ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/503

23.01.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МД Груп Кременчук»,

м. Кременчук

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ТРІМ», м. Київ

Про           стягнення 2 764,80 грн.

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача Андреєва В.В. –пред. по довіреності

Від відповідача не з’явився

В судовому засіданні оголошувалась короткочасна перерва відповідно до ст. 77 ГПК України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості та збитків у розмірі 2 764,80 грн., згідно укладеного Договору поставки № 10/05/07 від 10.05.2007р., яка виникла у зв’язку з недостачею поставленої металопродукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2007р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 22.11.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2007р. розгляд справи було відкладено на 16.01.2008р., у зв’язку з неявкою представника відповідача.

Представник відповідача в судове засідання 16.01.2008р. вдруге не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі та ухвали суду від 22.11.2007р. не виконав, заявлені вимоги не оспорив.

Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України, одночасно повідомивши суд, що ухвалу про відкладення розгляду спору від 22.11.2007р. направив за місцезнаходженням відповідача, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого листа, оригінал якого долучений до матеріалів справи.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За таких умов, розгляд справи було продовжено за відсутності представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи тим ,що збитки покупця настали внаслідок неналежного виконання зобов’язання з боку постачальника.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2007 року між сторонами був укладений Договір поставки 10/05/07, за умовами якого відповідач, як постачальник, зобов’язався поставити металопродукцію (товар), а позивач, як покупець, зобов’язався протягом дії договору прийняти та оплатити товар на умовах даного Договору.

Згідно п. 4.1. Договору оплата товару за даним Договором здійснюється в безготівковій формі на рахунок постачальника в порядку, визначеному у специфікаціях.

10.05.2006р. сторони підписали Додаток № 1 до Договору поставки № 10/05/07 від 10.05.2007р., в якому узгодили, що вартість товару складає 660 900 грн., а умови оплати визначені, як 100 % - передоплати вартості товару на підставі рахунку-фактури.

14.05.2007р. відповідач виставив рахунок-фактуру № СФ-0000060 на оплату металопродукції: кутник рівнополочний 75*6 ст. 0-3кп.сп.пс. м/д + 15 % н/д у кількості 65 тон; кутник рівнополочний 63*6 ст. 0-3кп.сп.пс. м/д + 15 % н/д у кількості 65 тон, на загальну суму 440 700 грн.

На виконання умов договору, позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 440 350 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 386 від 16.05.2007р. на суму 220 000 грн. та № 3938 від 23.05.2007р. на суму 220 350 грн., належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

07.06.2007р. на адресу4 позивача на станцію Кагарлицька надійшов вагон № 66213372 з металопрокатом (кутник 75х75х6) за залізничною накладною № 49607833, сертифікат якості № 7227 від 31.05.2007р.,, в кількості 17 пачок. Належним чином засвідчені копії вищевказаних документів долучені до матеріалів справи.

При розвантаженні товару на склад, який знаходиться під охороною, завідуючою складом Отюською О.В. при зважуванні було помічено розбіжності фактичної маси пачок з масою, вказаною у залізничних накладних, сертифікаті якості і масою позначеною на маркіровці (упаковочних ярликах).

Вивантаження продукції було призупинено на підставі п. 16 Інструкції „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю” № П-6, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.02.1965р.

Представники залізниці відмовились прийняти участь у вивантаженні та прийомці продукції, посилаючись на ст. 52 Статуту Залізниць України, що затверджений Постановою Кабміну України від 06.03.1998р. № 457. Оскільки, обов’язок складати комерційний акт виникає у залізниці лише у випадках, коли вона зобов’язана перевірити масу вантажу. Також, одержувач вантажу не може вимагати від залізниці проведення перевірки після початку розвантаження (п.п. 18, 23, 24 Правил видачі вантажу).

07.06.2007р. позивач направив на адресу відповідача повідомлення № 07/06-6 про необхідність явки повноважного представника відповідача для участі і прийманні продукції.

08.06.2007р. відповідач направив листа № 08/06-04, в якому повідомив, що не має можливості направити представника для участі в вивантаженні продукції та просить проводити приймання продукції з участю представника Торгово-промислової палати. Копія вказаного листа долучена до матеріалів справи.

11.06.2007р. було складено Акт приймання продукції за кількістю, згідно якого недостача склала 720 кг. Приймання продукції проводилося за участю представника ТОВ „Металсплав” Марусича В.Н. (посвідчення № ОП-06/1).

Також, до участі у прийманні продукції за кількістю було залучено експерта Кременчуцького відділення Торгово-промислової палати України, який склав експертний висновок № В-184 від 11.06.2007р. відповідного до якого недостача склала 720 кг.

За проведення товарознавчої експертизи позивачу було виставлено рахунок № 001359 від 11.06.2007р. на суму 324 грн.

Позивач сплатив вищевказаний рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 4121 від 12.06.2007р., належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи.

Таким чином, вартість недостачі товару, за розрахунком позивача, складає 2 440,80 грн.

25.06.2007р. позивач направив відповідачу Претензію № 14/06-1 від 14.06.2007р. про сплату вартості недостачі в розмірі 2 440,80 грн. та відшкодування збитків по сплаті за послуги Кременчуцького відділення Торгово-промислової палати України в розмірі 324 грн. Факт отримання претензії відповідачем 04.07.2007р., підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа, копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідач залишив вищевказану претензію без відповіді та належного реагування. До умов укладеного Договору будь-яких змін чи додатків сторонами не вносилось.

Судом встановлено факт здійснення повної оплати позивачем за поставлений товар та факт отримання ним товару не у повній кількості. Доказів про те, що зобов’язання щодо поставки товару відповідачем виконане у повній мірі суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав умови договору, здійснивши оплату за товар, а відповідач в повному обсязі свої зобов’язання щодо поставки товару в повній кількості не виконав, про причини невиконання не пояснив ні суду, ні позивачу.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості недопоставленого продукції у розмірі 2 440,80 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем були оплачені послуги Кременчуцького відділення Торгово-промислової палати України в розмірі 324 грн.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю за розрахунком позивача.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ТРІМ»(01014, м. Київ, Дорога Набережно-Печерська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МД Груп Кременчук» (39610, м. Кременчук, Проїзд Галузевий, 56, ), - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, вартість непоставленого товару у розмірі 2 440 (дві тисячі чотириста сорок) грн. 80 коп., збитки у розмірі 324 (триста двадцять чотири) грн., державне мито у розмірі 102 (сто дві) грн. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                          Н. І. Качан