ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.08 р.                     Справа № 10/162

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді - Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Давидовська Т. В.;

за участю представники сторін:

від позивача - Дукова Є. Г. – довіреність;

від відповідача – не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьк Фьюіл Компані” м. Донецьк

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕХО” м. Донецьк,

про стягнення 85 084,00грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач, товариство з обмеженою відповідальністю „Донецьк Фьюіл Компані” м. Донецьк, з позовом до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕХО” м. Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 80 602,74грн., пені в сумі 3983,33грн. та 3 % річних в сумі 497,93грн. за договором №4 від 14.02.2006р. (далі – Договір).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір №4 від 14.02.2006р.; видаткові накладні №MDB-103363 від 09.06.2008р., №MDB-103400 від 17.06.2008р., №MDB-103427 від 26.06.2008р., №MDB-103348 від 05.06.2008р.; акт звіряння взаємних розрахунків станом на 30.06.2008р., розрахунок заборгованості, порушення відповідачем умов договору.

01.04.2008р. відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованості в сумі 37 432,50 грн., пеню в сумі 1546,53 грн., 3 % річних в сумі 267,67 грн., індекс інфляції в сумі 3844,80 грн. та проценти за користування товарним кредитом в сумі 97 698,83 грн.

Уточнення прийнято судом у порядку передбаченому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України

Відповідач у судові засідання не з’являвся, відзив на позов не надав, поважних причин нез’явлення не сповістив.

Ухвалу відповідачу надсилати за двома адресами: 1) 83059, м. Донецьк, Калінінський район, вул. Сєченова,44; 2) 83059, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 263/118.

Відповідно до положень статті 69 ГПК України термін розгляду справи складає до 2 місяців.

Справа надійшла до суду 04.09.2008р. Таким чином, спір має бути вирішений в строк до 05.11.2008 р.

Дослідив матеріали справи, суд вважає надані позивачем докази достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, позов розглянуто за наявними у справі матеріалами за відсутності відповідача.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені позивачем документи, заслухав його пояснення, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №4 від 14.02.2006р., згідно якого постачальник (позивач) зобов’язується передати в узгоджені строки, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити на умовах, що викладені у договорі, нафтопродукти, найменування, кількість, ціна яких вказуються у накладних (Розділ 1 договору).

Відповідно до п. 6.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2006р., а в частині розрахунків до їх повного виконання.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Згідно п.п. 2.2, 2.3 Договору, позивач зобов’язався поставити товар узгодженими партіями, що підтверджується товарно-транспортними документами на товар на умовах CPT або EXW.

Пунктом 3.1 Договору сторони передбачили, що відповідач зобов’язувався провести оплату товару в день відвантаження товару.

Згідно наявних в матеріалах справи копій видаткові накладні №MDB-103363 від 09.06.2008р., №MDB-103400 від 17.06.2008р., №MDB-103427 від 26.06.2008р., №MDB-103348 від 05.06.2008р., позивачем на адресу відповідача було поставлено товару на загальну суму 130 157,70грн., про що свідчать підписи уповноважених осіб на вказаних документах та печатки підприємств.

Як убачається яз копій банківських виписок відповідачем було частково оплачено вартість товару на суму 73 433грн.

Приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є зокрема договори та інші правочини.

Як визначено положеннями ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Аналогічні положення містить ст.526 Цивільного кодексу України.

Всупереч умовам договору та приписам вищевказаних норм, відповідач не виконав обов’язки покупця та не сплатив повністю отриманого товару, у зв’язку з чим виникла заборгованість в сумі 80 602,74грн.

Факт отримання товару представниками відповідача підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на накладній.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 80 602,74грн. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також сплатити 3 % річних від простроченої суми.

Оскільки, суд пришов до висновку щодо існування боргу в сумі 80 602,74грн., позовні вимоги щодо стягнення 3 % річних в сумі 3983,33грн. підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені у сумі 3983,33грн. суд враховує наступне.

Відповідно до положень ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Пунктом 4.2 Договору сторони встановили, що в разі неналежного здійснення покупцем обов’язків по оплаті товару, покупець виплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості неоплаченого товару.

Перевіривши розрахунок щодо нарахованої позивачем пені, суд вважає, що позовні вимоги в цієї частині підлягають задоволенню у зв’язку з правильним розрахунком штрафних санкцій.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі статей 11, 526, 536, 625, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 193, 198, 230 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, керуючись статтями 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьк Фьюіл Компані” м. Донецьк заявлені до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕХО” м. Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 80 602,74грн., пені в сумі 3983,33грн. та 3 % річних в сумі 497,93грн. за договором №4 від 14.02.2006р.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕХО” (83059, м. Донецьк, вул. Сєченова, 44 (83059, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 263/118), ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьк Фьюіл Компані” (83048, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 275 (фактична адреса: 83001, м. Донецьк, вул.. 50-річчя СРСР, 101), ) заборгованість у розмірі 80 602,74грн., пеню в сумі 3983,33грн. та 3 % річних в сумі 497,93грн.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕХО” (83059, м. Донецьк, вул. Сєченова, 44 (83059, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 263/118), ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьк Фьюіл Компані” (83048, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 275 (фактична адреса: 83001, м. Донецьк, вул.. 50-річчя СРСР, 101), ) витрати по сплаті державного мита в сумі 850,84 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.

Видати накази після вступу рішення у законну силу.

Суддя

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.