ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2008 р. Справа № 11/780/07

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство “Софіївка Нова” (55253, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с.Софіївка, вул..Леніна,1)

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Кредитпромбанк”

(01017, м.Київ, вул.Дружби народів, 38)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача:

від відповідача: Радченко Д.П. –згідно довіреності

СУТЬ СПОРУ: визнання договору недійсним

Відповідач відзив на позов не надав, представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що умови про відповідальність сторін не є суттєвими умовами договору кредитування.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, причин неявки не пояснив, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд –

в с т а н о в и в:

03.10.2006р. між сторонами було укладено кредитний договір №02/111/06-К, за умовами якого банк (відповідач у справі) надає позичальнику (позивач у справі) кредит у сумі 240100 євро, а позичальник зобов’язується повернути кредит на умовах, передбачених договором.

Позивач просить визнати вказаний договір недійсним з тієї підстави, що в договорі відсутні положення, які б визначали відповідальність відповідача перед позивачем. На думку позивача це суперечить вимогам Цивільного Кодексу України (ч.1 ст.627 та ч.2 ст.345 ЦК).

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 215 ЦК України, підставою для визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою –третьою статті 203 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами Цивільного та господарського Кодексів України, які регулюють правовідносини у сфері кредитування, не передбачено внесення до змісту договору такої обов’язкової умови як відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Ці умови не є істотними умовами кредитних договорів, тому, відповідно до ст.627 ЦК України, сторони вільні у їх визначенні.

Будь-яких інших обставин, які б могли бути підставою для визнання договору недійсним в порядку ст.215 ЦК України, позивачем не вказано і відповідних доказів їх наявності не представлено.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для визнання недійсним договору №02/111/06-К від 03.10.2006р.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя К.Л.Василяка