ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.02.08 р.                     Справа № 26/262

Суддя господарського суду Донецької області Наумова К.Г.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом           Відкритого акціонерного товариства „АрселорМіттал Кривий Ріг”(м. Кривий Ріг)

до відповідача:           Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Еко-вугілля України” ( м. Єнакієво)

про стягнення 860грн. 16коп.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача: Басс С.С. за дов. № 85-157юр від 20.06.2007р.

від відповідача: Орлов В.В. за дов. № 4 від 21.05.2007р.

Відкрите акціонерне товариство „АрселорМіттал Кривий Ріг”(м. Кривий Ріг) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім „Еко-вугілля України” ( м. Єнакієво) про стягнення вартості вагової нестачі вугільної продукції у сумі 860грн. 16коп.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

На підставі договору № 723 від 24.02.06р., 29.07.2007 р. на адресу позивача по залізничним накладним № 48607483, № 48607505 надійшло вугілля марки антрацит АС у двох залізничних вагонах № 65331282, № 60603057. Вантаж прибув без ознак втрати та псування, залізниця видала його без перевірки ваги у порядку ст. 52 Статуту залізниць України. Під час прийняття вантажу було встановлено нестачу продукції з урахуванням норми природної втрати у кількості 2,56тн. про що складено акт № 716 від 29.07.06р. Прийомка продукції по кількості проведена у відповідності з вимогами Інструкції П-6 та п. 3.5 Договору. Позивач розрахувався з постачальником у повному обсязі. Внаслідок цього позивачу було завдано збитки у сумі 860грн. 16коп. Пред’явлену позивачем претензію, відповідач відхилив.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, посилаючись на складання акта приймання продукції за кількістю з недотриманням встановлених законодавством вимог та недоведеність позивачем факту недостачі. Згідно п. 3.5 Договору приймання продукції по кількості проводиться згідно Інструкції П-6. Перевішування та прийняття продукції було проведено позивачем, а після цього продукція видана органом транспорту. У акті приймання вантажу відсутні дані щодо збереження маркування вантажу. Продукція приймається по транспортним та супровідним документам (рахунки-фактури, специфікації, описи, пакувальні ярлики тощо). Не складено актів відсутності даних документів. Не складено акт перевішування тари.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

24.02.06р. між ВАТ „МітталСтіл Кривій Ріг” (м. Кривий Ріг) та ТОВ „Торговий дім „Еко-вугілля України” ( м. Єнакієво) укладений договір купівлі - продажу вугілля №723. Відповідно до умов даного договору та специфікації № 1, якає невідємною частиною договору, відповідач - Продавець зобов’язався доставити вугільну продукцію на умовах FCA – станція відправлення, а позивач – Покупець прийняти та оплатити вугілля.

Згідно рішення загальних зборів акціонерів від 14 червня 2007 року найменування „Відкрите акціонерне товариство „МітталСтіл Кривій Ріг”” було змінено на „Відкрите акціонерне товариство „АрселорМіттал Кривий Ріг”” та зазначено, що ВАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг” є повним юридичним правонаступником ВАТ „МітталСтіл Кривій Ріг”, що підтверджується витягом зі статуту ВАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг”. Відкрите акціонерне товариство „АрселорМіттал Кривий Ріг” (м. Кривий Ріг) зареєстроване у якості юридичної особи, свідоцтво про державну реєстрацію видано 18.06.2007р. виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області та внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 24432974.

Згідно пункту 3.5 розділу 3 договору № 723 від 24 лютого 2006 року товар, що поставляється, буде підлягати вхідному контролю з боку Покупця. Сторони дають згоду на здійснення приймання по якості і кількості відповідно до інструкцій П-6, П-7. Виклик представника Продавця обов’язковий в разі поставки неякісного Товару. Приймання Товару по кількості здійснюється в Покупця шляхом зважування під час руху на автоматичних електронно-тензометричних 200-тонних вагах „Trapper”. Вага нетто визначається шляхом відрахування з ваги брутто ваги тари вагона, вказаної за трафаретом (бруса). Відповідальна недостача Товару визначається з урахуванням норми недостачі в розмірі 1 % і норми надлишків 0,2 % від ваги нетто у вагоні. Взаємини по недостачі Товару регулюються між Продавцем і Покупцем без участі вантажовідправника.

У відповідності до умов наведеного договору на адресу позивача 29.07.2006 року по залізничній накладній № 48607483 у вагоні № 65331282 відповідач повинен був поставити позивачу вугілля марки антрацит АС у кількості 69тн., та по залізничній накладній № 48607505 у вагоні № 60603057 відповідач повинен був поставити позивачу вугілля марки антрацит АС у кількості 69тн.

На станцію призначення вантажу вагони прибули у справному стані, без ознак втрати, у зв’язку з чим були видані позивачу без перевірки ваги згідно статті 52 Статуту залізниць України, про що свідчить штамп залізниці в графі 2 залізничних накладних “Відмітки про видачу вантажу”. Прибуття вантажу у справному стані свідчить про те, що доступу до вантажу у процесі перевезення не було, він не піддавався будь-якому зовнішньому фізичному впливу, з чого можна зробити висновок, що вантаж прибув у тому стані і кількості, в якому був завантажений вантажовідправником.

Рахунки-фактури № 168 від 26 липня 2006 року на суму 25460грн. 40коп., №166 від 26 липня 2006 року на суму 25460грн. 40коп. оплачені позивачем повністю, що підтверджується платіжним дорученням № 1/13672 від 10 серпня 2006 року з розшифровкою призначення платежу.

29.06.07р., під час приймання продукції, комісією позивача за участю представника громадськості Похил М.М. (посвідчення № 151 від 28 липня 2006 року) була встановлена вагова нестача у загальній кількості 3,65тн., у тому числі: у вагоні № 65331282 замість 69тн. вугілля було 65,75тн., у вагоні № 60603057 замість 69тн. – 68,6тн., про що складено акт про приймання продукції за кількістю № 716 від 29 липня 2006 року. Перевішування проводилось у рухомому стані на 200тн. електронно-тензометричних вагах „Trapper DRS” № 4226148. За висновком комісії недостача виникла внаслідок недовантаження вугілля постачальником у залізничні вагони у місці навантаження.

Згідно п. 3.5 Договору, порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення за кількістю встановлений Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо–технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15 червня 1965 року № П-6 (далі за текстом Інструкція № П-6), яка містить перелік та порядок складання документів – доказів, які є підставою для покладання на відправника відповідальності за втрату, псування, пошкодження або нестачу вантажу.

Заперечення відповідача щодо складання акту про приймання продукції за кількістю № 716 від 29 липня 2006 року з порушенням вимог, передбачених пунктом 25 Інструкції № П-6 судом не приймаються, оскільки: відповідно до пункту 12 Інструкції № П-6 приймання продукції по кількості здійснюється по транспортним та супроводжувальним документам відправника, яким у даному випадку є ВАТ ЦОФ „Нагольчанська”, спірний вантаж надійшов навалом у відкритому вагоні, його супроводжували накладні, зазначені в пунктах 1.1, 1.2 „Правил оформлення перевізних документів”, дата та номер рахунку в акті відсутні, так як за умовами пункту 5.4 розділу 5 договору № 723 від 24 лютого 2006 року, рахунки за поставлений товар виставляються протягом десяти банківських днів з моменту поставки товару. Вартість недостачі продукції розрахована окремо, з урахуванням вартості однієї тони вантажу, норм природної втрати та надлишків, згідно рахунку відповідача. Щодо зауважень відповідача про відсутності даних в акті щодо збереження захисної маркировки суд зазначає, що ці недоліки не спростовують факту недостачі продукції та не встановлені договором як обов’язкова умова при прийманні вантажу.

Згідно акту № 716 від 29 липня 2006 року зважування вугілля проводилося, як і передбачено пунктом 3.5 розділу 3 договору № 723 від 24 лютого 2006 року, під час руху вагонів на автоматичних електронно–тензометричних 200-тонних вагах „Trapper”, які знаходяться на під’їзній колії позивача і розташовані до пункту передачі вантажу залізницею, чим і пояснюється, що переваження продукції відбувалося до видачі вантажу залізницею. Згідно статті 14 Статуту залізниць України ваги і вагові прилади підлягають обов’язковій державній повірці і тавруванню в установленому порядку, за паспортом вагонних ваг „Trapper”, як зазначає позивач, 28.03.06р. вони повірені органами Держстандарту та знаходяться в справному стані.

Крім того, пунктом 6.1 договору № ПР/МД-2/1-03/НЮ-778 від 29 січня 2003 року про експлуатацію залізничної під’їзної колії, який укладено між позивачем та ДП „Придніпровська залізниця”, передбачено, що вагони до під’їзній колії подаються локомотивом залізниці зі станції Кривій Ріг–Головний (станції призначення в спірних залізничних накладних) на одну з колій приймально–відправного парку станції Східна–Приймальновідправна, яка, згідно схеми розташування залізничних станцій та з’єднувальних шляхів комбінату „Криворіжсталь”, включає станції Східна–Розвантажувальна, Східна–Сортувальна, Східна–Внутрішньозаводська. Згідно абзацу 2 пункту 6.3 вказаного договору на коліях станції Східна–Приймальновідправна здійснюється здавання і прийом вагонів у технічному і комерційному відношенні, де у відповідності з пунктом 7 Правил видачі вантажів, затверджених Міністерством транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, та статтею 23 Статуту залізниць України вантаж видається разом із накладною одержувачу. Після здійснення здавання вагонів подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії, тобто позивача.

Правомірність видачі вантажу на станції Східна–Приймальновідправна також підтверджується Єдиним технологічним процесом (ЄТП) роботи під’їзної колії КДГМК „Криворіжсталь” і станцій приймання Кривий Ріг, Кривий Ріг–Головний, узгодженим з ДП „Придніпровська залізниця”. Згідно з Єдиним технологічним процесом на станції Східна–Приймальновідправна залізниця утримує філії технічної і товарної контор станції примикання Кривий Ріг–Головний, які є складовою частиною обмінних пунктів, до складу яких входить відповідний штат прийомоздавальників, оглядачів вагонів позивача та залізниці, які здійснюють передачу і прийом вагонів на, та із під’їзної колії позивача.

Доводи відповідача про те, що позивач не виконав вимог пункту 5 Інструкції № П-6, виявивши нестачу вантажу, не вимагав від залізниці складання комерційного акту, є такими, що суперечать Статуту залізниць України, оскільки стаття 129 Статуту містить вичерпний перелік обставин, які є підставою для складання комерційного акту. Однією з обставин є невідповідність маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Проте, обов’язок скласти комерційний акт виникає у залізниці лише у випадках, коли вона згідно зі статтею 52 Статуту зобов’язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу. Тому, вантажі, які завантажені засобами відправника і надійшли в справних вагонах без ознак недостачі, псування, пошкодження видаються залізницею без перевірки їх кількості і стану у відповідності до вказаної статті 52 Статуту.

Крім того, згідно зі статтею 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, якщо вантаж надійшов у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Таким чином, у зв’язку з тим, що вантаж у спірних вагонах прибув без слідів розкрадання та втрати, про що зазначено у залізничних накладних, у позивача не було підстав вимагати складання комерційного акта.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає товар та зобов’язується сплатити за нього певну грошову суму.

Встановлені договором зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином, зокрема, відповідно до договору. В свою чергу, статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності , повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, понесені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Сторонами в пункті 3.5 розділу 3 договору № 723 від 24 лютого 2006 року, який за статтею 629 Цивільного кодексу України є обов’язковим для виконання, узгодили, що відповідальна недостача товару визначається з урахуванням норми недостачі в розмірі 1% і норми надлишків 0,2% від ваги нетто у вагоні. Пунктом 14 Інструкції № П-6 встановлено, що перевірка ваги нетто проводиться в порядку, встановленому стандартами, технічними умовами і іншими обов’язковими для сторін правилами, яким у даному випадку є вказані умови договору, на виконання яких зазначення позивачем у акті та розрахунку ваги нетто здійснено шляхом відрахування від перевіреної ваги брутто ваги тари з трафарету.

У цьому пункті сторони також домовились про те, що взаємовідносини по недостачі товару регулюються між продавцем та покупцем без участі вантажовідправника.

З урахуванням викладеного та у відповідності до вимог договору позивачем була розрахована відповідальна недостача вугілля, яка з урахуванням вартості вугілля зазначеного в рахунку відповідача, склала загальну суму 860грн. 16коп. Заперечень щодо складеного розрахунку відповідач не надав.

26 грудня 2006 року позивач пред’явив ТОВ Торговий дім “Еко-вугілля України” претензію про відшкодування вартості вагової недостачі продукції № 851-4/2-3у/п на суму 1180грн. 03коп. 10.01.07р. позивач направив відповідачу лист № 851-4/2юр у якому зазначив, що сума нестарі 1180грн. 03коп. – є помилково розрахованої, вірна сума нестачі складає 860грн. 16копю. Відповідач залишив претензію позивача на суму 860грн. 16коп. без задоволення (відповідь № 42 від 18 січня 2007 року). В той же час, листом № 613 від 24 грудня 2007 року ТОВ Торговий дім „Еко-вугілля України” повідомив позивача, що у випадку прийняття судом рішення про стягнення недостачі, на ці суми між сторонами за договором буде проведений залік однорідних вимог.

Таким чином, факт недостачі вугілля є доведеним, відповідно позовні вимоги щодо стягнення вартості вагової недостачі продукції з відповідача, який є постачальником, у сумі 860грн. 16коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 655, 629, 623 Цивільного кодексу України, Статутом залізниць України, Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання, яка затверджена Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6,

ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім „Еко-вугілля України” (86400, м. Єнакієве, вул. Марата, 1, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „АрселорМіттал Кривий Ріг” (50095, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, ) вартість вагової нестачі продукції у сумі 860грн. 16коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім „Еко-вугілля України” (86400, м. Єнакієве, вул. Марата, 1, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „АрселорМіттал Кривий Ріг” (50095, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, ) витрати по сплаті державного мита у сумі 102грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 04 березня 2008 р.

Суддя Наумова К Г.