У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 лютого 2008 р. Справа № 14/9-08/02-2а

Суддя господарського суду , розглянувши матеріали справи

за позовом:ТОВ "Стадниця-Інвест", с. Стадниця, Вінницький район

до: Спілки (об'єднання) громадян співвласників майна реорганізованого КСП "Україна", с. Стадниця, Вінницький район

про виділення в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності на загальну суму 1 451916 грн.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява б/н від 08.02.08.

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню виходячи з наступного.

Позивачем не надано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Так, відповідно до ст.3 Декрету КМУ “Декрету Кабінету Міністрів “Про державне мито“, держмито з вимог майнового характеру сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто не менше 102 грн. і не більше 25500 грн. Оскільки вартість майна про виділення якого заявлено позов, складає 1451916 грн., державне мито має бути сплачено в розмірі 14519,16 грн., натомість платіжним дорученням №1 від 08.02.08 до державного бюджету було перераховано держмито в сумі 1452 грн.

Крім того, відповідно до розділу 3 п.7 Інструкції Національного банку України „Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті”, реквізит "Призначення платежу" платіжного документа заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів одержувачу. Проте, в платіжних дорученнях, що додані як докази сплати судових витрат, у графі “Призначення платежу” не вказано реквізитів позовної заяви (дати, номера) з якої сплачено державне мито не зазначено предмет позову та найменування відповідача. Вищевикладене стосується також платіжного доручення №2 від 08.02.08, що додане як доказ оплати витрат на інформаційне -технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Проте, в порушення вказаного, позивач вказав законодавства на підставі якого заявлено даний позов та не навів нормативно-правового обґрунтування пред'явлення особою, яка не є членом спілки співвласників вимоги про виділення їй в натурі частки в майні відповідача.

Також позивачем не вказано та не надано доказів щодо юридичного статусу відповідача та доказів щодо порядку виділення в натурі частки з майна спілки (об'єднання) громадян - співвласників майна реорганізованих КСП.

Відповідно до ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчених копіях. Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами. Всупереч викладеному до позовної заяви додані не завірені належним чином копії документів.

Крім того надані з позовними матеріалами перелік майна (додаток 3) та перелік майна, що належить спілці громадян-співвласників КСП "Україна", не місять відомостей щодо осіб, якими вони складені, дати складення. До того ж, на даних документах відсутні вказівка на посадове становище зазначених осіб та підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК позивач, прокурор чи його заступник зобов’язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає, а згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві позовної заяви і доданих до неї матеріалів.

В порушення вказаних норм, до матеріалів даної позовної заяви, як доказ надсилання відповідачеві копії позовної заяви додано фіскальний чек №9997 від 08.02.08, з якого, проте, не можливо встановити які саме документи направлялись відповідачу. В свою чергу, належним доказом направлення копій позовних матеріалів відповідачу, є бланк опису вкладення, який згідно ч.2 п.78 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох його примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення. Дані вимоги позивачем не було дотримано і опису вкладення до матеріалів справи не надано.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 3,4, 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №б/н від 08.02.08 разом з матеріалами повернути позивачу.

2. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 1452 грн., перераховане за платіжним дорученням № 1 від 08.02.2008 р. , підлягає поверненню.

3. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.10.93 р. № 7-93 та п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 1258 від 21.12.2005р. "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів" витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., перераховане за платіжним дорученням № 2 від 08.02.2008 р. , підлягають поверненню.

4. Копію ухвали надіслати сторонам.

Суддя