ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.01.08 р.                     Справа № 23/274

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія ІТМ” м.Донецьк

до відповідача: Державного підприємства “Донецький науково-дослідний вугільний інститут” м. Донецьк

про стягнення 13 423,55 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: Іванова Ю.О. - за довіреністю

Від відповідача: Павлов І.В. - за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Справа слухалась 20.11.2007р. В засіданні оголошувалась перерви до 04.12.2007р.-18.12.2007р.-03.01.2008р.-04.012008р. В засіданні яке відбулось 04.01.2008р., суд згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України закінчив розгляд справи і оголосив перерву для підготовки тексту рішення у справі до 08.01.2008р. (вказане зафіксовано у протоколі судового засідання).

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія ІТМ” м. Донецьк, звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача, державного підприємства “Донецький науково-дослідний вугільний інститут” м. Донецьк, 13 423,55 грн. боргу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          укладення сторонами договору № 5/04 виконання підрядних електромонтажних та налагоджувальних робіт та додаткової угоди № 1 від 07.09.2004р. до нього;

-          акти форми 2 від 31.08.2004р. на суму 19 515,6 грн. за серпень 2004р. та від 31.12.2004р. на суму 7 798,8 грн., які оплачені частково;

-          претензії пред’явлені ним відповідачу від 16.05.2005р. № 12/02, від 30.05.2005р. № 13/02-05 та від 21.03.2006р. № 51 які задоволені не були;

-          ст.ст. 625, 837 та 854 Цивільного кодексу України (далі – ЦК).

Відповідач вимоги позивача не визнав тому, що: акти форм КБ-2В та КБ-3 підписані з порушенням діючих стандартів (ДСТУ 4163-2003) та норм закону “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”; позивач не врахував платіж на суму 6 909,60 грн. та пропустив строк позовної давності щодо стягнення пені”

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Сторони підписали текст договору № 5/04 на виконання підрядних електромонтажних та налагоджувальних робіт від 14.05.2004р. (далі – договір № 5/04), згідно умов якого замовник (відповідач) доручає, а підрядник (позивач) виконує електромонтажні та налагоджувальні роботи (п. 1.1 договору). Вартість робіт за договором визначається локальним кошторисом з розрахунком договірної ціни, яка є динамічною (п.1.2 договору). Об’єктом договору є: виконання електромонтажних робіт у житловому будинку № 1“а” по проспекту Панфілова у м. Донецьку (п.2.1 договору). Пунктом 4.4 договору було встановлено, що підрядник починає роботи з моменту підписання сторонами договору та 100% попередньої оплати щодо матеріалів та 50% вартості заявлених робіт. Розрахунки за виконані роботи проводяться замовником у строк не більше 5 днів після підписання форми КБ-2В, КБ-3 (п.4.8 договору).

Сторони 07.09.2004р. підписали додаткову угоду до договору № 5/04 щодо виконання додаткових електромонтажних робіт.

Сторони без заперечень підписали акти приймання виконаних підрядних робіт за серпень та листопад місяці 2004р. (форми КБ-2В)та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за ці ж періоди (форми КБ-3). Таким чином, позивач виконав свої зобов’язання за договором № 5/04 згідно даних актів на загальну суму 27 314,40 грн.

Відповідач платіжними дорученнями № 509 від 14.06.2004р. (5 000 грн.), № 751 від 21.07.2004р. (5 000 грн.), № 827 від 30.07.2004р. (5 000 грн.), № 914 від 16.08.2004р. (1 460 грн.), № 221 від 05.10.2004р. (4 980,23 грн.), № 321 від 19.10.2004р. (6 909,60 грн.) та № 367 від 26.10.2004р. (4 038 грн.) сплатив позивачу 32 387,83 грн. Згідно контррозрахунку відповідача за липень 2004р. було виконано робіт на суму 6 904,80 грн., за вересень 2004р. – 6 909,60 грн. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що борг відповідача перед позивачем за виконані ним роботи у серпні та листопаді місяці 2004р. складає суму 8 740,97 грн. Відповідач не подав суду доказів оплати ним цієї суми. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача 8 740,97 грн. боргу.

Позивач не вимагає стягнути з відповідача пеню. Річні не є пенею. У зв’язку з цим суд не приймає до уваги посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, щодо стягнення пені.

Частиною 2 ст.625 ЦК встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв’язку з цим суд повинен стягнути з відповідача на користь позивача 770,83 грн. річних та 3 912,06 грн. інфляційних (позивач просить суд стягнути з відповідача 13 423,55 грн.). Суд не прийняв до уваги заперечення відповідача щодо порушення позивачем стандартів тому що: акти підписані обома сторонами і не визнані судом недійсними (ст. 882 ЦК).

На підставі ст.ст. 20, 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 625, 837, 854 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з державного підприємства “Донецький науково-дослідний вугільний інститут (м. Донецьк, вул. Артема, 114, р/р 016 в філіалі “Київського відділу ПІБ в м. Донецьку, МФО 334271, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія ІТМ” (м. Донецьк, вул. Кірова, 95, р/р 4001 в Донецькому РУ “Приватбанк” МФО 335496, ) – 13 423,55 грн. боргу, в т.ч. інфляційні та річні, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 134,24 грн. витрат на сплату держмита.

Суддя Забарющий М.І.