ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2008 Справа № П21/2199-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменко І.М. –доповідач

суддів: Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.

при секретарі судового засідання: Прокопець Т.В.

За участю прокурора Кузьменко Сергій Віталійович, прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області, посвідчення № 57 від 10.05.07.

Представники сторін у судове засідання не з"явились

розглянувши апеляційне подання Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2007 року у справі № П21/2199-07

за позовом Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Державного комітету лісового господарства України, державного підприємства „Лугинський лісгосп”, Житомирська область

до : товариства з обмеженою відповідальністю проектно-виробничого підприємства „Радіола”, м. Дніпропетровськ

про стягнення 861,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.07р. у справі № П21/2199-07 (суддя Алмазова І.В.) позовну заяву повернуто без розгляду.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що в означеній позовній заяві статус позивача набуває державне підприємство „Лугинський лісгосп”, яке є державним підприємством, а не органом державної влади.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, прокурор подав до Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційне подання, в якому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що прокурором подано позов саме в інтересах держави, оскільки в даному випадку має місце порушення інтересів держави.

Позивач та відповідач витребувані судом відзиви на апеляційне подання не надали.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційне подання, заслухавши прокурора вважає, що апеляційне подання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, прокурор в грудні 2007 року звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 861,51 грн., яка склалася в результаті несплати відповідачем суми за поставлену продукцію.

З матеріалів справи, апеляційного подання та позовних матеріалів вбачається, що дійсно в зазначеній позовній заяві статус позивача набуває державне підприємство „Лугинський лісгосп”, яке є державним підприємством, а не органом державної влади і задоволення позовних вимог спричинило б до відновлення порушених інтересів саме цього підприємства, а не інтересів держави.

Однак, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про необхідність повернення позовної заяви без розгляду, оскільки ст.. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік підстав, за якими позовна заява повертається позивачу без розгляду. Також в даній нормі права зазначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Судова колегія вважає, що в даному випадку прокурор позбавлений можливості звернутися до господарського суду з даним позовом, оскільки усунути перелічені в ухвалі суду першої інстанції недоліки не є можливим.

Згідно рішення Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999р., щодо тлумачення ст.. 2 Господарського процесуального кодексу України, прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Колегія суддів встановила, що судом першої інстанції було невірно застосовано норми п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовну заяву підписано прокурором, та посадове становище останнього зазначено належним чином.

В даному випадку суд першої інстанції мав застосувати положення ст.. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали.

В задоволенні ж вимоги прокурора щодо прийняття позову до провадження слід відмовити, з вищеперелічених підстав.

Керуючись ст.ст.101, 103-106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора –задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.07р. у справі № П21/2199-07 –скасувати.

Справу направити до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя                                                              Л.М. Білецька

Суддя О.В. Голяшкін