ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2008 р.

Справа № 6/334-07-8638

Позивач: Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області

Відповідач: Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Охорона комплекс –Іллічівськ”

Про: визнання недійсним рішення № 15-рш від 24.04.2007 р.

Суддя Демешин О.А.

Представники сторін

Від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Мазуркевич Р.В. - довіреність

Від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Тітова Л.О. - довіреність

Від третьої особи: Мокрий Р.В. - довіреність

Суть спору: Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі –Позивач) вимагає визнати недійсним рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі –Відповідач) від 24.04.2007 року № 15-рш „Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладання штрафу”.

Ухвалою господарського суду одеської області від 21.12.2007р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на сторона відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-комплекс-Іллічівськк»

Відповідач позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 21.12.2007 року № 2682-08/2007 та додаткових пояснень до відзиву від 15.02.2008 року № 32-08/2008.

У судовому засіданні оголошувались перерви до 28.01.2008р., 20.02.2008р. та 25.02.2008р. в порядку ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

01.03.2003 року між Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю “Охорона комплекс –Іллічівськ” було укладено договір № М-3/484, предметом якого становило зобов’язання Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо негайного виїзду та прибуття наряду міліції охорони Управління на об’єкти в м. Іллічівськ після отримання інформації від ТОВ „Охорона-Комплекс-Іллічівськ” про спрацювання сигналізації на них, встановлення причин спрацювання сигналізації шляхом обстеження об’єктів і здійснення відповідних дій наряду міліції охорони в межах наданих законодавством України повноважень.

10.01.2007 року за згодою сторін вищевказаний договір № М-3/484 від 01.03.2003 року було розірвано.

Після розірвання цього договору Управлінням Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області було розіслано листи контрагентам ТОВ „Охорона-Комплекс-Іллічівськ” з інформацією про факт припинення договірних відносин між Позивачем та Третьою особою та про те, що наряди міліції охорони більше не будуть здійснювати реагування на спрацювання охоронної сигналізації на об’єктах, які обслуговуються ТОВ „Охорона-Комплекс-Іллічівськ”, а також надавались проекти договорів про здійснення охорони об’єктів з Позивачем, та зразок заяви на ім’я керівника Позивача про перехід під охорону Позивача, в якій зазначалось: „на охорону об’єкту…який раніше охоронявся ТОВ „Охорона-Комплекс-Іллічівськ”, також повідомляло про незмінність для них цін охоронних послуг та безкоштовність установки необхідного устаткування.

В результаті таких дій з боку Позивача, до ТОВ „Охорона-Комплекс-Іллічівськ” почали надходити листи від контрагентів про розірвання договорів на охорону майна у зв’язку з переходом під охорону Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, а також про те, що працівники Управління наполегливо рекомендують підприємствам припинити договірні відносини з ТОВ „Охорона-Комплекс-Іллічівськ” та перейти під охорону Управління .

Одеським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, на підставі перевірки скарги ТОВ «Охорона-Комплекс-Іллічівськ»про порушення

Управлінням Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, було прийнято Рішення від 24.04.2007р. № 15-рш, згідно якого вищевказані дії позивача визнано такими, що порушують законодавство про захист від недобросовісної конкуренції і на Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області накладено штраф у розмірі 6800грн.

Позивач вважає зазначене рішення незаконним та необґрунтованим, посилаючись на відсутність в діях Управління складу правопорушення, передбаченого статтею 12 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що спірне рішення відповідає вимогам чинного законодавства та на пропуск позивачем строку на звернення до господарського суду з позовною заявою про визнання недійним рішення Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного:

Стаття 1 Закону України „Про захист від недобросовісної конкуренції” встановлює, що недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать правилам, торговим та іншим чесним звичаям у підприємницькій діяльності.

Відповідно до ст. 12 Закону України „Про захист від недобросовісної конкуренції” схиленням господарюючого суб'єкта (підприємця) до розірвання договору з конкурентом іншого господарюючого суб'єкта (підприємця) є вчинене з корисливих мотивів або в інтересах третіх осіб спонукання господарюючого суб'єкта (підприємця) - учасника договору до невиконання або виконання неналежним чином договірних зобов'язань перед цим конкурентом шляхом надання або пропонування господарюючому суб'єкту (підприємцю) - учаснику договору, безпосередньо або через посередника, матеріальної винагороди, компенсації чи інших переваг.

У спірному рішенні у повному обсязі викладені обставини з яких вбачається наявність в діях Позивача правопорушення, встановленого статтею 12 вищеназваного закону, однак не зроблено конкретного висновку, зокрема, у чому полягали корисливі мотиви позивача і які були запропоновані переваги клієнтам ТОВ «Охорона-Комплекс-Іллічівськ»в разі укладення ними договорів на охорону з Управлінням Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

Зазначені недоліки спірного рішення відмічено господарським судом м.Києва в рішенні від 30.01.2008р. по справі № 15916 за позовом Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області до Антимонопольного комітету України про визнання недійним Рішення АМК України від Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 08.11.2007р. № 607-р.

Статтею 59 Закону України „Про захист економічної конкуренції” встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМКУ є: неповне з’ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд вважає, що при прийнятті спірного рішення з боку відповідача мало місце неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, з викладенням цих обставин у відповідних висновках про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого статтею 12 Закону України „Про захист від недобросовісної конкуренції”, а саме –корисливості (наприклад, у вигляді збільшення доходів позивача у зв’язку з укладанням договорів на охорону з новими клієнтами) та надання клієнтам ТОВ «Охорона-Комплекс-Іллічівськ» пропозицій про матеріальну винагороду, компенсації чи інші переваги (наприклад, у вигляді забезпечення реагування груп затримання міліції при відсутності такого забезпечення з боку ТОВ «Охорона-Комплекс-Іллічівськ»).

Тобто, саме неповне з`ясування обставин і невідповідність висновків спірного рішення викладеним в ньому обставинам –є підставою для визнання недійним рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.04.2007 року № 15-рш „Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладання штрафу”.

Однак, статтею 32 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»встановлено, що скарги на рішення Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень, прийняті у справах про недобросовісну конкуренцію, подаються до судів у тридцятиденний строк з дня одержання копії рішення.

Крім того, статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»встановлено право оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується самим позивачем у клопотанні про відновлення пропущеного строку від 26.11.2007р. №151-1-5089 - спірне рішення ним було одержано 24.04.2007р., а позовну заяву надано до господарського суду Одеської області 26.11.2007р. (вх.11374).

Як зазначалось вище, статтею 32 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»встановлено 30-ти денний строк оскарження рішень органів АМК України у справах про недобросовісну конкуренцію, а нормою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»встановлено присічний двомісячний строк оскарження всіх рішень Антимонопольного комітету України за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Оскільки цей строк не може бути відновленим, суд не вбачає підстав для задоволення вищезазначеного клопотання позивача про відновлення пропущеного строку надання позову.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України –сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Приймаючи до уваги, що відповідачем в запереченнях на позов заявлено про застосування позовної давності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області

до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю “Охорона комплекс –Іллічівськ” про визнання недійсним рішення АК Одеського обласного ТВ АМК № 15-рш від 24.04.2007 р. - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку

з дня його прийняття.

Суддя Демешин О.А.