ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.11.08 Справа №14/397-08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Федоров І.О. судді Федоров І.О. , Колодій Н.А. , Яценко О.М.

при секретарі: Шерник О.В.

за участю представників:

від позивача:не з’явився;

від відповідача-1: не з’явився;

від відповідача-2: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Адамант», м. Херсон,

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 22.08.2008 р. у справі № 14/397-08

за позовом Закритого акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна», м. Київ,

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Адамант», м. Херсон,

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаксі», м. Херсон,

про стягнення 3052786,22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду від 18.11.2008 р. № 2189 справу № 14/397-08 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий - Федоров І.О. (доповідач), судді: Колодій Н.А., Яценко О.М.

Колегія суддів прийняла справу до провадження.

По закінченні судового засідання 19.11.2008 р. колегією суддів прийнято постанову.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 22.08.2008 р. у справі № 14/397-08 (суддя Гридасов Ю.В.) на підставі ст. ст. 43-1, 43-4, 86 ГПК України вжито запобіжні заходи: накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Торговий дім «Адамант» у розмірі 2267429 грн. 31 коп., а у разі їх відсутності (недостатності) - на майно вартістю в межах зазначеної суми; накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Галаксі» у розмірі 2267429 грн. 31 коп., а у разі їх відсутності (недостатності) – на майно в межах зазначеної суми.

Ухвалу мотивовано тим, що існує реальна загроза порушення прав заявника, передбачених Договором про надання овердрафту № 05-02-06 від 27.02.2006 р. та Договором поруки № 05-02-06 від 12.09.2006 р. у зв’язку з продажем позичальником заставленого майна. Зазначено, що заявник збирається пред’явити позов про стягнення з позичальника та поручителя солідарно заборгованості на загальну суму 2267429 грн. 31 коп. за Договором про надання овердрафту.

Відповідач-1 (ТОВ «Торговий дім «Адамант») з даною ухвалою суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права. Зокрема вказує, що всупереч ст. ст. 33, 32, 43-1 ГПК України заява про вжиття запобіжних заходів не підтверджена відповідними доказами. Також вважає, що відповідно до ст. 43-2 ГПК України накладення арешту на грошові кошти як вид запобіжного заходу не допускається.

В судове засідання відповідач-1 свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином (а.с. 108).

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив залишити оскаржувану ухвалу без змін та у зв’язку з поданням позову вважати запобіжні заходи як заходи до забезпечення позову.

В судове засідання позивач свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином (а.с. 109).

Відповідач-2 відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвала Запорізького апеляційного господарського суду про призначення апеляційної скарги до розгляду, направлена на адресу відповідача-2, яка вказана в позовній заяві та апеляційній скарзі, повернулась з відміткою поштової установи про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає (а.с. 110-112). Відомостей щодо іншої адреси відповідача-2 матеріали справи не містять.

З урахуванням цього, а також враховуючи правову позицію Вищого господарського суду України, викладену у абз. 3, 4 підпункту 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» та у п. 19 Листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року», колегія суддів вважає відповідача-2 таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів дійшла висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті і, оскільки згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, вважає, що розгляд апеляційної скарги можливий без присутності представників сторін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2008 р. ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» звернувся до господарського суду Херсонської області із заявою про вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на майно, яким є складські приміщення, розташовані за адресою: вул. Пасечника, 152 А, м. Скадовськ, Херсонська область, що належать ТОВ «Галаксі» (а.с. 3).

22.08.2008 р. заявник подав доповнення до заяви про вжиття запобіжних заходів, в якій просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, які знаходяться в банківських установах та належать на праві власності ТОВ «Галаксі» (поручитель), ТОВ «Торговий дім «Адамант» (позичальник), що будуть виявлені державним виконавцем в ході виконавчого провадження, зокрема майно, яким є складські приміщення, розташовані за адресою: вул. Пасечника, 152 А, м. Скадовськ, Херсонська область, що належать ТОВ «Галаксі» (а.с. 28).

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 22.08.2008 р. у справі № 14/397-08 заяву про вжиття запобіжних заходів (з урахуванням доповнень до неї) задоволено частково. Ухвалено накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Торговий дім «Адамант» у розмірі 2267429 грн. 31 коп., а у разі їх відсутності (недостатності) - на майно вартістю в межах зазначеної суми; накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Галаксі» у розмірі 2267429 грн. 31 коп., а у разі їх відсутності (недостатності) – на майно в межах зазначеної суми (а.с. 31).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність вжиття запобіжних заходів у зв’язку з наступним.

Згідно ст. 43-1ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Отже, за своєю правовою природою, запобіжні заходи - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії.

Частиною 3 ст. 43-3 ГПК України передбачено, що заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом 10 днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів. Після подання відповідної заяви вжиті запобіжні заходи діють як заходи забезпечення позову.

У заяві про вжиття запобіжних заходів та доповнення до неї, позивач вказав, що у зв’язку з невиконанням зобов’язань з повернення кредитних коштів ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» має намір звернутися до суду з позовом про стягнення з поручителя та позичальника (відповідачі у справі) в солідарному порядку заборгованості в сумі 2267429 грн. 31 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано у встановлений законом строк позовну заяву про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості в сумі 3052786,22 грн. за договором про надання овердрафту № 05-02-06 від 27.02.2006 р.

Таким чином, вжиті місцевим господарським судом запобіжні заходи діють як заходи до забезпечення позову.

Як зазначається у п. 4 Листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. № 01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

Згідно з п. 9 даного Листа у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

- наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3;

- імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Оскаржуваною ухвалою судом накладено арешт на грошові кошти відповідачів у розмірі 2267429 грн. 31 коп., а у разі їх відсутності (недостатності) - на майно вартістю в межах зазначеної суми.

Відповідно до п. 3 ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають, в тому числі, накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Таким чином, обрані судом запобіжні заходи відповідають п. 3 ст. 43-2 ГПК України, предмету позову та розміру позовних вимог.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про те, що ст. 43-2 ГПК України не передбачає накладення арешту на грошові кошти, колегія суддів зазначає, що відповідно до змісту ст. 179, ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України, поняття майна включає, у тому числі, такі об’єкти цивільних прав, як грошові кошти. Зазначене підтверджується також знаходженням дефініції «гроші (грошові кошти)» (ст. 192 Цивільного кодексу України) у главі 13 Цивільного кодексу України «Речі. Майно».

В обґрунтування необхідності вжиття запобіжних заходів позивач вказує, що між ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» (позичальником) та ТОВ «Галаксі» (поручителем) був укладений договір складського зберігання, згідно з яким поручитель, як власник, передав позичальнику зазначені складські приміщення для зберігання заставленого банку майна (зерно пшениці у кількості 10135 т) згідно з договором застави від 03.05.2006 р. Зауважує, що позичальник незаконно продав вже заставлене майно в порушення трьохсторонньої угоди про порядок його зберігання від 12.09.2006р., що унеможливлює повернення кредитних коштів банку. Вказує, що поручитель з метою уникнення цивільної відповідальності за неповернуті кредитні кошти має намір продати власне нерухоме майно - складські приміщення, розташовані за адресою: вул. Пасечника, 152 А, м. Скадовськ, Херсонська область.

На підтвердження викладених у заяві обставин позивач надав копії договору про надання овердрафту № 05-02-06 від 27.02.2006 р. з додатковими угодами до нього, договору поруки № 05-02-06 від 12.09.2006 р., договору складського зберігання від 01.04.2006 р.

Крім того, до суду апеляційної інстанції позивач надав копію листа від 31.10.2008 р. № 29514 Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, копію довідки Херсонського ДБТІ від 11.11.2008 р. № 1088 та копію Акту огляду предмета застави від 11.11.2008 р., складеного працівниками банку.

З листа ВДВС Суворовського РУЮ від 31.10.2008 р. № 29514 вбачається, що при виконанні ухвали господарського суду Херсонської області від 22.08.2008 р. № 14/397 встановлено, що на відкритих ТОВ «Торговий дім «Адамант» та ТОВ «Галаксі» розрахункових рахунках грошові кошти відсутні. У зв’язку з цим державним виконавцем накладено арешт на все майно зазначених боржників (а.с. 116).

У довідці Херсонського ДБТІ від 11.11.2008 р. № 1088 повідомляється, що за ТОВ «Галаксі» об’єктів нерухомості за адресою: м. Скадовськ, вул. Пасічника, 152а не зареєстровано. Раніше належне майно переоформлено на ВАТ «Піреус Банк МКБ» згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18.08.2008 р. № 5048 та акту прийому-передачі нерухомого майна від 18.08.2008 р. (а.с. 117).

Актом огляду предмета застави від 11.11.2008 р. встановлено, що працівники банку при виїзді за місцезнаходженням предмету застави до складських приміщень пройти не змогли, оскільки дані приміщення ТОВ «Галаксі» не належать, а також зі слів охоронців, пшениці, яка належить ТОВ «ТД «Адамант» на складі немає. Директор ТОВ «ТД «Адамнт» супроводжувати працівників банку для огляду предмету застави відмовився (а.с. 118).

Таким чином, наданими позивачем доказами підтверджується факт існування загрози порушення прав позивача з боку відповідачів, а також можливість ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необхідність вжиття запобіжних заходів у даній справі.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про розгляд заяви про вжиття запобіжних заходів без повідомлення відповідача-1, колегія суддів зазначає, що розділом V-1 ГПК України не передбачено випадку скасування ухвали про вжиття запобіжних заходів у разі винесення її без участі заінтересованої особи. Разом із цим, статтею 43-7 ГПК України передбачено, що на ухвалу про вжиття запобіжних заходів, винесену за участю заявника без повідомлення особи, щодо якої вжито запобіжні заходи, остання протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали може подати заяву про її скасування.

Таким чином, розгляд господарським судом заяви про вжиття запобіжних заходів без повідомлення особи, щодо якої вжито запобіжні заходи, не є обов’язковою підставою для скасування ухвали, винесеної за наслідками розгляду такої заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції винесена з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм процесуального права. У зв’язку з цим оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга – без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Адамант», м. Херсон, залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 22.08.2008 р. у справі № 14/397-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Федоров І.О.

судді Федоров І.О.

Колодій Н.А. Яценко О.М.