ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

04
березня 2008 р.                                                         Справа
№ 736/5-518

За
заявою Бершадської
МДПІ, м.Бершадь, Вінницької області

до ОП Бершадський завод продтоварів
«Цеоліт», Вінницька область, Бершадський район,

с.Флорино,
вул.Чкалова, 39,

про визнання банкрутом

Суддя      В. Бенівський

При
секретарі:  В. Деркач

За
участю представників:

громадянина
ОСОБА_1 -ОСОБА_2., довіреність від 12.02.2007р.

ТзДВ
„Спеціалізоване бюро з довірчих операцій” -Шинкаренко Л.В., доручення від   26.03.2007р.

боржника
-ОСОБА_3 -головний бухгалтер.

арбітражного
керуючого:  (ліквідатора) ОСОБА_4

розглянувши матеріали справи
№736/5-518, заяву гр. ОСОБА_1 про визнання поточним кредитором по справі
№736/5-518,-

В
С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької
області здійснюється провадження у справі № 736/5-518 про банкрутство ОП
„Бершадський завод продтоварів „Цеоліт” .

22.09.2006р.
в газеті „Голос України” №176 опубліковане оголошення про поновлення
провадження справи про банкрутство в стадії санації.

17.11.2006р.
ухвалою господарського суду Вінницької області по справі №736/5-518 припинено
повноваження арбітражного керуючого (керуючого санацією) ОСОБА_5 на підставі
клопотання від 14.11.2006р. та призначено арбітражним керуючим (керуючим
санацією) ОСОБА_4

11.10.2007р. господарським судом
Вінницької області була винесена Постанова про визнання боржника -ОП
Бершадський завод продтоварів «Цеоліт», Вінницька область, Бершадський район,  с. Флорино, вул.Чкалова, 39 банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру. Арбітражним керуючим (ліквідатором) призначено
ОСОБА_4

09.11.2007р. до  господарського суду Вінницької області подана
заява ОСОБА_1 про визнання поточних вимог.

В
заяві зазначено наступне:

11.10.2007р.
постановою господарського суду Вінницької області у справі №736/5-518 визнано
банкрутом ОП Бершадський завод продтоварів «Цеоліт», Вінницька область,
Бершадський район,  с.Флорино,
вул.Чкалова, 39, .

Згідно
договору позики від 11.09.2002р. ОСОБА_1 було надано позику ОП Бершадський
завод продтоварів «Цеоліт»для погашення заборгованості по зарплаті працівникам
та кредиторської заборгованості позичальника. Таким чином ОП Бершадський завод
продтоварів «Цеоліт»має борг в розмірі 537,6 тис. грн. З цих підстав просить
визнати поточним кредитором з розміром вимог
537,6 тис. грн.

Заявник
додав всі платіжні квитанції про надання грошової позики та договір.

Боржник
одержання коштів в сумі 537,6 тис. грн. визнав, однак вимоги щодо повернення в
повному обсязі не визнав посилаючись на збіг строку давності по частині вимог,
а саме: по проплатах від 30.07.2003р. до 01.11.2003р.

А по
частині проплат вимоги визнаються. Це по проплатах від 19.02.2004р. до
19.05.2004р. в сумі 85703,00 грн.

Загальна
заборгованість по квитанціях за виданий період
складає -85703 грн., які згідно наданій „Розшифровці документів по
використанню коштів” були використані частково на сплату зарплати, податків та
обов'язкових платежів, а частково -на виробничу діяльність: за цукор, сік
матеріали, що суперечило і умовам Договору від 11.09.2002р. (ч.2: „Цільове
призначення позики: погашення заборгованості працівникам та погашення
кредиторської заборгованості Позичальника”), і реєстру вимог кредиторів станом
на час отримання та витрат коштів, а тому просить зобов'язати Відповідача
провести аудит щодо цільового використання та оподаткування коштів.

За
загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень
(ст.33 ГПК України).

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників заявника, боржника,
кредитора -ТзДВ „Спеціалізоване бюро з довірчих операцій”, суд дійшов висновку
про часткову обґрунтованість вимог.

Відповідно
до договору позики від 11.09.2002р. заявник передав грошові кошти позичальнику
для забезпечення виробничої діяльності.

Належно
завірені копії квитанцій додано до заяви.

Пункт
7 договору передбачає, що після спливу строку, визначеного в п.5 цього договору
позичальник зобов'язується  протягом 7
календарних днів повернути позику позикодавцю, тобто заявнику.

А п.5
цього договору передбачає, що позикодавець зобов'язується надати визначену цим
договором позику частинами починаючи з 7 дня після підписання цього договору
шляхом переведення відповідних коштів на поточний рахунок позичальника.

Таким
чином, виходячи з умов цього пункту позичальник зобов'язувався через 7 днів
після одержання коштів по кожній проплаті повертати позику.

Оскільки
заяву ОСОБА_1надав до суду 09.11.2007р. то трьохрічний строк позовної давності
обчислюється з 09.11.2004р.

З
врахуванням визнання (погодження) боржником про те, що термін позовної давності
не минув з 19.02.2004р., а це 85703,00 грн. суд дійшов висновку про визнання
саме цієї суми,  як поточних вимог.

Слід
зауважити, що боржник вказує в відзиві про інші договори позики і зазначає їх
реквізити. Але заявник про них не згадує, пояснивши в засіданні, що вони є
похідними для підсилення основного договору, на якому ґрунтується загальна сума
вимог.

Необхідно
підкреслити, що спір щодо строку позовної давності та його поновлення у справі
про банкрутство неможливий і має вирішуватись в загальному позовному
провадженні.

Перешкод
у стягненні коштів ОСОБА_1не мав, а тому міг своєчасно звернутись до суду.

Таким
чином  визнанню підлягають поточні вимоги
в сумі 85703,00 грн.

Клопотання
ліквідатора про зобов'язання боржника щодо проведення аудиту задоволенню не
підлягає, оскільки заборони на його проведення йому ніхто не накладав.

Керуючись
ст.ст.1, 23, 25-34 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом», ст.ст.253, 257, 261, 267 Цивільного кодексу
України, ст..33 ГПК України  суд,-

У
Х В А Л И В :

Визнати
поточні    вимоги    гр.ОСОБА_1
(АДРЕСА_1) до  ОП Бершадський
завод продтоварів «Цеоліт»в сумі 85703,00 грн. в четверту чергу задоволення.

В решті суми 451897,00 грн.  - відмовити.

Увалу направити заявнику гр..ОСОБА_1
(АДРЕСА_1), підприємству-банкруту, кредиторам: ТзДВ „СБДО” (м.Вінниця,
вул..Хмельницьке шосе, 7), ТзОВ „НДІ ВТБ” (м.Львів, вул..Староєврейська,
22),  ТОВ „Науково-правнича фірма
„І.Т.С.” (м.Вінниця, вул..Хмельницьке шосе, 2-А),Філія державної
госпрозрахункової         установи       „Агентство з питань банкрутства”   у Вінницькій області

(м.Вінниця,
вул.Театральна, 15), СПД ФО ОСОБА_5(АДРЕСА_2), Вінницькому обласному Сектору з
питань банкрутства, арбітражному керуючому ОСОБА_4 належним чином.

Суддя                                                Бенівський В.І.

10 прим.