО ОСОБА_2.
зазначає, що 03.01.2008р. позивач за первісним позовом в порушення умов
договору та вимог чинного законодавства опломбував спірне приміщення у
присутності її та директора ТЦ „Експрес”. Але, як вказує СПДФО ОСОБА_1, торгове
приміщення, яке знаходилось у суборенді, було опечатано та опломбовано за
ініціативою СПДФО ОСОБА_2. Відповідач не надала суду належних доказів в
підтвердження своєї позиції, оскільки із наданої до суду копії листа, на якому
стоять підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_5, не вбачається, що це саме акт опечатування
спірного приміщення. Інших доказів відповідачка не надала. Проте, у судовому
засіданні підтвердила, що ключі від приміщення знаходились у неї, вони не були
витребувані позивачем за первісним позовом, замки не були змінені, що дає суду
дійти до висновку, що позивач не порушував прав ОСОБА_2., як орендаря, та не
здійснював перешкод для виконання підприємницької діяльності.

05.03.2008р.
СПДФО ОСОБА_2. знов звернулась до СПДФО ОСОБА_1 з листом за № 1, в якому
просила вважати розірваним Договір суборенди № 2-6 від 09.09.2007р. у зв'язку з
підвищенням орендної плати з 01.01.2008р.

11.03.2008р.
СПДФО ОСОБА_1 листом за вих. № 2 у відповідь на лист відповідача за первісним
позовом повідомив, що не заперечує проти розірвання Договору з 15.03.2008р.
всупереч п. 3.6. Договору суборенди, у якому передбачено, що суборендар має
право відмовитися від цього Договору, попередивши орендаря у 45-денний термін
письмовим повідомленням. У своєму листі СПДФО ОСОБА_1. також повідомив СПДФО
ОСОБА_2. про те, що вона зобов'язана у відповідності до п. 2.3. Договору № 2-6
від 09.09.2007р. повернути об'єкт приватизації за актом прийому-передачі, в
строк до 15.03.2008р. та погасити заборгованість з орендної плати, комунальних
платежів.

Як свідчать
матеріали справи, суборендар, на виконання умов Договору, сплатив 8962,30 грн.,
з яких 6969,00 грн. було сплачено в рахунок погашення орендної плати, а 1993,00
грн. в рахунок погашення комунальних послуг. Іншу частину, а саме 45785,76 грн.
суборендар в порушення умов договору не сплатив. Обов'язок щодо сплати цієї
суми передбачений розділом 4 Договору суборенди та Додатковою угодою № 1, що є
Додатком № 4 до Договору. Таким чином загальна сума боргу складає 45785, 76
грн.

Як вказує
відповідач за первісним позовом, між нею та СПДФО ОСОБА_1. існувала усна
домовленість про сплату орендної плати в розмірі 137,43 грн. за кв.м.

Проте,
твердження відповідача за первісним позовом, щодо наявності будь - яких усних
домовленостей про розмір орендної плати, позивачем за первісним позовом не
визнаються, не підтверджуються відповідними доказами, та навпаки спростовується
матеріалами справи, а саме підписаною між сторонами Додатковою угодою № 1, що є
Додатком № 4 до Договору № 2-6 від 09.09.2007р.

Згідно з ст.
654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчинюється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таке положення
також підтверджується п. 4.1. Договору суборенди, згідно з яким передбачено, що
розмір орендної плати може переглядатися у будь-який час за згодою сторін, при
цьому сторони складають відповідну додаткову угоду.

СПДФО ОСОБА_2.
наполягає на тому, що вона належними чином сплачувала орендну плату та
передавала кошти на оплату комунальних послуг позивачу за первісним позовом, що
підтверджується власним підписом СПДФО ОСОБА_1. у журналі СПДФО ОСОБА_2., та
розпискою, яка долучена до матеріалів справи.

Однак, суд не
може прийняти надані відповідачем за первісним позовом докази сплати орендної
плати як належні, оскільки з аркушу (витяг з журналу СПДФО ОСОБА_2.), який
міститься в матеріалах справи,  не
вбачається, які саме розрахунки та на підставі чого проводились.

Наданий
відповідачем за первісним позовом аркуш, на якому є підпис ОСОБА_1 про те, що
він отримав дев'ятнадцять тисяч гривень, не приймається судом, оскільки з цього
аркушу не вбачається, за що саме були отримані гроші та на підставі якого
договору. Обставини справи, які повинні бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тобто, цей
аркуш не може бути прийнятий судом як належний доказ у розумінні ст. 34 ГПК України.

Посилання
відповідача на те що позивач за весь строк дії договору не надав жодного акту
виконаних робіт ( наданих послуг) та прибутково-касового ордера не
підтвержується матеріалами справи , оскільки позивач надав до суду  копії рахунок- фактур до договору суборенди
нежитлового приміщення № 2-6 від 09.09.2007р. Окрім того суд вважає , що
ненадання акту виконаних робіт не звільняє відповідача від сплати орендної  плати .

Відповідач за
первісним позовом стверджує, що при розрахунку розміру орендної плати та плати
по відшкодуванню витрат за комунальні послуги, позивач за первісним позовом не
врахував те, що у період з 15.10.2007р. по 01.12.2007р. у відділі відповідача,
загальною площею 43.6 кв.м., 12 кв.м. займав інший підприємець. Це твердження
не приймається судом до уваги, оскільки цей розрахунок робився відповідно до
договору оренди, який був підписаний відповідачем, та ніяких змін до нього у
встановленому законом порядку не вносилось. Відповідно до цього договору та
акту здачі-приймання нежитлового приміщення № 1, відповідач займав приміщення
загальною площею 43.6 кв.м. Договору суборенди з іншими підприємцями укладено
не було, ніяких додаткових угод також не було підписано, тому суд вважає, що
позивачем було вірно нараховано розмір орендної плати.

Відповідно до
статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним
чином  відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Частиною 1
статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк (термін).

На підставі викладеного, враховуючи,
що СПДФО ОСОБА_2. не доведено суду факту сплати коштів, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги СПДФО ОСОБА_1. щодо стягнення заборгованості за Договором
суборенди № 2-6 від 09.09.2007р. в розмірі 45785,76 грн. обґрунтовані,
підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Що стосується
зустрічних позовних вимог, суд не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з
наступного.

Твердження
СПДФО ОСОБА_2. про те, що з 03.01.2008р. по 21.04.2008р. СПДФО ОСОБА_1
неправомірно утримував її особисте майно є необґрунтованим, оскільки судом
встановлено, що позивач за первісним позовом, відповідно до положень п. 5.9
Договору суборенди, притримував майно до проведення розрахунків або до
пред'явлення письмової вимоги про повернення майна.

Вимога про
повернення майна була пред'явлена СПДФО ОСОБА_2. 21.04.2008р. (лист вих. № 7
від 21.04.2008р.), в зв'язку з чим 21.04.2008р. майно було повернуто (акт
розкриття ювелірного магазину від 21.04.2008р., акт № 2 здачі-приймання
нежитлового приміщення від 21.04.2008р.).

Той факт, що
СПДФО ОСОБА_2. не здійснювала господарської діяльності в орендованому
приміщенні не стосується орендних відносин, оскільки суборендар в даному
випадку самостійно визначає свою господарську діяльність у орендованих
приміщеннях. Таким чином, суд не вбачає з боку СПДФО ОСОБА_1. будь-якихось
порушень Договору суборенди № 2-6 від 09.09.2007р.

З доданої до
зустрічної позовної заяви копії Договору № 11/15/ОТС від 05.11.2005р. не
вбачається яке-саме приміщення охороняється, оскільки Дислокація (додаток 1 до
Договору) до матеріалів справи не додана, також до матеріалів справи залучено
лише акт виконаних робіт від 30.04.2008р. за квітень 2008 року та платіжне
доручення № 67 від 15.05.2008р. про сплату цих послуг за квітень 2008 року,
документи, що підтверджують факт надання послуг за січень, лютий, березень 2008
року у матеріалах справи відсутні. Тому доводи СПДФО ОСОБА_2 про те, що їй за
час, коли приміщення були опечатані (січень-квітень 2008 року), було завдано
майнової шкоди у сумі 960,00 грн., пов'язаної з витратами щодо охорони
приміщення за договором з ТОВ „Інекс-Пульт", суд знаходить необґрунтованими.

Суд також не
вбачає причинного зв'язку між діями СПДФО ОСОБА_1. та орендою СПДФО ОСОБА_2.
іншого магазину, оскільки Договір оренди був укладений 01.03.2008р., тобто до
моменту ініціювання розірвання Договору суборенди № 2-6 від 09.09.2007р.
позивачем за зустрічним позовом. У зв'язку з викладеним, доводи СПДФО ОСОБА_2.
щодо витрат на оренду іншого магазину та витрат по його охороні судом не
приймаються.

Згідно Указу
Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва", сплата податку проводиться незалежно від
результатів господарської діяльності, тобто отримання прибутку або його
відсутності. Таким чином, відсутність прибутку не є передумовою, щодо несплати
єдиного податку. Позивач за зустрічним позовом мав можливість перейти на
загальну систему оподаткування за власним бажанням.

Щодо сплати
коштів на утримання найманого працівника, слід зазначити, що  за відсутності господарської діяльності
наймана особа могла бути звільненою з займаної посади. Тому суд не вбачає
підстав для відшкодування цих витрат.

Оскільки
здійснення господарської діяльності є виключно правом самого суб'єкта
підприємницької діяльності, та враховуючи, що відсутність господарської
діяльності СПДФО ОСОБА_2. за період з січня по квітень 2008 року належними
доказами не підтверджена, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного
позову в частині відшкодування недоотриманого прибутку.

Відповідно до
статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Як свідчать
матеріали справи, СПДФО ОСОБА_2. не визначено, яке саме зобов'язання за
Договором суборенди № 2-6 від 09.09.2007р. було порушено СПДФО ОСОБА_1. та не
доведено суду, що саме з вини відповідача за зустрічним позовом їй була
спричинена майнова шкода.

Враховуючи
вищезазначене, суд не знаходить правових підстав для задоволення зустрічних
позовних вимог СПДФО ОСОБА_2.

Відповідно до
статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати
по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу покладаються на СПДФО ОСОБА_2.

На підставі
викладеного, керуючись статтями  6, 8,
19, 124, 129 Конституції України, статтями 526, ч. 1 ст. 530 , 654 Цивільного
кодексу України , статтями 1, 4, 12, 33, 34, 43, 44, 47-49, 60, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Первісні
позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_2 від
12.11.2004р.; паспорт НОМЕР_3, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в
Харківській області; відомості про поточні рахунки відсутні) на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; р/р НОМЕР_1 в
Харківському ГРУ Приватбанку, МФО 351533, ідентифікаційний номер:НОМЕР_2) -
заборгованість з орендної плати в розмірі 40810,76 грн., заборгованість з
оплати комунальних послуг в розмірі 4976,00 грн., витрати по сплаті державного
мита в розмірі 457,86 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі                           118,00 грн.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні
зустрічних позовних вимог відмовити повністю.

Повний текст
рішення підписано „11” липня 2008 року.

Суддя