СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.02.08

Справа № 17/67-08.

За позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Консалтинг»

про розірвання договору та визнання
права власності

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2.

Від відповідача: не з'явився

У засіданні брали участь:
секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач
просить суд розірвати договір про спільне фінансування ремонтних робіт від
20.04.2006 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ
«Бізнес-Консалтинг», а також визнати за ним право власності на об'єкт
нерухомого майна - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою : м. Суми,
АДРЕСА_1  загальною площею 421,4 кв.м. і
визначене відповідно до технічного паспорту, складеному комунальним
підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації».

Відповідач в судове
засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним
чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами. В письмовому відзиві не проти задоволення позовних
вимог заперечує і просить слухати справу за його відсутності.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши
докази по справі, суд встановив:

Згідно договору купівлі -
продажу від 04.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3.  фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1. належить
на праві власності нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Суми,
АДРЕСА_1.

Крім того, право
власності позивача на вказане приміщення підтверджується витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно, виданим КП «Сумське МБТІ» 13.06.2006 р.,
який міститься в матеріалах справи.

З метою проведення
ремонтних робіт належного на праві власності позивачу приміщення 20.04.2006
року між сторонами був укладений договір про спільне фінансування ремонтних
робіт.

Відповідно до умов
вказаного вище договору позивач та відповідач зобов'язуються спільно
фінансувати проведення ремонтних робіт нежитлового приміщення, що знаходиться
за адресою : м. Суми, АДРЕСА_1. Пунктом 1.2. Договору передбачено, що після
завершення ремонтних робіт Відповідач отримує у власність частину об'єкту
нерухомого майна площею 50 кв.м., при цьому розмір грошового внеску Сторін
визначається виходячи з необхідності у грошових коштах на проведення ремонтних
робіт згідно кошторису та вноситься пропорційно до площі, що буде належати
кожній з Сторін. Право власності на частину нежитлових приміщень площею 50
кв.м. відповідач отримує тільки після повної сплати грошових коштів визначеної
згідно п. 1.3. даного Договору.

Позивач належним чином
виконав всі передбачені Договором зобов'язання, а саме, профінансував на 100%
ремонт та реконструкцію вказаного об'єкту нерухомості у зв'язку з тим, що
відповідач відмовився від виконання своїх зобов'язань по договору з причини
скрутного фінансового стану, про що свідчить лист від 28.11.2007 р., який
знаходиться в матеріалах справи.

Позивач замовив в КП
«Сумське МБТІ» виготовлення технічного паспорту на відремонтований нерухомий
об'єкт,  що знаходиться за адресою : м.
Суми, АДРЕСА_1 і отримав технічний паспорт із зазначенням площі об'єкту - 421,4
кв.м.

Судом встановлено, що в
даний час позивач не може провести реєстрацію права власності на відремонтоване
та належне йому нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою : м. Суми,
АДРЕСА_1, адже згідно договору про фінансування робіт по ремонту магазину, 50
м2 зазначеного нежитлового приміщення має належати відповідачу.

Крім того, відповідач в
даний час не відмовився від свого права на частину нежитлового приміщення, а
тільки повідомив про неможливість виконання умов договору про фінансування
ремонтних робіт нежитлового приміщення від 20.04.2006 року.

Відповідно до ст. 316 ЦК
України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно
до закону за власною волею, незалежно від волі інших осіб.

В свою чергу, відповідно
до ст. 317 ЦК України, власнику належать право володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Однак, позивач не може в
повній мірі скористатися своїм правом власності на зазначений об'єкт
нерухомості, адже відповідач не визнає таке право власності.

Відповідно до ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Підстави набуття права власності
визначені вимогами ст. 328 ЦК України, якою передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а
право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст.
202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 16
ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч. 2 вказаної статті
ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено
визнання права.

При цьому, ч. 1 ст. 392
“Визнання права власності” ЦК України визначено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Крім того, відповідно до
ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною
мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи викладене, суд
дійшов до висновку про те, що відповідачем допущено істотних порушень умов
договору, у зв'язку з чим договір про фінансування робіт по ремонту нежитлового
приміщення від 20.04.2006 року, підлягає розірванню, а за позивачем необхідно
визнати право власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, що
знаходиться за адресою м. Суми, АДРЕСА_1 загальною площею 421,4 м2.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК
України держмито в сумі 85 грн. 00 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Розірвати договір про спільне
фінансування ремонтних робіт від 20.04.2006 року, укладений між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю
«Бізнес-Консалтинг».

3.          Визнати за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1  (40030, м.
Суми, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на об'єкт
нерухомого майна - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою : м. Суми,
АДРЕСА_1  загальною площею 421,4 кв.м. і
визначене відповідно до технічного паспорту, складеному комунальним
підприємством «Сумське місбке бюро технічної інвентаризації».

Суддя
О.В. КОВАЛЕНКО