ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.08 Справа № 8/83/08

Суддя Попова І.А.

Позивач

Відкрите акціонерне товариство “Мотор Січ”, м.Запоріжжя

Відповідач

Приватне виробничо-комерційне підприємство “Фенікс-95”, м.Запоріжжя

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:

Коломойцева І.О., дов. від 06.07.2007 р.

Відповідача:

Не з'явився

Розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 71405 грн. 36 коп. основного боргу за договором № 939 від 06.07.1998 р., 6569 грн. 29 коп. пені, 5719 грн. 56 коп. річних процентів, 23635 грн. 17 коп. втрат від інфляції грошових коштів.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 21.02.2008 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, в обґрунтування вимог вказує, що на виконання умов договору оренди № 939, укладеного з відповідачем 06.07.1998 р., передав останньому в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 17068 кв.м по вул.. Горького, 171-А в м.Запоріжжя. З 2000 р. по 2006 р. договір пролонговувася у відповідності до ст.. 764 ГК України. Відповідач в обумовлені договором строки зобов’язання з перерахування орендної плати не виконував, внаслідок чого за ним склалася заборгованість за період з грудня 2003 р. по серпень 2006 р. Позивач вказує, що 11.12.2006 р. з відповідачем підписано угоди та графік про погашення заборгованості, за яким останній зобов’язався погасити всю суму заборгованості в період з січня по серпень 2007 р. Відповідач заборгованість згідно графіку не сплатив. Позивач просить стягнути з підприємства “Фенікс-95” 71405 грн. 36 коп. заборгованості. Також, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивач просить стягнути 6569 грн. 29 коп. пені, нарахованої за період з 01.05.2007 р. по 01.11.2007 р., 5719 грн. 56 коп. річних процентів за період з 06.12.2003 р. по 06.08.2006 р. та 23635 грн. 17 коп. втрат від інфляції грошових коштів.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не з’явився, правом надати відзив на позов не скористався. Згідно до п. 3.6 роз'яснень президії ВГСУ від 18.09.1997 р. № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” (з наступними змінами та доповненнями) особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб –учасників судового процесу. Відповідні процесуальні документи надіслані згідно з поштовими реквізитами учасників процесу. Відповідно до положень інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/675 від 14.08.07р. в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторонами по справі 06.07.1998 р. укладено договір оренди № 939 за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування майно –нежитлові приміщення по вул. Горького, 171/а в м.Запоріжжя площею 170,68 кв.м. Строк дії договору узгоджено сторонами п. 4 договору до 06.07.2000 р. Строк дії договору продовжувався сторонами у відповідності до ст. 764 ЦК України. Договір оренди діє в редакції доповнення, підписаного сторонами. За умовами п.п. 5, 7 договору оренди відповідач зобов’язався сплачувати позивачу орендну плату в розмірі 1391 грн. 78 коп. в місяць шляхом перерахування на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5 числа поточного місяця.

Як вказує позивач, відповідач в узгоджені строки та в узгоджених розмірах орендну плату не вносив, внаслідок чого за ним склалася заборгованість з орендної плати за договором № 9395 за період з грудня 2003 р. до серпня 2006 р.

Як свідчать вивчені матеріали, 11 грудня 2006 року сторонами по справі укладено угоду № 1 про погашення заборгованості в сумі 71405 грн. 36 коп., за умовами якої орендар - відповідач по справі –зобов’язався погасити заборгованість перед позивачем в період з січня по серпень 2007 р., тобто сторони дійшли згоди щодо порядку виконання зобов’язань.

Господарські відносини суб’єктів господарювання щодо оренди майна регулюються нормами Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених главою 30 Господарського кодексу України. У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 286 ГК України передбачено, що орендна плата –це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Як передбачено приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати боргу позивачу, суд вважає, що вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 71405 грн. 36 коп. обґрунтовані, підтверджені доданими розрахунками та матеріалами та підлягають задоволенню.

Нарахування пені за період з 01.05.2007 р. по 01.08.2007 р. позивач обґрунтовує пунктом 19 договору, згідно до якого у разі несвоєчасного внесення орендної плати орендар сплачує пеню в розмірі 0,05 % вартості послуг за кожен день прострочення платежу. Суд вважає, що розрахунок пені, заявленої до стягнення, виконаний позивачем без врахування приписів Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” ст.. 232 ГК України, є необґрунтованим, внаслідок чого вимоги не підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги про стягнення втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 5719 грн. 56 коп., нарахованих за період з 06.12.2003 р. по 06.08.2006 р., та 23635 грн. 17 коп. річних процентів, нарахованих за зазначений період, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства “Фенікс-95” (69095, м.Запоріжжя, вул.. Горького, 171-а, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Мотор Січ” (69068, м.Запоріжжя, вул.. 8 Березня, 15, ) 71405 грн. 36 коп. основного боргу, 23635 грн. 17 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 5719 грн. 56 коп. річних процентів, 1119 грн. 04 коп. судових витрат. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 19 березня 2008 року.