ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

07.02.08
Справа  № 3/57-10/60

Львівський
апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді
Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши   апеляційну
скаргу   Товариства
з обмеженою відповідальністю „Мрія АН”, м.Борислав.

на рішення господарського суду Львівської області від
27.09.2007 року

у справі №3/57-10/60

за позовом:  ОСОБА_1

до відповідача  1:
Товариство  з обмеженою відповідальністю
„Мрія АН”

до відповідача  2:  Державний реєстратор Бориславської міської
ради  Львівської області

до відповідача  3:  ОСОБА_2

до відповідача  4:  ОСОБА_3

до відповідача  5:  ОСОБА_4

до відповідача  6:  ОСОБА_5

про
визнання недійсним рішення
загальних зборів  засновників  колективного
підприємства  „Мрія” від
09.11.2004 року  про виключення  ОСОБА_1. із засновників  Колективного підприємства „Мрія” ; про
порушення  переважного права  на придбання
частки засновника ( учасника) КП „Мрія” ; про  визнання
недійсним рішення  загальних
зборів  засновників  колективного підприємства „Мрія” від
09.11.2004 року про припинення
колективного  підприємства „Мрія”
шляхом  перетворення  у Товариство з обмеженою відповідальністю
„Мрія” ; про визнання  недійсними  установчих документів  ТзОВ „Мрія АН” та скасування  державної реєстрації ТзОВ „Мрія АН”,
визнання  недійсним запису від 14.04.2005
року  № 0000118 про  проведення державної реєстрації ТзОВ „Мрія
АН”, який внесено у Єдиний державний
реєстр юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, та припинити
юридичну особу -ТзОВ „Мрія АН”,
відмінити  державну реєстрацію
припинення  юридичної особи -КП „Мрія”.

За участю
представників:

від
позивача  -ОСОБА_6.- представник.

ОСОБА_7.-
представник.

від відповідача-1:
ОСОБА_8.- юрист.

від
відповідача-2: не з”явився.

від
відповідача-3: не з”явився.

від
відповідача-4: не з”явився.

від
відповідача-5: не з”явився.

від
відповідача-6: ОСОБА_9.-  фізична особа.

Роз”яснено  права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК
України.

Заяв про відвід
суддів не поступало, клопотань по суті розгляду апеляційної скарги не заявлено.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 27.09.2007р. (суддя Довга О.І.) позов ОСОБА_1задоволено
повністю.

Визнано недійсним рішення загальних
зборів засновників колективного підприємства „Мрія" від 09.11.2004року:
про виключення ОСОБА_1із засновників Колективного підприємства „Мрія", про
порушення її переважного права на придбання часток засновників КП „Мрія",
про припинення колективного підприємства „Мрія" шляхом перетворення у
товариство з обмеженою відповідальністю „Мрія АН", про затвердження нової
редакції Статуту ТзОВ „Мрія", визнано недійсними установчі документи -
Статут ТзОВ „Мрія  АН", запис від
14.04.2005року № 1 000118 про проведення державної реєстрації ТзОВ
„Мрія  АН", який внесено у Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та припинено
юридичну особу - ТзОВ „Мрія АН", відмінено
державну  реєстрацію  припинення юридичної  особи -
КП „Мрія”,стягнено з   ТзОВ „Мрія
АН”  (вул. В.Великого,31, м. Борислав,
Львівської області ,  код ЄДРПОУ
2553929)  на користь  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)  85,00 грн. державного мита та 118,00
грн.  за інформаційно-технічне
забезпечення  судового  процесу.

Місцевий господарський суд приймаючи
рішення про задоволення позову прийшов до висновку про недійсність рішення
загальних зборів КП «Мрія»від 9.11.2004р., виходячи з того, що частка позивача
- ОСОБА_1в статутному фонді КП «Мрія»становить 61 відсоток, станом на
9.11.2004р. статутом КП «Мрія»не передбачено такої форми відповідальності, як
виключення з числа засновників, як і не передбачено виключення із числа
засновників колективних підприємств нормативно-правовими актами України, згідно
положень Статуту КП «Мрія», до повноважень позивачки не входив обов»язок
особистої трудової участі у діяльності підприємства, на загальних зборах, які  відбулися 9.11.2004р., не вирішено про долю
належної позивачу частки у майні КП, що передбачено п.18 Установчого договору,
чим грубо порушено її корпоративне право. Крім того, рішенням загальних зборів
учасників від 9.11.2004р. задоволено заяви учасників про відступлення часток
ОСОБА_9., яка не є  учасником і жодних
заяв про уступлення  своїх часток
учасники колективного підприємства ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_3. не  подавали. Крім того, місцевим господарським
судом зроблено висновок, що оскільки ОСОБА_1. незаконно виключено з числа
засновників КП «Мрія», участь інших учасників припинено на підставі їхніх заяв,
а ОСОБА_9. не входила в склад засновників, то питання про припинення діяльності
КП «Мрія»шляхом перетворення в ТзОВ розглянуто на зборах неправомірно і рішення
загальних зборів в цій частині є незаконним. Державним реєстратором проведено
реєстрацію новоутвореної юридичної особи - ТзОВ «Мрія-АН»з порушенням ст.27
Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

Не погоджуючись з рішенням суду, ТзОВ «Мрія АН»подано апеляційну
скаргу, в якій  просить рішення
скасувати, в позові ОСОБА_1. відмовити. Як на підставу, покликається, що
місцевий господарський суд прийшов  до
невірного висновку про частку кожного учасника в майні підприємства та про
передачу в статутний фонд майна на загальну суму 927,25 грн., оскільки ні
Установчим договором, ні Статутом КП «Мрія»,
частки учасників не встановлені, про передачу майна в статутний фонд не
зазначено. Докази, на які послався суд не є належними в розумінні ст.34
ГПК України. Відповідно до ст.23 Закону України «Про власність», розмір  вкладу працівника у майні колективного
підприємства визначається залежно від його трудової участі у діяльності
підприємства, а також участі у збільшенні майна колективного підприємства після
його створення.Тому безпідставним є висновок суду, що згідно  положень Установчого договору, до обов»язків
позивачки, як засновника не входив обов»язок особистої трудової участі. Крім
того, ТзОВ «Мрія»вважає, що даний спір не підвідомчий господарському суду, не є
корпоративним, оскільки КП «Мрія»не є господарським товариством. Рішення
загальних зборів учасників від 9.11.2004р. є законним, так як за нього
проголосували більшість учасників КП «Мрія»,
питання про переважне право на придбання часток засновників не
розглядалось і не мало розглядатись, так як частки учасників  не встановлені та не виділені, а придбане в
рахунок заборгованості по заробітній платі обладнання, в статутний фонд  КП «Мрія»
не  внесено, а є спільною сумісною
власністю покупців згідно договору від 13 січня 1998р.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу,
в судовому засіданні доводи скаржника відхилив, покликаючись, що внесення  майна, придбаного по договору купівлі-продажу
від 13.01.1998р. на суму 927 грн. в статутний фонд колективного підприємства
підтверджується договором купівлі-продажу від 13.01.1998р., письмовими та
усними поясненнями відповідачів у справі, письмовими розписками ОСОБА_4. та
ОСОБА_3., протоколом №139-98 від 13.07.1998р. перевірки опору ізоляції
електрообладнання, протоколом №140-98 перевірки захисного заземлення, договором
на технічне обслуговування №44/01 від 1.10.2001р. А тому висновок місцевого
господарського суду є вірним.

Покликання апелянта на ст.23 Закону
України «Про власність»є безпідставним, оскільки даною нормою передбачено право
працівника брати трудову участь у діяльності Колективного підприємства, а не
засновника, що не є тотожним.Згідно Статуту до обов»язків позивачки, як
засновника не входить обов»язок особистої трудової участі у діяльності
підприємства, спір між сторонами є корпоративним, оскільки позов подано до
товариства, яке відповідно до своєї організаційно-правової форми є
господарським і яке утворено в результаті перетворення КП «Мрія», ОСОБА_9. не є
учасником товариства, оскільки змін до установчих документів відповідно до ст.8
Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців»не внесено, про проведення зборів ОСОБА_1., як засновник,
повідомлена не була, ОСОБА_9., яка не є учасником, безпідставно приймала участь
у голосуванні на загальних зборах, які відбулися 9.11.2004р., учасники
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. вважаються таким, що  припинили участь у КП «Мрія», а тому не мали
права брати участь у розгляді інших питань порядку денного, зокрема щодо
припинення діяльності КП «Мрія»шляхом перетворення у ТзОВ, дії державного
реєстратора щодо проведення державної реєстрації утворення Товариства «Мрія АН»
вчинені з порушенням ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних  та фізичних осіб - підприємців», оскільки для
державної реєстрації було надано  лише
нотаріально  посвідчену копію протоколу
загальних зборів засновників від 9.11.2004р. в якому немає жодних відомостей
про те, що ОСОБА_9. було прийнято в склад засновників.

Виконавчий комітет  Бориславської міської ради у листі від
17.01.2008р. № 4-ДР просить розглянути справу без участі його представника,
пояснень по апеляційній скарзі не подав.

Відповідачі ОСОБА_3. та ОСОБА_4. в судовому засіданні пояснили, що
заяву про вихід із числа засновників КП «Мрія»підписали під впливом обману,
свою частку нікому не уступали, збори 14.04.2004р. не проводились, протокол
загальних зборів від 14.04.2004р. є сфальсифікованим.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи та
правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального
права, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга
ТзОВ «Мрія АН»підлягає до задоволення частково, рішення суду належить
скасувати, прийняти рішення про задоволення
позову частково, виходячи з наступного:

9 листопада 2004р. відбулися збори
засновників колективного підприємства «Мрія».

Згідно протоколу №2 на зборах було прийнято рішення про  задоволення
заяви засновників ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3про вихід з колективного
підприємства «Мрія», виключення ОСОБА_1. з засновників  колективного підприємства «Мрія»в зв»язку з
тим, що вона з січня 2003 року не працює, не виконує свої обов»язки перед
підприємством, по її вині підприємство припинило свою діяльність, своїми діями
та бездіяльністю перешкоджала досягненню мети підприємства  та відступлення часток засновнику  ОСОБА_9, вирішено  припинити діяльність колективного
підприємства  «Мрія»шляхом перетворення в
товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія», створити  комісію по припиненню  діяльності
колективного  підприємства в
складі: ОСОБА_9.- голова комісії, ОСОБА_2.-член комісії, ОСОБА_4.- член
комісії,  в термін до 2 грудня 2004 року
скласти передавальний акт і подати його на затвердження засновника, вирішено
затвердити нову редакцію Статуту  ТзОВ
«Мрія»і  подати його для державної
реєстрації.

Відповідно до Статуту КП «Мрія»в редакції від 22.05.1998р.
(зареєстровано Виконкомом Бориславської міської ради народних депутатів за
№145р.),  підприємство  засноване на колективній власності чотирма
засновниками за їх спільним рішенням (Установчий договір), діє на основі об»єднання
майна (п.5.1 Статуту), спільного управління справами (п.3.2 Статуту), на основі
корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються (р.ІУ
Статуту), участі засновників у розподілі доходів підприємства між учасниками
пропорційно розміру внеску їх  та ризику
підприємства (п.5.9, 5.10 Статуту), а тому відповідає всім вимогам
корпоративного підприємства, визначення якого наведено в ст.63 ГК України, а на
час створення  відповідало вимогам Закону
України «Про підприємства»(втратив чинність з 1.01.2004р.).

Відповідно до ст.72 ГК України, підприємства здійснюють свою
діяльність відповідно до ст.ст.62-71 цього Кодексу, якщо інше щодо підприємств
окремих видів не передбачено цим Кодексом та іншими законами,  прийнятими
відповідно до цього Кодексу.

Установчими документами суб»єкта господарювання є рішення про його
утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, Статут
(положення) суб»єкта господарювання (ч.1 ст.57 ГК України).

Вимоги, які  ставляться до установчих документів, наведено
в ст.57 ГК України, яка передбачає, що в установчих документах (статут,
установчий договір),  повинно бути
зазначено крім інших, вимога про умови передачі майна засновниками.Такі
відомості, а саме про передачу майна учасниками в статутний фонд, загальна
вартість активів, що є внеском власників в статутний фонд, яка частка  кожного із засновників у статутному  капіталі, ні
Статут, ні Установчий  договір КП
«Мрія» не містять.З набранням чинності ГК України  з 1.01.2004р., зміни до установчих документів
КП «Мрія»у порядку передбаченому законодавством не внесено, Статут у
відповідності до вимог  Закону не
приведено.

З
вищенаведеного випливає, що внесок у Статутний фонд підприємства, частка
кожного із засновників повинна бути підтверджена установчими документами
підприємства.

Відповідно
до ст.34 ГК України, обставини справи, які відповідно до заонодавства повинні
бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися
іншими засобами доказування.

Позивач
належними та допустимими доказами
внесення майна до Статутного фонду підприємства, розмір частки кожного
учасника не підтвердив.

А тому
висновок  місцевого господарського
суду  щодо внесення майна  на суму 927 грн.  та визначення
часток засновників відповідно в розмірі ОСОБА_1.- 61%, а інші по 13%
кожного, який ґрунтується на неналежних доказах, а саме поясненнях та письмовим
розписках ОСОБА_4. та ОСОБА_3., протоколі №139-98 від 31.07, протоколі №140-98,
договорі №4401 від 1.10.2001р. є невірним, не відповідає фактичним обставинам
справи, що відповідно до ст.104 ГПК України є підставою для скасування рішення
суду.

Однак, вимоги позивача з врахуванням заяви
про уточнення позовних вимог (ст.31,Т.1,ст.37,Т.2) підлягають  до задоволення частково, виходячи  з наступного:

Підставами для визнання індивідуальних
актів ненормативного характеру, в тому числі Статуту, недійсними є
невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт.

Крім того, обов»язковою умовою визнання
акту недійсним є порушення у зв»язку з прийняттям відповідного акту прав та
законних інтересів позивача.

Якщо за результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у господарського суду немає підстав для
задоволення позову (п.2 роз»яснення ПВГСУ
№02-5/35     від  26.01.2000р.(із змінами і доповненнями).

Рішення загальних зборів учасників
(засновників) є актом, оскільки ці рішення породжують певні права, обов»язки та
наслідки спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов»язковий
характер для цих відносин.

Як свідчать матеріали справи, на зборах
засновників КП «Мрія», які відбулись 9.11.2004р. не була присутня
учасник-ОСОБА_1., про проведення зборів не була повідомлена.

Збори прийняли рішення про виключення
її  із числа засновників за невиконання
своїх обов»язків перед  підприємством,
перешкоджанню своїми діями та
бездіяльністю  досягненню мети
підприємства.

Відповідно до п.19 Установчого договору та
п.3.2 Статуту КП «Мрія»кожен учасник має право приймати участь в управлінні
справами підприємства. Право на участь в управлінні підприємства включає в себе
в тому числі право брати участь у загальних зборах, ознайомлення з порядком
денним зборів, повідомлення про проведення зборів.

В зв»язку з тим, що позивачка як  один із засновників внаслідок недотримання
вимог Статуту та Установчого договору про скликання та проведення зборів не
могла взяти участь у загальних  зборах та
належним чином підготуватись до порядку денного, то скликання та
проведення  зборів відбулись з порушенням
її корпоративного права.

Крім того, рішенням зборів вирішено
виключити ОСОБА_1. з числа учасників.

Матеріалами справи не доведено та не надано
доказів в обгрунтування, що ОСОБА_1. систематично не виконує чи не виконувала
обов»язки  або своїми діями перешкоджала
досягненню цілей підприємства та які негативні наслідки наступили для
підприємства.

Невиконання ОСОБА_1. своїх обов»язків, як
директора, не може бути підставою для її виключення із числа засновників.

Згідно п.3.2 Статуту, брати участь в
управлінні справами підприємства є правом а не обов»язком.

Крім того, рішення загальних зборів
засновників  від 9.11.2004р. в частині
уступлення часток ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_3. засновнику ОСОБА_9. є незаконне,
прийнято з порушенням вимог Статуту, оскільки частки засновників установчими
документами не визначені та те, що ОСОБА_9. не є засновником, оскільки зміни
щодо засновників до Статуту та Установчого договору в порядку передбаченому
законом не внесені.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна
особа має право на захист  свого
інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, Таким
чином, корпоративні права позивача підлягають судовому захисту, способом
передбаченим ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, а саме  визнання недійсним рішення загальних зборів
колективного підприємства.

Вимоги позивача - ОСОБА_1. про визнання
недійсним  Статуту ТзОВ «Мрія-АН»,  про
припинення юридичної особи - ТзОВ «Мрія АН», не відноситься до спору
який випливає з корпоративних відносин (ст.12 ГПК України), оскільки позивач не
є учасником (засновником) ТзОВ «Мрія АН». А спір до  Бориславської
міської ради про визнання недійсним
запису від 14.04.2005р. №0000118 про проведення державної
реєстрації ТзОВ «Мрія-АН», який внесено в Єдиний державний реєстр юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та відміну державної реєстрації припинення
юридичної особи КП «Мрія-Н»є  спором,
який виник між фізичною особою та державним реєстратором, а не учасником та
суб»єктом господарювання, а тому господарському суду не підвідомчий.

Приймаючи рішення про задоволення позову в
цій частині вимог, місцевий господарський суд на дану обставину уваги не
звернув, прийняв рішення по спору, який господарському суду не півідомчий, що є
порушенням вимог ст.12 ГПК України.

Оскільки загальні збори  є органом товариства, то їх рішення
розцінюється, як рішення самого суб»єкта господарювання, а не окремих учасників
підприємства (товариства), тому
відповідачем  у спорі  про визнання недійсним рішення загальних
зборів є суб»єкт господарювання. Вимога позивача про визнання недійсним рішення
зборів засновників від 9.11.2004р. КП «Мрія»підлягає до задоволення до його
правонаступника ТзОВ «Мрія АН».

А до інших відповідачів -ОСОБА_4., ОСОБА_3.,
ОСОБА_2., ОСОБА_9. в позові належить відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.99,101,103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТзОВ «Мрія АН»задоволити
частково.

2. Рішення господарського суду
Львівської області від 27.09.2007р. скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

Позов ОСОБА_1задоволити частково.

Визнати недійсним   рішення
загальних зборів засновників КП «Мрія» від 9.11.2004р. в частині :

-
виключення ОСОБА_1. із засновників;

-          припинення діяльності КП «Мрія»шляхом
перетворення в ТзОВ «Мрія»;

-          відступлення часток ОСОБА_2.,
ОСОБА_4., ОСОБА_3. засновнику ОСОБА_9.;

-          затвердження нової редакції Статуту
ТзОВ «Мрія»і подати його для державної реєстрації;

4.Провадження у справі про визнання
недійсним Статуту ТзОВ «Мрія АН», запису від 14.04.2005р. №1413Р18
про проведення державної реєстрації ТзОВ «Мрія АН», який внесено в Єдиний
державний  реєстр юридичних та
фізичних  осіб -підприємців та про
відміну державної реєстрації - припинення юридичної особи КП «Мрія»- припинити.

5.В позові до ОСОБА_2., ОСОБА_4.,
ОСОБА_3., ОСОБА_9. про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників
КП «Мрія»від 9.11.2004р. - відмовити.

6.Стягнути з ТзОВ «Мрія-АН»на  користь
ОСОБА_142,50 грн. держмита, 118 грн. інформаційно-технічних витрат за
позовом.

7.Стягнути з ОСОБА_1. на користь  ТзОВ «Мрія АН»21,25 грн. держмита за розгляд
апеляційної скарги.

8. Доручити місцевому  господарському суду видати відповідний наказ.

9.Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя
Кордюк Г.Т.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Мурська Х.В.