ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 квітня 2008 р.

№ 8-25-16-17/195-05-6820

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської області, м. Чернігів (далі –відділення виконавчої дирекції Фонду)

на рішення господарського суду Одеської області від 13.11.2007 та

постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2008

зі справи № 8-25-16-17/195-05-6820

за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду

до товариства з обмеженою відповідальністю “Зенал” ЛТД, м. Одеса

про стягнення 2 666, 50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.11.2007, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2008, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України відділення виконавчої дирекції Фонду просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів з даної справи скасувати та “постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги відділення Фонду в м. Чернігові в повному обсязі”.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з частинами першою і другою статті 1117 названого Кодексу переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Хоча в касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду й зазначено про прийняття оскаржуваних судових рішень з порушенням норм матеріального права, однак у ній не вказано, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм припустилися, на думку скаржника, попередні судові інстанції у прийнятті цих рішень, у чому саме полягало таке порушення чи неправильне застосування та яким чином воно вплинуло на прийняття даних судових рішень.

Доводи скаржника стосуються виключно питань, пов’язаних з установленням обставин справи та з оцінкою зібраних у ній доказів, - тобто питань, розгляд та вирішення яких з урахуванням наведених приписів статті 1117 ГПК України перебуває поза межами перегляду справи в касаційній інстанції.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись пунктом 6 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду Одеської області від 13.11.2007 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 зі справи № 8-25-16-17/195-05-6820 повернути відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської області.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов