ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2008 р.

Справа № 6/326/08

за позовом

Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1.

до відповідача

Товариства з обмеженою відповідальністю «Форисса», м. Миколаїв, провул. Східний, 2.

про

Визнання недійсними з моменту реєстрації установчих документів, свідоцтва платника податку на додану вартість.

Суддя                                                                                                     Ткаченко О.В.

Секретар                                                                                                    Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

Кравець В.О.

Від відповідача

Представник не з’явився.

Предмет спору: Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати недійсними з моменту реєстрації установчі документи відповідача, а також свідоцтво про реєстрацію відповідача платником податку на додану вартість.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач був зареєстрований з порушенням порядку державної реєстрації, встановленої законодавством, а власник підприємства не здійснював безпосередньої самостійної діяльності, направленої на отримання прибутку, у зв’язку з чим дану діяльність не можна вважати підприємницькою.

Згідно наданих 18.09.2008 року пояснень позивача підставою для звернення до господарського суду з даним позовом визначено створення юридичної особи на підставну особу всупереч інтересам держави з метою ухилення від сплати податків.

При цьому відповідачем, на думку позивача, у справі повинна бути саме юридична особа –ТОВ «Форисса».

Від відповідача заперечень не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд встановив.

Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців 08.04.2008 року Миколаївським міськвиконкомом зареєстровано юридичну особу –ТОВ «Форисса», засновником зазначено Перев»язко Ростислава Миколайовича.

Як свідчить копія свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, відповідач 23.04.2008 року був зареєстрований платником податку на додану вартість.

У відповідності до п. 1 ст. 57 Господарського Кодексу України установчими документами суб’єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб’єкта господарювання.

Згідно ст. 56 Господарського Кодексу України суб’єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації діючого суб’єкта господарювання з додержанням вимог законодавства.

Таким чином, для вирішення по суті спору, який стосується правомірності утворення суб’єкту господарювання та правомірності його установчих документів, необхідна участь засновників даного суб»єкту.

Як встановлено вище, засновником відповідача є фізична особа - Перев»язко Ростислав Миколайович.

На пропозицію суду щодо заміни відповідача –ТОВ «Форисса»на його засновника Перев»язко Ростислава Миколайовича, позивач заперечував.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що заявлені вимоги щодо визнання недійсними з моменту реєстрації установчих документів не підлягають задоволенню.

Крім того, суд не вбачає підстав і для задоволення заявленої позивачем вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва платника податку на додану вартість, оскільки

згідно з приписами ст.9 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»та Наказу ДПА України від 01.03.2000 № 79 Про затвердження „Положення про Реєстр платників податку на додану вартість” свідоцтво про реєстрацію діє до дати його анулювання, яке здійснюється самим податковим органом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко