ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

р.

Справа №

За позовом

до

про

Представники:

СУТЬ СПОРУ:

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 31.10. по 13.11.2008р.

В березні 2008р. Позивач звернувся до господарського суду та просить стягнути з Відповідача борг за спожиту електричну енергію - 20000 000,00 грн, посилаючись на договір №25-ц від 27.12.2002р. про постачання електричної енергії та договір №25/1164-02 від 31.05.2005р. про переведення боргу

Відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вказує, що в договорі не визначено коли первісний боржник сплачує новому боржнику спірну суму, первісний боржник не надав Відповідачу документи, що підтверджують вказану заборгованість, первісний та новий боржник не узгодили терміни виконання зобов'язань, тобто не досягли згоди з усіх істотних умов договору та вважає договір переведення боргу не укладеним.

Позивач надав пояснення у справі, в яких не погоджується з доводами Відповідача, вважає, що договір переведення боргу є укладеним, а в разі невизначення строку виконання зобов'язання застосовуються правила ст. 530 Цивільного кодексу України. Вказує, що невиконання сторонами умов договору не тягне за собою неукладеність договору.

До участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, було залучено Відкрите акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (надалі третя особа–1), Державне підприємство «Енергоринок» (надалі третя особа–2), Товариство з обмеженою відповідальністю «Укренерго-Восток»(надалі третя особа–3), Відкрите акціонерне товариство «Донбасенерго»(надалі третя особа–4).

Третя особа-1 надала пояснення у справі, в яких вказує, що між Відповідачем та третьою особою-1 за погодженням з Позивачем було укладено договір переведення боргу та 31.05.2005р. ДПП "Кривбаспромводопостачання" передав ТОВ "Укренерго-Восток" право вимоги від третьої особи-1 боргу за договором переведення боргу №25/1164-02 від 31.05.2005р., чим припинив зобов'язання третьої особи-1 перед Відповідачем по цьому договору.

Відповідач надав доповнення до відзиву, в яких вказує, що спірна заборгованість погашена на підставі протоколу погодження № 1228/77 від 31.05.2005р. згідно платіжного доручення № 1179 від 02.06.2005р. на суму 3 000 000,00 грн та № 1180 від 02.06.2005р. на суму 18 394 221,19 грн. Погашення заборгованості відбулося на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1228 від 06.08.2003р. та Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2003р. № 1086.

Крім того, вказує, що 06.02.2006р. господарський суд Донецької області рішенням у справі № 20/361пд відмовив ВАТ "Донбасенерго" в позові про визнання недійсним протоколу-погодження № 1228/77 від 31.05.2005р., чим підтвердив законність та фактичне виконання розрахунків.

Від господарського суду Донецької області надійшла копія рішення у справі №20/361пд із зазначенням, що вказане рішення набрало чинності.

Від НКРЕ України надійшло пояснення від 08.07.2008р. та від 29.10.2008р. щодо проведеного за протоколом №1228/77 від 31.05.2005р. розрахунку за спожиту електричну енергію та додані до нього документи.

Третя особа-2 надала документи щодо проведеного 31.05.2005р. взаємозаліку та пояснила суду, що залік стосувався заборгованості, яка виникла станом на 01.01.2003р.

Третя особа-3 в судове засіданні не з’явилася, пояснень щодо предмету спору не надала.

Третя особа-4 зазначила, що вимоги позивача обґрунтовані, оскільки погашення заборгованості, проведене 31.05.2005р., не стосується спірного боргу, а ВАТ «Донбасенерго»не являється учасником спірних відносин, що розглядаються судом у справі №35/24-08. Щодо проведення розрахунків на підставі протоколу-погодження №1228/77 від 31.05.2005р. вказує, що відповідача було включено до переліку споживачів електричної енергії, які погашатимуть заборгованість за електроенергію в порядку, передбаченому постановою КМУ №1228 від 06.08.2003р., із сумою заборгованості 35 000 000,00 грн, та вказує, що розрахунки між сторонами були проведені у відповідності до вимог цієї Постанови, що встановлено рішенням господарського суду Донецької області у справі №20/361пд.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжувався до 02.07.2008р., до 10.08.2008р., до 20.09.2008р., до 31.12.2008р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представники третіх осіб також погодилися з доводами позивача та вважають позовні вимоги оьбгрунтованими.

Представник відповідача просив в позові відмовити за безпідставністю, вважає, що заборгованість погашена шляхом проведення взаємозаліку 31.05.2005р. В судове засідання 13.11.2008р. не з’явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений в попередньому судовому засіданні про оголошену перерву.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" та Відкритим акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (третя особа-1) було укладено договір №25-Ц (22-2481-02) від 27.12.2002р. про постачання електричної енергії строком дії до 31.12.2003р., та який відповідно до п. 11.4. є щорічно продовженим за відсутності заперечень сторін.

За вказаним договором позивач зобов’язався постачати третій особі-1 електроенергію, а остання –оплачувати її в установлені договором строки, а саме відповідно до п. 4.2. договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей) –остаточний розрахунок здійснюється за фактично спожиту в розрахунковому періоді електро-енергію протягом 2-х календарних днів з моменту отримання рахунку енергопостачальника, але не пізніше 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

31.05.2005р. між Відкритим акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" - боржник (третя особа-1) та Державним промисловим підприємством «Кривбаспромводопостачання»- новий боржник (відповідач) було укладено договір переведення боргу №25/1164-02.

Право заміни боржника у зобов’язанні встановлено статтею 520 Цивільного кодексу України та така заміна можлива лише за згодою кредитора.

Таку згоду позивач надав листом від 31.05.2005р. за №030206-УДОЄ, який підписаний комерційним директором В.В. Сивак. Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов’язки з моменту вчинення цього правочину. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Подальші дії позивача свідчать про схвалення згоди, наданої комерційним директором В.В.Сивак, на укладення спірного договору переведення боргу.

За умовами п.1.1. договору переведення боргу первісний боржник переводить свій борг (зобов’язання) по оплаті за активну електроенергію, спожиту в березні-липні 2005р. відповідно до договору на постачання електричної енергії №25-Ц (22-2481-02) від 27.12.2002р., що укладений між первісним боржником та кредитором ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», та зобов’язується оплатити новому боржнику за прийняття боргу визначену договором плату, а новий боржник заміняє первісного боржника по зобов’язанням, що виникли із цього договору, та приймає на себе зобов’язання первісного боржника по основному договору в сумі 20 000 000,00 грн (двадцять мільйонів гривень).

В екземплярі договору переведення боргу, що наданий відповідачем, зазначено період, за який переводиться борг, відмінний від періоду, що вказаний в екземплярі третьої особи-1, а саме тільки березень 2005р. З наданих екземплярів договорів та матеріалів справи суд доходить висновку, що за договором переведення боргу №25/1164-02 від 31.05.2005р. було переведено борг саме за спожиту в березні 2005р. активну електроенергію, оскільки в екземплярі третьої особи-1 наявна дописка (- липні), яка не засвідчена підписами сторін договору та відсутні в екземплярі договору відповідача.

В договорі переведення боргу сторони визначили всі істотні умови, а саме предмет договору, ціну договору –переведення боргу в розмірі 20 млн. грн, що виник на підставі договору на постачання електричної енергії №25-Ц (22-2481-02) від 27.12.2002р., строк дії договору –з моменту підписання сторонами –до повного виконання ними своїх зобов’язань за договором. Повноважні представники сторін скріпили вказаний договір своїми підписами та печатками підприємств. Отже, заперечення відповідача в цій частині безпідставні та не ґрунтуються на фактичних обставинах.

Факт споживання електричної енергії третьою особою-1 підтверджується Актом про виробітку, прийняття та відпуск на сторону активної електроенергії по ВАТ «Дніпровський меткомбінат» в березні 2005р., згідно якого в березні спожито всього 125 365 426 кВт електроенергії. Вартість цієї електроенергії склала 23 016 068,52 грн, що підтверджується рахунком №2042 від 31.03.2005р. та розрахунком позивача про заборгованість станом на 31.05.2005р.

Доказів сплати вартості спожитої в березні 2005р. електроенергії в розмірі 20 000 000,00 ні відповідачем, ні третьою особою не надано. Оскільки, новий боржник (відповідач) взяв на себе лише часткове погашення вартості цієї електроенергії в розмірі 20 000 000,00 грн, то його відповідальність обмежується вказаною сумою.

Посилання відповідача на те, що виконання його обов’язку перед позивачем перешкоджало невиконання свого обов’язку первісним боржником (третя особа-1) щодо надання йому документів на підтвердження боргу та відсутність оплати за переведення боргу, судом відхиляється, оскільки правовідносини між первісним та новим боржником є окремим зобов’язанням та повинні вирішуватися сторонами в іншому судовому провадженні, що жодним чином не впливає на обов’язок відповідача перед позивачем, який, насамперед, випливає з договору №25-Ц (22-2481-02) від 27.12.2002р. про постачання електричної енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2003р. №1228 затверджено Порядок проведення розрахунків з погашення заборгованості за електричну енергію та Положення про міжвідомчу робочу групу з питань проведення розрахунків з погашення заборгованості за електричну енергію.

Відповідно до цього Порядку проводилися розрахунки з погашення заборгованості за електричну енергію, що утворилася на 1 січня 2003р. (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), між підприємствами паливно-енергетичного комплексу та інших галузей економіки (п. 1 Порядку).

Мінпаливенерго, інші заінтересовані органи виконавчої влади зобов’язані були подавати міжвідомчій робочій групі з питань проведення розрахунків з погашення заборгованості за електричну енергію переліки (із зазначенням сум заборгованості), зокрема, підприємств, які мають заборгованість перед енергопостача-льними компаніями за отриману до 1 січня 2003р. електричну енергію.

Відповідно до вказаної Постанови КМУ між ДПП «Кривбаспромводопостачання»(кінцевий споживач), ВАТ «ЕК «Днірообленерго», ДП «Енергоринок»та ВАТ «Донбасенерго»було підписано Протокол-погодження №1228/77 від 31.05.2005р., згідно якого відповідно до алгоритму, встановленого постановою НКРЕ України від 29.10.2003р. №1086, були проведені розрахунки між вказаними в ньому сторонами, а саме ДПП «Кривбаспромводопостачання»сплачує ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго»за електроенергію, отриману в 2002р., всього суму 21 394 221,19 грн. В призначенні платежу зазначається «за електроенергію, спожиту в 2002р.».

На підтвердження сплати цієї суми відповідач надав платіжне доручення №1179 від 02.06.2005р. на суму 3 000 000,00 грн та від №118002.06.2005р. на суму 18 394 221,19 грн. В призначенні платежу зазначено «за електроенергію, спожиту в 2002р. згідно Постанови КМУ від 06.08.2003р. №1228 та протоколу-погодження №1228/77 від 31.05.2005р.»

Як вбачається з наданих НКРЕ України та ДП «Енергоринок»документів, які стали підставою проведення розрахунків відповідно до протоколу-погодження №1228/77 від 31.05.2005р., позивачем та відповідачем були надані акти звіряння розрахунків станом на 01.04.2005р., згідно яких загальна заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію складала відповідно 39 643 917,52 грн та 90 370 203,50 грн та була заборгованістю з 1999р. по 2002р. включно. За період з 2003р. по 2005р. в актах зазначено про відсутність заборгованості. В акті звіряння від 21.04.2005р. (а.с. 115, т.1) сторонами зазначено, що станом на 21.04.2005р. є непогашеною заборгованість в сумі 20 000 000,00 грн.

Слід зазначити, що на час складання вище вказаного акту від 21.04.2005р. відповідачем та третьою особою-1 ще не було укладено спірного договору щодо переведення боргу в сумі 20 000 000,00 грн, та вказана заборгованість не могла бути включена до цих актів звіряння.

Господарським судом Донецької області розглядалася справа №20/361пд за позовом ВАТ «Донбасенерго» до ДПП «Кривбаспромводопостачання», ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго», ДП «Енергоринок»за участю третіх осіб щодо визнання недійсним протоколу-погодження №1228/77 від 31.05.2005р., по якій прийнято рішення від 06.02.2006р. про відмову в позові. Вказане рішення набрало чинності (лист господарського суду Донецької області від 09.07.2008р.).

Судом були встановлені всі підстави та механізми виникнення заборгованості, яка була погашена відповідно до протоколу-погодження №1228/77 від 31.05.2005р., зокрема, встановлено, що «ТОВ «Укренерго-Восток»уклало з ДП «Кривбаспромводопостачання»договір уступки вимоги №2577/57-7 від 25.05.2005р. та листом від 25.05.2005р. №105/1203 надало позивачеві (ВАТ «Донбасенерго») копію даного договору. Згідно із п. 1 даного договору ТОВ «Укренерго-Восток»уступає на користь ДП «Кривбаспромводопостачання»право вимоги до ВАТ «Донбасенерго»на суму 20 млн. грн, яке виникло із зобов’язання позивача сплатити на користь ТОВ «Укренерго-Восток»зазначену суму за договором №33/5-05 від 20.05.2005р. за зобов’язаннями, які виникли у ВАТ «Донбасенерго»за договором №юр-2/197-2003 від 06.02.2003р.

ДП «Кривбаспромводопостачання»з посиланням на договір уступки права вимоги №2577/57-7 від 25.05.2005р. та на договір №юр-2/197-2003 від 06.02.2003р. пред’явив позивачу вимогу №01-04-1141 від 27.05.2005р. про проведення оплати на суму 20 млн. грн на користь ДП «Кривбаспромводопостачання».

Із встановленого судом слідує, що спірна заборгованість, що виникла у відповідача перед позивачем на підставі договору переведення боргу №25/1164-02 від 31.05.2005р., не могла приймати участі в погашенні заборгованості на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2003р. №1228, згідно якої погашалася заборгованість наявна станом на 01.01.2003р. Спірна заборгованість виникла лише після 31.05.2005р. Відповідач в своїх платіжних дорученнях вказав, що погашає заборгованість за спожиту в 2002р. електроенергію. Господарським судом Донецької області у справі №20/361пд встановлено, що право відповідача прийняти участь в погашенні заборгованості виникло на підставі договору уступки вимоги №2577/57-7 від 25.05.2005р., що був укладений відповідачем з «ТОВ «Укренерго-Восток», а не на підставі спірного договору переведення боргу та договору №111/05-05 від 31.05.2005р. уступки вимоги, який було укладено між «ТОВ «Укренерго-Восток»(новий кредитор) та ДП «Кривбаспромводопостачання»(кредитор).

В зв’язку з викладеним, твердження відповідача про те, що ним повністю сплачена позивачу спірна заборгованість 20 млн. грн не відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені судом, та спростовуються зібраними у справі доказами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону та договору. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Доказів сплати цього боргу на час розгляду справи відповідачем не надано.

З огляду на викладене, з врахуванням всіх встановлених обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимоги заявлені в межах загального строку позовної давності три роки, оскільки строк виконання зобов’язання щодо сплати за спожиту в березні 2005р. електроенергію скінчився 07.04.2005р., позивач звернувся до суду 31.03.2008р.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на відповідача.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 193, 275-277 Господарського кодексу України, ст.ст. 520, 525, 526 Цивільного кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" –50007, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пр. Миру, 15А, (р/р невідомі) на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" –49107, м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе,22, (р/р невідомі) заборгованість за активну електроенергію –20 000 000,00 грн (двадцять мільйонів грн 00 коп), витрати по сплаті держмита – 25 500,00 грн (двадцять п’ять тисяч п’ятсот грн 00 коп) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118,00 грн (сто вісімнадцять грн 00 коп).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його прийняття та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.