ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2008 р. Справа № 29/463-07

вх. № 9940/5-29

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився 3-ї особи - не з"явився відповідача - Маркова М.В.

розглянувши справу за позовом

ТОВ "Оптімум", м. Харків 3-я особа - Бойко А.М.

до ТОВ фірма "Лідер Пласт", м. Харків

про визнання договору оренди недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати договір оренди нежитлової будівлі літ. „И-4” загальною площею 14601,9 кв. м, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Постишева, 93 дійсним. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між ним та третьою особою 1 січня 2007 р. був укладений Договір оренди спірних приміщень, відповідно до якого в позивача виникло право володіння та користування ним, позивач вказує на те, що відповідач оспорює дійсність договору оренди шляхом ненадання приміщення в користування орендарю.

Відповідач проти позову заперечує. Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що спірне майно передавалось в оренду третьою особою як власником, однак право власності третьої особи було скасовано Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.02.2007 р. у справі № 22-ц-609/2007 р., а тому Договір оренди, на який посилається позивач за первісним позовом, не породжує юридичних наслідків. Також представником відповідача було подано до суду рішення Господарського суду по справі № 35/214-07 від 04.06.2007 року в мотивувальній частині якого встановлено, що договір оренди укладений 01.01.2007 року між ТОВ «ОПТИМУМ» та громадянином Бойко А.М. є недійсним.

Представник позивача в судове засідання не з"явився.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами у порядку передбаченому ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглянувши надані суду докази, вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив, 1 січня 2007 р. між позивачем та третьою особою був укладений Договір оренди нежитлової будівлі літ. „И-4” загальною площею 14601,9 кв. м, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Постишева, 93.

Приміщення третьою особою передалось в оренду як власником, при цьому право власності на приміщення в третьої особи виникло на підставі Договору купівлі-продажу від 22.08.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трощій І.В., укладеного між третьою особою та гр. Ветохіним Г.А. (Іоффе Г.А.).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.02.2007 р. у справі № 22-ц-609/2007 р. визнано недійсним Договір купівлі-продажу спірного майна від 22.08.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трощій І.В., укладеного між третьою особою та гр. Ветохіним Г.А. (Іоффе Г.А.), скасовано право власності Бойко А.М. на спірне приміщення, визнано право власності на спірну будівлю за ТОВ фірмою „Лідер-Пласт”.

Відповідно до рішення Господарського суду Харківської області по справі № 35/214-07 від 04.06.2007 року було встановлено, що договір оренди укладений 01.01.2007 року між ТОВ «ОПТИМУМ» та громадянином Бойко А.М. є недійсним.

Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Оскільки, Договір купівлі-продажу визнано судом недійсним, то відповідно, він не створив юридичних наслідків у вигляді набуття громадянином Бойко А.М. права власності на нежитлову будівлю літ. „И-4” загальною площею 14601,9 кв. м, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Постишева, 93.

Згідно ст. 317 ЦК України, саме власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки, Бойко А.М. не отримав спірне майно у власність, то він і не мав права передавати його в оренду іншим особам.

Зважаючи на викладене вище, договір оренди спірних приміщень від 01.01.2007 р. є недійсним.

Оскільки, Договір оренди є недійсним, то він не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Із врахуванням викладеного, у позивача відсутні достатні правові підстави для визнання договору оренди дійсним.

За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя