ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"20" лютого 2008 р. Справа № 4/80-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: відкритого акціонерного товариства "Іванівське автотранспортне підприємство № 16548" смт. Іванівка Херсонської області

до: Іванівської районної державної адміністрації смт. Іванівка Херсонської області

третя особа на стороні відповідача - управління праці та соціального захисту населення смт. Іванівка Херсонської області

про визнання протиправними дій відповідача та стягнення 37.443грн.26коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа Коновалова О.Ю.

від відповідача - уповноважені особи Сікорський О.В., Ведмецький С.І.

від 3-ї особи - уповноважена особа Сікорський О.В.

Позивач звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови відшкодування коштів за пільговий проїзд окремих категорій громадян на автомобільному транспорті за 2007рік. Крім того, він просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 37.443грн.26коп.

Підставою позовних вимог позивач зазначає угоду, укладену між ним та відповідачем 05.01.2005року, а також статтю 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою передбачено обов'язок органів виконавчої влади забезпечити компенсацію втрат автомобільному перевізнику внаслідок перевезення пільгових категорій пасажирів та регулювання тарифів.

Відповідач позовні вимоги не визнає, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що між позивачем та відповідачем на підставі рішення конкурсного комітету було укладено договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 15.01.2004року. Термін дії зазначеного договору передбачено три роки до проведення нового конкурсу. Він зазначає, що договір від 05.01.2005року між ним та позивачем не укладався, оскільки не проводився конкурс в 2005-2006роках на перевезення пасажирів на зазначених позивачем маршрутах, а попередній договір скінчився 15.01.2007року, тому підстави відшкодування коштів за пільговий проїзд окремих категорій громадян на автомобільному транспорті за зазначеними позивачем маршрутами за 2007рік у нього відсутні. Відповідач посилається на те, що при проведенні обласного конкурсу в 2007році позивач не став переможцем, а тому і угода з ним не укладалася.

Крім того, відповідач вважає, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позовні вимоги заявлені на підставі договору, в якому відповідач не виступає як суб'єкт владних повноважень, тобто спір виник з приводу права позивача на відшкодування вартості перевезень пільгових категорій громадян.

Третя особа також не визнає позовних вимог з тих же підстав, що і відповідач та зазначає, що угода на перевезення пільгових категорій громадян з 15.01.2007року припинилася, тому відсутні підстави прийняття звітів управлінням праці та соціального захисту населення та відшкодування коштів, які є предметом спору. Щодо розрахунків з позивачем за попередні періоди, вони здійснені в повному розмірі в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом.

Справа розглядалася з перервою, яка оголошувалася в засіданні суду 06.02.2008року до 20.02.2008року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови відшкодування коштів за пільговий проїзд окремих категорій громадян на автомобільному транспорті. Крім того, він просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 37.443грн.26коп., яка виникла на підставі угоди від 05.01.2005року. Позивач зазначає, що за зазначеною угодою відповідач передав позивачеві право на перевезення пасажирів на маршрутах Іванівка-Українське, Іванівка –Благодатне, Іванівка-Фрунзе, Іванівка-Трохимівка, Іванівка-Н.Миколаївка, Іванівка-Воскресенівка, Іванівка-Веселівка, Іванівка-Дружбівка, а відповідач відповідно до додатку №2 зобов’язався надати головному розпоряднику коштів розрахунки витрат на відшкодування збитків, пов’язаних з наданням пільг. Головний розпорядник коштів (третя особа) зобов’язався перерахувати позивачеві збитки від перевезення пільгових категорій пасажирів по мірі надходження фінансування в межах встановлених лімітів.

При зверненні з позовом і в засіданнях суду позивач стверджував, що спір є справою адміністративної юрисдикції, а тому підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Проте, з таким висновком позивача погодитися не можна, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 КАСУ встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом під час розгляду справи встановлено, що спірні правовідносини, як за пунктом 2, так і за пунктом 3 прохальної частини позову виникли між сторонами у зв'язку із виконанням умов, передбачених угодою від 05.01.2005року на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, за якою відповідач діяв не при здійсненні ним владних управлінських функцій, а як замовник за договором перевезення пасажирів, укладеним з позивачем.

Позивач вважає, що порушено його право на відшкодування збитків, пов’язаних з перевезенням пільгових категорій пасажирів та просить про відновлення порушеного права шляхом визнання відмови відповідача по їх відшкодуванню протиправною і стягнення збитків.

Тобто, між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства, оскільки вирішення справ, у яких предметом спору є право, зокрема, право відшкодування збитків, не належить до компетенції адміністративних судів.

Таким чином, даний спір не знаходиться в сфері публічно-правових відносин і його не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАСУ суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивачеві відповідно до статей 94, 98 КАС України повертається із державного бюджету сплачене ним державне мито.

Керуючись ст. 150, пунктом 1 частини 1 ст. 157, ст. 165 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Провадження у справі закрити.

2.Видати позивачеві довідку на повернення із державного бюджету 377грн.84коп. сплаченого ним державного мита, зазначивши і ній, що квитанція №ПН 8842 від 15.01.2008року знаходиться в матеріалах справи.

3.Копію ухвали направити сторонам по справі.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя З.І. Ємленінова