КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2008                                                                                           № 36/342

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явився

від відповідача - Іскренко О.А., дов. №02 від 03.09.2008

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "БАНТ"

на рішення господарського суду м.Києва від 06.08.2008

у справі № 36/342

за позовом                               Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом"янського району м. Києва

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "БАНТ"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  повернення майна та виселення

ВСТАНОВИВ:

Суть рішення і апеляційної скарги:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Солом’янського району міста Києва (далі – позивач) у травні 2008 року звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „БАНТ” (далі - відповідач) про виселення відповідача з нежилого приміщення загальною площею 138,80 кв.м. за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 40 (цоколь), повернувши зазначене приміщення позивачеві; стягнення з відповідача на користь позивача 85,00грн. державного мита та 118,00грн. витрат за оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.08.2008 у справі №36/342 позовні вимоги задоволено, виселено відповідача з нежилого приміщення загальною площею 138,8 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 40, зобов’язано передати дане приміщення позивачеві за актом приймання-передачі приміщення; стягнуто з відповідача на користь позивача 85,00грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення обґрунтовано відсутністю доказів щодо продовження строку дії договору та відсутністю підстав у відповідача займати орендоване приміщення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.08.2008 у справі №36/342.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм матеріального права, а саме: статті 764 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) та частин 2,3 статті 17 Закону України „Про оренду державного і комунального майна”, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Зокрема, скаржник наполягає на тому, що позивачем не доведено факту отримання відповідачем листа позивача №5528/38 від 30.11.2007 з вимогою звільнити приміщення та повернути його позивачеві, а тому відповідач правомірно користується орендованим приміщенням у відповідності до приписів статті 764 ЦК України та частин 2,3 статті 17 Закону України „Про оренду державного і комунального майна”.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2008 у справі № 36/342 апеляційна скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження, судове засідання призначено на 01.10.2008.

01.10.2008 в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду оголошувалась перерва до 15.10.2008 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України).

У судове засідання 01.10.2008 з’явився представник відповідача, який повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте повноважний представник позивача у судове засідання не з’явився. Через загальний відділ діловодства до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв’язку з неможливістю направити у судове засідання повноважного представника. Клопотання позивача судом відхилено як необгрунтоване, оскільки на підтвердження зазначених обставин доказів позивачем не надано.

У наданому суду відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити рішення господарського суду міста Києва від 06.08.2008 у справі №36/342 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В обґрунтування своїх заперечень позивач посилається на закінчення строку дії договору оренди, що є підставою для звільнення відповідачем орендованого приміщення. Позивач не є власником орендованого приміщення і не має права ним розпоряджатися, а матеріалами справи підтверджується факт відмови відповідачеві у продовженні терміну договору. Крім того, позивачем зазначено, що листом Солом’янської районної у місті Києві державної адміністрації №16849/01 від 18.12.2007 відповідача було повідомлено про те, що при проведенні конкурсу на право орендувати спірне приміщення, в якому також приймав участь відповідач, переможцем було визначено іншого суб’єкта, яким запропонована найвища ціна.

Враховуючи, що явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, а також той факт, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення господарського суду міста Києва за наявними у справі матеріалами без представника позивача.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення, заслухавши пояснення представника відповідача, Київський апеляційний господарський суд

Встановив:

21.12.2005 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Солом'янського району міста Києва (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „БАНТ” (орендар) був укладений договір №1117 (аркуш справи 9) оренди нежилого приміщення на цокольному поверсі площею 138,8 кв.м. (далі договір), що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 40.

Відповідно до підпункту 9.1 пункту 9 договору строк дії договору сторони встановили з 21.12.2005 по 21.11.2006.

Орендна плата на момент укладення договору становила 1089,96грн. (підпункт 3.1 пункту 3 договору). Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Додатковою угодою від 29.12.2006 сторони внесли зміни до договору оренди №1117 від 21.12.2005 в частині розміру орендної плати, встановивши її в розмірі 1816,60 грн. на місяць, та строку дії договору, пролонгувавши його до 29.11.2007.

Згідно з підпунктом 3.9 пункту 3 договору оренди відповідач зобов'язався вносити орендну плату та інші платежі незалежно від результатів господарської діяльності щомісячно до 1-го числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Відповідно до підпункту 3.10 пункту 3 договору орендна плата та інші передбачені договором платежі сплачуються орендарем починаючи з дати підписання акту приймання-передачі. Орендна плата нараховується до: - дати підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцю; дати складання акту державним виконавцем про виселення, на підставі рішення суду.

Пунктом 2 статті 291 Господарського кодексу України (далі-ГК України) визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до пункту 2 статті 26 та пункту 1 статті 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до статті 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно частини 4 статті 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом №5528/38 від 30.11.2007 (аркуш справи 17) повідомив відповідача, що строк дії договору оренди №1117 від 21.12.2005 припинився 29.11.2007, та просив в десятиденний термін після отримання повідомлення звільнити приміщення та передати його позивачу за актом приймання-передачі.

Оскільки позивач в установленому законом порядку повідомив відповідача про закінчення договору оренди, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що договір оренди нежилого приміщення №1117 від 21.12.2005 припинив свою дію 29.11.2007.

При цьому, апеляційним господарським судом критично оцінено посилання позивача на те, що він не отримав лист позивача №5528/38 від 30.11.2007 з вимогою звільнити приміщення та повернути його позивачу, з огляду на наступне.

Матеріали справи містять перелік згрупованих рекомендованих відправлень, в якому серед одержувачів зазначений і відповідач, з відміткою поштового відділення (відбитком календарного штемпеля) від 06.12.2007, та фінансовий чек поштового відділення №0583 від 06.12.2007, що підтверджує факт надіслання відповідачу листа № 5528/38 від 30.11.2007. Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого суду щодо належності зазначених доказів, оскільки відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1155 від 17.08.2002, наявність відбитку календарного штемпеля та підпису працівника об'єкта поштового зв'язку на списку відправлення є наслідком приймання цією особою відповідних поштових відправлень. Приймання поштового відправлення визначено у пункті 3 Правил як виробнича операція, яка полягає в оформленні поштового відправлення, що подається відправником для пересилання, тобто для обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень.

Згідно з пунктом 36 Правил фінансовий чек видається відправникові з додержанням вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Слід також зазначити, що відповідно до роз’яснення Вищого господарського суду України №04-5/366 від 28.03.2002 „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України” розрахунковий документ виданий відправникові поштового відправлення відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1155 від 17.08.2002, може вважатися належним доказом надсилання копії позовної заяви.

Крім того, нормами чинного законодавства України, зокрема наведеними нормами, передбачено факт наявності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору, а не обов'язок орендодавця вручати зазначену заяву орендареві або контролювати факт отримання ним зазначеної заяви.

Відповідно до пункту 9.2 договору оренди №1117 від 21.12.2005 договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Питання про надання дозволу на продовження строку договору оренди та його умови вирішується на підставі письмового звернення орендаря до органу виконавчої влади, поданого не пізніше як за три місяці до закінчення строку його дії. Продовження терміну договору оформлюється письмовою угодою сторін, яка є додатком до договору, або укладанням нового договору. У разі, якщо звернення орендаря не надійшло, або орендар не отримав дозволу на оренду об'єкту оренди, орендар повинен звільнити об'єкт оренди по закінченню терміну дії договору оренди та передати орендодавцю об'єкт оренди по акту прийому-передачі.

Відповідачем доказів його письмового звернення до органу виконавчої влади, поданого не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, як передбачає підпункт 9.2 пункту 9 договору оренди, суду на надано.

Згідно зі статтею 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона бала одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, відповідач після закінчення терміну дії договору орендоване приміщення не звільнив, нового договору оренди на спірне приміщення укладено не було. Таким чином відповідач безпідставно займає спірне нежитлове приміщення.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Стаття 34 ГПК України зазначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження звільнення або правомірності користування спірним приміщенням, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого суду щодо обґрунтованості позовних вимог.

З огляду на встановлене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в розумінні статті 104 ГПК України. Судові витати за розгляд апеляційної скарги у зв’язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „БАНТ” залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 06.08.2008 у справі №36/342 залишити без змін.

3. Матеріали справи №36/342 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді

20.10.08 (відправлено)