СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.08                                                                                 Справа № 4/341.

Судова колегія господарського суду Луганської області у складі суддів: Батюк Г.М. – головуючий, Василенко Т.А., Лісовицький Є.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м.Луганськ

до Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Артемівського району м.Луганська, с.Ювілейне м.Луганськ

про стягнення 522359 грн. 60 коп.

представники сторін:

від позивача: Шевченко О.В., дов. № 63 від 21.05.07;

Ланіна О.Д., дов.№ 1 від 10.01.08;

Сметанюк І.О., дов. № 2 від 28.01.08;

від відповідача: Єпіфанова О.В., дов. № 112 від 12.02.07.

Суть справи: заявлені вимоги про стягнення з відповідача шкоду у розмірі 522359 грн. 60 коп.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Луганської області від 13.12.07 по справі № 4/341 призначено колегію у складі суддів: Батюк Г.М. –головуючий, Калашник Т.Л., Лісовицький Є.А.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Луганської області від 11.02.08 по справі № 4/341 у зв’язку з відрядженням судді Калашник Т.Л. здійснено заміну у складі колегії господарського суду та введено до складу колегії іншого суддю Василенко Т.А.          Представник відповідача у відзив на позовну заяву від 01.08.07 № 530, відзивом на змінені позовні вимоги від 11.10.07 №686, додатковими поясненнями від 12.12.07 №895, поясненням, зданого до суду 08.02.08, позовні вимоги відхилив посилаючись на те, що:

-          статті 88,91 Бюджетного кодексу України містять вичерпний перелік витрат, здійснюваних з бюджетів сіл, селищ, міст районного значення;

-          дотація - це нецільовий трансферт;

-          згідно ч.2 ст. 85 Бюджетного кодексу України, забороняється планувати й здійснювати витрати, не віднесені до місцевих бюджетів даним Кодексом;

-          позивач не підтвердив документально підтвердити розрахунок суми позову у розмірі 522359 грн. 60 коп. за період з 15.09.06 по 15.04.07;

-          відповідач вважає, що ні законом ,ні бюджетом сел. Ювілейне не передбачений такий вид витрат як дотації, та з інших підстав, викладених у відзиві.

Представник позивача надав до суду заяву від 10.10.07 № 20/167, в порядку ст.22 ГПК України, про зміну предмету позову та просить суд стягнути з відповідача суму дотацій у розмірі 522359 грн. 60 коп.

Представник позивача в судовому засіданні заяву про заміну предмету позову від 10.10.07 № 20/167 підтримав.

Вказана заява про зміну предмету позову від 10.10.07 № 20/167 прийнята судом, як така, що не суперечить ст. 22 ГПК України. Предметом позову слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача суму дотацій у розмірі 522359 грн. 60 коп.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, судова колегія,

в с т а н о в и л а :

Предметом позову слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача суми дотацій у розмірі 522359 грн. 60 коп. ( з урахуванням заяви про зміну предмету позову).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Обласне комунальне підприємство «Компанія «Луганськвода»( позивач у справі), займає монопольне становище у сфері централізованого водопостачання та водовідведення і надає відповідні послуги споживачам, що розташовані або мешкають на території Луганської області.

Згідно з ч. 3 ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»тарифи на надання послуг питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об'єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення.

Позивач, також зазначив, що згідно ч.1 ст. 5 ст. 8 Закону України «Про природні монополії»діяльність у сфері централізованого водопостачання та водовідведення є регульованою, а предметом регулювання є ціни (тарифи), що віднесено до компетенції місцевих органів виконавчої влади відповідно до закону.

Також, відповідно до п.2 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядні Україні»до компетенції органів місцевого самоврядування віднесено погодження тарифів що є одним із видів їх регулювання.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі вищезгаданих правових норм позивач розробив економічно обґрунтовані тарифи по категоріям споживачів і звернувся до відповідача з листом від 09.08.06 №02/1765 з проханням погодити тарифи для споживачів с. Ювілейне.

Позивач посилається на те, що відповідно до п. 11.3. Порядку формування тарифів на послугу централізованого водопостачання та водовідведення, орган уповноважений встановлювати тарифи, зобов'язаний затвердити їх у 20 денний термін з моменту звернення або надати підприємству письмову мотивовану відмову, тому відповідач повинен був прийняти відповідне рішення 30.08.06, але відповідач рішенням виконавчого комітету Ювілейної селищної ради від 23.01.07 № 3 погодив тарифи.

Таким чином, позивач вважає, що з 01.09 06 у нього виникло право вимагати від відповідача виділення суми дотації.

Позивач зазначив, що відповідач своїм рішенням від 23.01.07 № 3 зобов'язав позивача застосовувати тариф нижче економічно обґрунтованого, чим позбавив позивача можливості не те щоб отримати прибуток, але навіть компенсувати понесені витрати.

Також позивач вважає, що законодавство не передбачає обов'язок для органів місцевого самоврядування регулювання тарифу на рівні запропонованому позивачем, але встановлює зобов'язання надання дотації з метою компенсувати різницю між запропонованим та врегульованим тарифом. Тобто регулювання цін повинно бути виваженим, враховувати специфіку підприємницької діяльності суб'єктів господарювання пов'язано також з цільовою направленістю на отримання прибутку. Таким чином, вищезазначена норма передбачає необхідність врахування органами місцевого самоврядування цього положення шляхом надання дотацій з метою компенсації втрат які виникли при встановленні фіксованого тарифу.

Згідно з п. 6 ст. 191 Господарського кодексу України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування при встановленні фіксованих цін, застосування яких унеможливлює одержання прибутку суб'єктами підприємництва, зобов'язані надати цим суб'єктам дотацію відповідно до закону.

Позивач вважає, що всупереч зазначеним вимогам відповідач до теперішнього часу дотації, розмір якої складає 522 359 грн. 60 коп., позивачу не надав, тому він звернувся до господарського суду про стягнення з відповідача суми дотацій у розмірі 522 359 грн. 60 коп. за період з 15.09.06 по 15.04.07, відповідно до вимог ч.6 ст. 191 Господарського кодексу України.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності, судова колегія вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми дотацій у розмірі 522359 грн. 60 коп. ( з урахуванням заяви про зміну предмету позову).

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача з листом від 21.01.07 № 02/121 про розгляд і затвердження або узгодження тарифів на послуги водопостачання і водовідведення, які будуть застосовуватися на території сел. Ювілейне в розмірі:

централізоване водопостачання тарифи з НДС за 1м3:

діючі                                        які пропонувалися

населення                     0,95 грн.                               2,10 грн.

бюджетні організації                    4,86 грн.                              6,24 грн.

інші споживачі 4,86 грн. 6,24 грн.

централізоване водовідведення тарифи з НДС за 1м3:

діючі                                        які пропонувалися

населення 0,95 грн.           1,35 грн.

бюджетні організації 6, 60 грн.          6,60 грн.

інші споживачі                     6, 60 грн.                    6,60 грн.

та наданий розрахунок тарифів (а.с.20-23,том1).

Так, пунктом 1 рішення виконавчого комітету Ювілейної селищної ради № 3 від 23.01.07 «Про погодження тарифів на комунальні послуги централізованого водовідведення на території селища Ювілейного», погоджено тарифи на послуги централізованого питного постачання холодної води та централізованого водовідведення на території селища Ювілейного згідно додатку № 1(а.с.65-66,том1), а саме:

водопостачання

водовідведення

населення

0,95грн. з ПДВ

0,95грн. з ПДВ

Бюджетні організації

4,86 грн. зПДВ

6,60 грн. з ПДВ

Інші споживачі

4,86 грн. зПДВ

6,60 грн. з ПДВ

Відповідачем на адресу позивача направлений лист від 25.01.07 №51 про результати розгляду та узгодження тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення (а.с.67-68, том1).

Вимога позивача про стягнення з відповідача суми дотацій у розмірі 522359 грн. 60 коп. ( з урахуванням заяви про зміну предмету позову) є необгрунтованою, з наступних підстав:

Відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»бюджет селища Ювілейного відноситься до місцевого бюджету.

Статтею 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»( далі- Закон) передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з цим Законом та іншими Законами.

Місцевий бюджет - план утворення і використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування.

Формуються сільські, селищні, міські, районні у містах бюджети за рахунок власних джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

У положенні цієї статті зазначено, що самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Втручання державних органів у процес складання, затвердження і виконання місцевих бюджетів не допускається, за винятком випадків, передбачених цим та іншими законами.

Навпаки, статтею 62 Закону передбачено участь держави у формуванні доходів місцевих бюджетів.

Так, держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

Участь держави у формування доходів місцевих бюджетів здійснюється різноманітними засобами.

Фінансову підтримку місцевого самоврядування держава здійснює насамперед шляхом надання дотацій та субвенцій.

Саме цією нормою визначено поняття дотації, а саме, дотація - це бюджетні кошти, що передаються на без зворотній і безоплатній основі з одного бюджету в інший, для вирівнювання доходної спроможності бюджету, що їх отримує на виконання встановлених законодавством функцій та повноважень.

Статтею 63 Закону також передбачено, що дотація - це кошти державного бюджету, що передаються з найвищого бюджету до нижчого бюджету (місцеві бюджети) для формування доходної частини відповідного місцевого бюджету.

До власних доходів місцевих бюджетів належать місцеві податки і збори, а також дотації і субвенції, отримані з бюджетів вищого рівня.

Кошти у вигляді дотацій і субвенцій, що передаються з державного бюджету до місцевих бюджетів, мають сприяти гармонійному, збалансованому розвитку територій, а також забезпечувати підтримання фінансових можливостей місцевого самоврядування на належному рівні

Таке поняття дотації за Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні" не суперечить поняттю дотації за Бюджетним кодексом України.

Так, за Бюджетним кодексом України (далі- Кодекс) дотацію внесено до міжбюджетних трансфертів.

Статтею 96 Кодексу встановлено, що дотація - це кошти, які виділяються із бюджету для покриття запланованих збитків або збалансування нижче стоячих бюджетів, підприємств та організацій. Дотація має загальний характер, оскільки її суть складається саме у нецільовому характері та наданні у разі перевищення затрат над доходами бюджету.

Коментар до зазначеної статті Кодексу чітко дає поняття, що у бюджетній системі України дотація це виключно міжбюджетний трансферт, який надається як від вищого бюджету до нижчого, так і навпаки.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що дотація стосується виключно міжбюджетних відносин різних рівнів.

Як вбачається з позовних вимог позивача, останньому, відповідач, згідно ч.6ст. 191 Господарського кодексу України, при встановленні фіксованих цін, застосування яких унеможливлює одержання прибутку, повинен надати дотацію відповідно до закону.

Але, використання бюджетних коштів здійснюється виключно за положеннями Бюджетного кодексу України.

Так, статті 88, 91 Бюджетного Кодексу України містять вичерпний перелік витрат, здійснюваних з бюджетів сіл, селищ, міст районного значення:

Стаття 88 Кодексу, витрати, які здійснюються з бюджетів сіл, селищ, міст районного значення і їхніх об'єднань і враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів -

1. До витрат, які здійснюються з бюджетів сіл, селищ, міст районного значення і їхніх об'єднань і враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать витрати на:

1) органи місцевого самоврядування сіл, селищ, міст районного значення;

2) освіту, дошкільну освіту; загальну середню освіту ( школи-дитячі садки).

Стаття 91 Кодексу, витрати місцевих бюджетів, які не враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів -

1. До витрат місцевих бюджетів, які не враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, ставляться витрати на:

1) місцеву пожежну охорону;

2) позашкільну освіту;

3) соціальний захист та соціальне забезпечення:

а) програми місцевого значення щодо дітей, молоді, жінок, сім'ї;

б) місцеві програми соціального захисту окремих категорій населення;

в) програми соціального захисту малозабезпечених категорій учнів професійно-технічних навчальних закладів;

4) місцеві програми розвитку житлово-комунального господарства й благоустрою населених пунктів;

5) культурно-мистецькі програми місцевого значення;

6) програми підтримки кінематографії й засобів масової інформації місцевого значення;

7) місцеві програми по розвитку фізичної культури й спорту;

8) типове проектування, реставрацію й охорону пам'ятників архітектури місцевого значення;

9) транспорт, дорожнє господарство:

а) регулювання цін на послуги метрополітену за рішеннями органів місцевого самоврядування;

б) експлуатацію дорожньої системи місцевого значення (у тому числі роботи, які проводяться спеціалізованими монтажно-експлуатаційними підрозділами);

в) будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання доріг місцевого значення;

10) заходу щодо організації рятування на водах;

і 1) обслуговування боргу органів місцевого самоврядування;

12) програми природоохоронних заходів місцевого значення;

13) управління комунальним майном;

14) регулювання земельних відносин:

15) інші програми, затверджені відповідною радою згідно із законом.

На підставі викладеного, ні законом, ні бюджетом селища Ювілейного не передбачений такий вид витрат як дотації. Таким чином, надання дотацій, як передбачено ч.6 ст. 191 ГК України, можливо тільки у тому випадку, коли такі кошти передбачені відповідним бюджетом, тобто заплановані у бюджеті.

Як свідчать матеріли справи, відповідачем по справі не було заплановано такий вид витрат з бюджету, як дотація, оскільки позивачем по справі не заявлено вимог щодо передбачення у бюджеті селища Ювілейного витрат у вигляді дотації, крім того, позивачем не доведено, що дотація йому необхідна, як кошти, наданні йому з бюджету селища для покриття запланованих збитків підприємства (коментар ст. 96 Бюджетного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 85 Кодексу, забороняється планувати й здійснювати витрати, не віднесені до місцевих бюджетів даним Кодексом. Поняття надання дотацій на що-небудь як видаткової частини бюджету селищної ради в Бюджетному Кодексі відсутнє.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми дотацій у розмірі 522359 грн. 60 коп. (з урахуванням заяви про зміну предмету позову), посилається на те, що населенням сел. Ювілейний за період з 15.09.06 по 15.04.07 спожитий обсяг води в розмірі 356709 м3 і стоків у розмірі 355197 м3

Крім того, ухвалами господарського суду Луганської області неодноразово від позивача було витребувано розрахунок суми позовних вимог на суму дотацій у розмірі 522359 грн. 60 коп. за період з 15.09.06 по 15.04.07, але позивачем наданий суду розрахунок позовних вимог, який становить 579211 грн. 48 коп. за період з 15.09.06 по 15.04.07.

Суд вважає, що позивач не зміг документально підтвердити розрахунок суми позову у розмірі 522359 грн. 60 коп. та надати обґрунтований розрахунок суми дотацій за період з 15.09.06 по 15.04.07, що саме населенням сел. Ювілейний використано такий обсяг спожитої води та стоків, а саме на суму заявлений позовних вимог .

Як свідчать матеріали справи, позивачем не надано до суду належних доказів щодо сплати відповідачем позивачу суми дотацій у розмірі 522359 грн. 60 коп. за період з 15.09.06 по 15.04.07.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що позивач не надав суду безспірних доказів своїх позовних вимог тому, у задоволенні позову слід відмовити.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення з відповідача суму дотацій за період з 15.09.06 по 15.04.07 у розмірі 522359 грн. 60 коп. ( з урахуванням заяви про зміну предмету позову) такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 11.02.08 за згодою сторін участників судового процесу була оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України витрати по держмиту та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85,88,91,96 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 61,62,63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.6 ст. 191 ГК України, ст. ст. 44,49, 82, 84, 85 ГПК України, судова колегія

в и р і ш и л а :

1.У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення : 18.02.08.

Суддя Г.М.Батюк

Суддя Т.А.Василенко

Суддя Є.А.Лісовицький