ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.08.08
Справа №11-07/1093

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник
О.В.,

за участю представників:

позивача:         не прибув;

відповідача-1: не прибув;

відповідача-2: Хільченко
С.С., дов.№10/008-90 від 06.05.08;

третьої особи: не прибув;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1., м.
Мелітополь Запорізької області,

на ухвалу господарського
суду Запорізької області від 17.06.2008р. у справі №11-07/1093 про повернення
позовної заяви

за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1., м. Мелітополь Запорізької області,

до відповідача-1
Приватного підприємства «Сокіл», м. Мелітополь Запорізької області,

до відповідача-2:
Акціонерного банку «Металург», м. Запоріжжя

третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділу
державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції
Запорізької області, м. Мелітополь Запорізької області,

про звільнення майна з -
під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського
суду Запорізької області від 17.06.2008р. у справі №11-07/1093 (суддя Кутіщева
Н.С.) повернуто позовну заяву ПП ОСОБА_1. на підставі п.3 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Не погоджуючись з
прийнятою судом ухвалою, ПП ОСОБА_1. звернувся до Запорізького апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану
ухвалу суду та повернути справу на розгляд господарському суду Запорізької
області. Заявник вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам
процесуального законодавства. Так, як зазначає заявник, у суду не було правових
підстав для повернення позовної заяви, оскільки позивач обґрунтував свої вимоги
та надав відповідні докази на підтвердження своїх доводів. Крім того, позивачем
не ставились вимоги про визнання права власності на описане майно, тому що це
право за ним визнано за рішенням третейського суду. Також, заявник зазначає, що
судом не була врахована постанова Пленуму Верховного суду України від
26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб виконавчої служби і звернень учасників
виконавчого провадження», в якій зазначається, що вимоги осіб відносно
належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються
шляхом пред'явлення ними згідно з правилами підвідомчості позову до боржника і
особи, в інтересах якої був накладений арешт, про визнання права власності на
майно і звільнення його з під арешту. Напроти, як вказує заявник, суд в
оскаржуваній ухвалі поставив питання, що відповідачем по справі є ВДВС
Мелітопольського міськрайнного управління юстиції.

Апеляційна скарга була
прийнята Запорізьким апеляційним господарським судом до розгляду та призначено
судове засідання на 21.08.2008р.

Розпорядженням першого
заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №1583 від
20.08.2008 року справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя -
Шевченко Т.М. (доповідач), судді - Колодій Н.А., Кричмаржевський В.А., якою
справа прийнята до свого провадження.

Позивач своїм правом на
участь у судовому засіданні не скористався, повноваженого представника не
направив, про причини неявки не повідомив. Про час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення приєднано до
матеріалів справи).

Також, не прибули в
судове засідання повноважні представники відповідача-1 та третьої особи,
відзиву на апеляційну скаргу не надали. Про час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином (поштові повідомлення про вручення приєднані до
матеріалів справи).

Представник відповідача-2
в судовому засіданні зазначив, що погоджується з господарським судом про
наявність підстав для повернення позовної заяви, вважає ухвалу суду
обґрунтованою та законною.

Враховуючи наявність
документальних доказів про своєчасне отримання сторонами ухвали про призначення
до розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про
можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача,
відповідача-1 та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача-2
було заявлено клопотання про відмову від застосування технічних засобів запису
судового процесу, яке колегією суддів задоволено. За його згодою в судовому
засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для
розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду (ч. 2 ст.
106 ГПК України).

Відповідно до ст. 99 ГПК
України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101
Господарського процесуального кодексу України,
у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у
справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд
не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, вивчивши
матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування господарським судом норм чинного законодавства при
винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

При вирішенні питання
щодо прийняття позовної заяви та порушення провадження у справі суд досліджує
позовну заяву за формальними ознаками. Позовна заява підлягає поверненню, якщо
вона за формою та змістом не відповідає вимогам ГПК України.

Так, зокрема, відповідно
до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву без розгляду, якщо
у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога,  доказів, що підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Названий пункт статті
містить декілька підстав, при наявності яких, позовна заява повертається без
розгляду.

Як вбачається із
матеріалів позовної заяви, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він є
власником описаного майна відповідно до договору купівлі-продажу об'єкту
незавершеного будівництва від 04.04.2005р., рішення третейського суду від
01.01.2007р. та акту приймання-передачі від 18.03.2008р., вказуючи при цьому,
яке саме майно йому належить. Позивач додає до позовної заяви ці документи в
якості доказів, а також акт опису й арешту спірного майна.

Таким чином, в позовній
заяві позивач вказав обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, навів
докази, що обґрунтовують викладені в позовній заяві обставини та зазначив норми
законодавства, на підставі якого заявлені вимоги.

Крім того, колегія суддів
вважає за необхідне звернути увагу на постанову Пленуму Верховного суду України
від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб виконавчої служби і звернень учасників
виконавчого провадження», в п.16 якої вказано, що вимоги інших осіб відносно
належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом
пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК)
позову до боржника і особи, в інтересах якої був накладено арешт, про визнання
права власності на майно і звільнення його з під арешту. В такому ж порядку
розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на
законних підставах.

У зв'язку із викладеним
не можна погодитьсь з висновками господарського суду, зазначеними в ухвалі, а
саме: невизначеністю предмету спору та необґрунтованістю заявлених вимог.

Колегія суддів вважає, що
у господарського суду були відсутні підстави для повернення позовної заяви без
розгляду з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

За таких обставин та з
огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного
вирішення питання про прийняття позовної заяви, а тому оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_1., м. Мелітополь Запорізької області, на ухвалу
господарського суду Запорізької області від 17.06.2008р. у справі №11-07/1093
задовольнити.

Ухвалу господарського
суду Запорізької області від 17.06.2008р. у справі №11-07/1093 скасувати.

Матеріали справи
№11-07/1093 передати на розгляд господарського суду Запорізької області.