ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.08                                                                                           Справа№ 2/144-22/61а

за позовом Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області, м.Львів

до відповідача Трускавецької міської санітарно-епідеміологічної станції, м.Трускавець

про стягнення 7286,73 грн.

Суддя М.Жклік

при секретарі О.Дімітровій

Представники

Від позивача: Грицак О.О. ( довіреність № 20-2499 від 01.07.2008 р.)

Від відповідача: не з”явився

Суть спору:

Розглядається адміністративний позов Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області, м. Львів до Трускавецької міської санітарно-епідеміологічної станції, м. Трускавець про стягнення 7286,73 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2007 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 15.03.2007р. Ухвалою суду від 15.03.2007р. провадження у справі зупинено. 13.10.2008 року ухвалою суду провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи на 23.10.2008 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, хоча у встановленому порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.71 КАС України.

Представнику позивача роз”яснено його процесуальні права та обов”язки згідно зі ст.ст.49, 51 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області було проведено перевірку правильності формування та застосування тарифів на роботи і послуги, що надаються і виконуються за плату Трускавецької МСЕС. За результатами перевірки складено акт перевірки № 001021 від 15.11.2006 року.

Перевіркою встановлено, що за період з 01.11.2006р. по 20.01.2006р. Трускавецькою МСЕС при наданні суб'єктам господарювання платних послуг застосовано завищені тарифи за рахунок безпідставного включення в тариф на послуги податку на додану вартість в розмірі 1935,50 грн. Крім того, перевіркою встановлено завищення тарифів на роботи та послуги, що надавались відповідачем з 11.05.2006 року по 31.05.2006 р. в розмірі 493,41 грн. Внаслідок чого було одержано необґрунтовану виручку в сумі 7286,73 грн.

На підставі матеріалів перевірки позивачем прийнято рішення № 167 від 01.12.2006 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, згідно з яким, на підставі Закону України "Про ціни та ціноутворення" вирішено вилучити у Трускавецької МСЕС в дохід Державного бюджету м. Трускавця 7286,73грн.

Розгляд даної справи зупинявся до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 2/296-13/90А про визнання нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 167 від 01.12.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін до Трускавецької МСЕС в частині стягнення 7286,73 грн.

Постановою господарського суду Львівської області від 08.04.2008р. у справі №2/296-13/90А рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 167 від 01.12.2006р. в частині застосування економічних санкцій в сумі 2088,36 визнано нечинним.

Дослідивши обставини справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Законом України „Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" Кабінету Міністрів України надано право визначати перелік та тарифи на платні послуги, які надаються закладами санітарно-епідеміологічної служби.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про ціни та ціноутворення" державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення державних фіксованих цін (тарифів) або граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін (тарифів).

З огляду на вищевикладене, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 27.08.03р. № 1351 "Про затвердження тарифів на роботи та послуги, що виконуються та надаються за плату установами і закладами державної санітарно-епідеміологічної служби", у відповідності до якої затверджені фіксовані тарифи на платні послуги, що надаються санітарно-епідеміологічними станціями. Ця постанова є обов'язковою для виконання виключно в межах тих норм які нею передбачені

Відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України фіксованих тарифів на послуги, що надаються за плату закладами санітарно-епідеміологічної служби, податок на додану вартість в розмірі 20% окремим рядком понад тариф не виділено.

Згідно із ст. 189 ГК України ціна (тариф) є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізовують суб"єкти господарювання.

Таким чином, згідно діючого порядку ціноутворення регульовані (фіксовані) тарифи встановлюються з урахуванням кінцевої вартості послуг для споживача, а тому включають в себе податок на додану вартість.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. № 662 було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. № 1351. згідно із якою затверджено Тарифи на роботи та послуги, що виконуються за плату установами та закладами санітарно-епідеміологічної служби.

Згідно із роз'ясненням, наданим листом Міністерства юстиції України від 06.07.2006р. за № 34-26-1356 МОЗ України, зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.03р. № 1351, внесені згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.06р. № 662. набувають чинності з моменту прийняття цієї постанови, тобто з 11.05.2006р.

Згідно із п. 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої спільним наказом Мінекономіки України та Міністерства фінансів України від 03.12.01 р. № 298/519. (надалі -Інструкція) включення непередбачених законодавством націнок до регульованих тарифів є порушенням порядку встановлення і застосування тарифів, за які накладаються економічні санкції.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163 КАС України, суд. –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Трускавецької санітарно-епідеміологічної станції (82200 м. Трускавець, пров.Тихий,1 р/р 0030 в УДК у Львівській області, МФО 825014, код ЗКПО 01997521) в доход держбюджету м. Трускавця ( р/р 0018 в УДК у Львівській області, МФО 825014, ) 5198,37 грн.

3.           Стягнути з Трускавецької санітарно-епідеміологічної станції (82200 м.Трускавець, пров.Тихий,1 р/р 0030 в УДК у Львівській області, МФО 825014, код ЗКПО 01997521) в доход державного бюджету 51,98 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили у відповідності із ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя