ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2008 р.

Справа № 9-31/80-07-1007

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Л.В. Поліщук

суддів: Л.І. Бандури, Л.І. Бойко.

Згідно розпорядження Голови Одеського апеляційного господарського суду № 15 від 21.01.2008р. у зв’язку з хворобою судді В.Б. Туренко для розгляду справи утворено нову колегію у складі: головуючий суддя Л.В. Поліщук, судді Л.І. Бандура, Л.І. Бойко.

При секретарі судового засідання –О.О.Соломахіній,

за участю представників сторін:

від позивача –Ю.В. Кравченко

3-я особа –не з’явився

від відповідача –І.В. Гроза,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Одеської міської ради

на рішення господарського суду Одеської області від 29.10.2007р.

у справі № 9-31/80-07-1007

за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради

за участю 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Одеської міської ради

до ТОВ „Альфа-Пак”

про зобов’язання провести перебудову і знесення самочинно забудованих об’єктів,

встановив:

Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради звернулося з позовом до ТОВ „Альфа-Пак” про зобов’язання відповідача провести перебудову будівель виробничо-складської бази, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Новомосковька дорога, 25, у тому числі шляхом знесення самочинно збудованої трьохповерхової прибудови до будівлі під літерою „А4”, самочинно збудованої одноповерхової прибудови до будівлі під літерою „А5” та самочинно збудованої оранжереї, з метою приведення належної йому виробничо-складської бази у попередній стан, згідно з технічним паспортом виготовленим у КП „ОМБТІ та РОН” станом на 30.01.2003р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.03.2007р. (суддя В.М. Лєсогоров) позов залишено без розгляду, оскільки позивач без поважної причини не надав суду витребувані судом докази, що перешкодило повному, всебічному та об’єктивному розгляду справи.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.05.2007р. вказану ухвалу господарського суду скасовано, справу направлено до господарського суду для розгляду по суті.

В заяві від 10.09.2007р. позивач уточнив позовні вимоги і просив на підставі ст.376 ЦК України зобов’язати відповідача за власний рахунок провести відповідну перебудову будівель виробничо-складської бази, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, 25, а саме: знести самочинно збудовані трьохповерхову нежитлову будівлю, убиральню, навіс і теплицю, та привести належну йому виробничо-складську базу у попередній стан.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.10.2007р. (суддя Н.В. Бакланова) в задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги не обґрунтовані, оскільки позивач не довів в чому полягає протиріччя суспільним інтересам або порушення прав інших осіб, або порушення будівельних норм. Будівництво виробничо-складської бази здійснювалось за розробленим і погодженим робочим проектом, без порушення будівельних норм і правил, без відхилення від проекту, це будівництво не суперечить суспільним інтересам і ніяким чином не порушує права інших осіб. Посилання позивача на неотримання відповідачем окремого дозволу на проведення другої черги реконструкції, не є адекватним для застосування положень ст.376 ЦК України щодо знесення та проведення перебудови будівель, оскільки, законодавством України передбачена інша відповідальність за проведення будівельних робіт без дозволу на їх виконання, а саме Законом України „Про відповідальність підприємств, їх об’єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування” встановлено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі п’ятдесяти відсотків вартості цих робіт.

Не погодившись із рішенням суду, Одеська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила його скасувати, позов задовольнити, оскільки рішення прийнято при неповному з’ясуванні обставин справи та в порушення вимог ст.ст. 5, 12 Закону України „Про основи містобудування”, ст.9 Закону України „Про архітектурну діяльність”, Положення про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі, Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт та ч.1 ст.376 ЦК України.

Управління архітектури та містобудування, в судовому засіданні апеляційної інстанції, повідомило, що також звернулося із апеляційною скаргою на рішення суду і просило її розглянути. Однак вказана апеляційна скарга не надходила до суду, у зв’язку з чим судова колегія розглядає тільки апеляційну скаргу Одеської міської ради. Позивач підтримав вказану апеляційну скаргу, оскільки його апеляційна скарга містила ті ж самі доводи в обґрунтування скасування рішення суду.

ТОВ „Альфа-Пак” у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, звертаючись до господарського суду з позовом про знесення самочинно збудованих об’єктів на підставі ст.376 ЦК України, зазначило, що ТОВ „Альфа-Пак” здійснює реконструкцію будівлі виробничо-складської бази, розташованої за адресою: м.Одеса, вул. Новомосковська дорога, 25, без погодженої у встановленому законом порядку проектно - правової документації та без дозволу на виконання будівельних робіт.

Статтею 23 Закону України „Про планування і забудову території” передбачено, що будівництво об'єктів містобудування має здійснюватися відповідно до проектної документації.

Відповідно до положень ст.9 Закону України „Про архітектурну діяльність” будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Як зазначено в ст.28 Закону України „Про архітектурну діяльність”, власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури.

Статтею 29 Закону України „Про планування і забудову територій” передбачено, що здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п.5.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000р. №273, виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України „Про відповідальність підприємств, їх об’єднань, установ та організацій за порушення у сфері містобудування” від 14.10.1994р. №208/94-ВР із подальшими змінами передбачено, що підприємства, їх об'єднання, установи та організації (далі - підприємства) незалежно від форм власності, які здійснюють проектування, роботи по будівництву, реконструкції, реставрації та капітальному ремонту (далі - будівельні роботи), виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, а так само які є замовниками у будівництві або поєднують функції замовника і підрядчика, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: проведення будівельних робіт без дозволу на їх виконання або без затвердженої проектної документації - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості цих робіт.

Згідно із частиною 1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 7 вказаної статті передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Отже, в статті 376 ЦК України чітко визначені обставини, за яких самочинно збудоване майно підлягає знесенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ „Альфа-Пак” на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна в листопаді 1998 року придбало складську базу, розташовану згідно висновку Управління земельних ресурсів Одеської міської ради №374 від 25.02.1999р. на земельній ділянці площею 1,5629га, за адресою: м. Одеса, Новомосковська дорога, 23. Одеською міською радою 20.10.1999р. видано ТОВ „Альфа-Пак” державний Акт ІІ-ОД №003424 на право постійного користування 1,5060га землі для експлуатації складської бази в межах згідно з планом землекористування. Управління архітектури і містобудування на підставі погодження Виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.04.1999р. №1040/4, рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 23.03.1999р. №214 та заяви ТОВ „Альфа-Пак” надало Архітектурно-планувальне завдання №21/19 від 23.08.1999р. на проектування об’єкту нового будівництва, розширення, реконструкції, капітального ремонту та комплексного благоустрою території складської бази ТОВ „Альфа-Пак” за адресою: м. Одеса, Новомосковська дорога, 23. Також 10.11.1999р. Управління архітектури і містобудування надало ТОВ „Альфа-Пак” висновок №744/99 про узгодження техніко-економічних показників для подальшого проектування складських приміщень. Висновком №458 державної санітарно-гігієнічної експертизи узгоджено ТЕО будівництва складської бази ТОВ „Альфа-Пак”. Також матеріали справи містять Акт Державної технічної комісії про прийняття об’єкта закінченого будівництва в експлуатацію від 19.03.2003р., якою встановлено, що реконструйовані складські приміщення під виробничо-складську базу ТОВ „Альфа-Пак” загальною площею 3133,8кв.м. збудовані згідно з дозволом на виконання будівельно-монтажних робіт, виданим інспекцією державного архітектурно-будівного контролю м. Одеси від 18.12.2002р. №933/02, а будівельно монтажні роботи виконані згідно з проектом та виданими технічними умовами. Вказаний Акт затверджений розпорядженням Малиновської районної адміністрації від 31.03.2003р. №235/01-04 і виробничо-складській базі ТОВ „Альфа-Пак” присвоєна поштова адреса: Новомосковська дорога, 25. Згідно Свідоцтва про право власності на будівлі виробничо-складської бази від 10.10.2006р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 31.03.2003р. №235/01-04, замість свідоцтва про право власності, виданого Іллічівською райадміністрацією від 02.03.1999р., об’єкт, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Новомосковська, 25, який в цілому складається з будівель літ. „А4”, „А5”, „Е3”, „Е4”, загальною площею 3133,8кв.м. і відображений у технічному паспорті від 30.01.2003р. належить ТОВ „Альфа-Пак” на праві приватної власності.

Отже, будівництво виробничо-складської бази здійснювалось за розробленим і погодженим робочим проектом, без порушення будівельних норм і правил, без відхилення від проекту, на земельній ділянці, переданій відповідачу у постійне користування для експлуатації складської бази, а тому підстави для знесення збудованих приміщень згідно ч.7 ст.376 ЦК України відсутні.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що в процесі розгляду даної справи фактичні її обставини були встановлені місцевим господарським судом на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження наданих сторонами в обґрунтування своїх доводів і заперечень доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та є безпідставними, у зв’язку з чим підстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

постановила:

Рішення господарського суду Одеської області від 29.10.2007р. у справі № 9-31/80-07-1007 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя                                                            Л.В.Поліщук

Суддя                                                                                Л.І. Бандура

Суддя                                                                                Л.І. Бойко