РІШЕННЯ

"13" листопада 2008 р.

Справа № 18/27-3208

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

Розглянув матеріали справи:

за позовом: Приватного підприємства «Торговий Дім «Прем’єр Папір»м. Львів, пр. Червоної Калини, 85/8, (м. Львів, вул. Залізняка, 16)

до відповідача: Приватного підприємства «Обрій –Пак»вул. Галицька, 20, м. Бучач, Тернопільська область

про стягнення заборгованості в сумі 73 057,63 грн., з яких: 70 560 –борг, 1 763,03 грн. –пеня, 734,6 грн. –відсотки за користування чужими коштами.

За участю представників:

Позивача: Саляка М.Б. –представника, довіреність від 03.03.2008 р.

Відповідача: Василик Н.П. –заступника директора, довіреність від 12.11.2008 р.

В судовому засіданні представникам позивача та відповідача роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки, передбачені статтями 20, 22, 81 –1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового засідання не здійснюється.

Суть справи:

Приватне підприємство «Торговий Дім «Прем’єр Папір»звернулось до господарського суду з позовною вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Обрій –Пак»заборгованості за отриману продукцію в сумі 73 057,63 грн., з яких: 70 560 –борг, 1 763,03 грн. –пеня, 734,6 грн. –відсотки за користування чужими коштами.

13.11.2008 р. позивач, в порядку ст. 22 ГПК України, звернувся до господарського суду із заявою б/н від 13.11.2008 р. про зменшення розміру позовних вимог, а саме просить стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 64 057,63 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідачем частково сплачена заборгованість в сумі 9 000 грн.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено право позивача до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Беручи до уваги дану норму Господарського процесуального кодексу України, суд задовольняє клопотання позивача про зменшення розміру позовних вимог, оскільки остання не суперечить чинному законодавству України, не порушує чиїх –небудь прав та охоронюваних законом інтересів, а отже, предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості в сумі 64 057,63 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором купівлі –продажу № 10/01/08-1 від 10.01.2008 р., зокрема не проведенням оплати за отриманий товар, внаслідок чого виникла заборгованість в заявленій сумі.

В підтвердження викладеного додає договір купівлі –продажу № 10/01/08-1 від 10.01.2008 р., видаткову накладну № РН-00001332 від 26.08.2008 р., довіреність серії ЯНА № 961317 від 22.08.2008 р., розрахунок пені та відсотків за користування чужими коштами, інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться у матеріалах справи.

В судовому засіданні 13.11.2008 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з врахуванням клопотання про зменшення розміру позовних вимог, з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 13.11.2008 р. прибув, позовні вимоги визнав частково в сумі 64 057,63 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, оцінивши представлені докази в їх сукупності господарський суд встановив:

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

10.01.2008 р. між приватним підприємством «Торговий Дім «Прем’єр Папір», як продавцем з однієї сторони, та приватним підприємством «Обрій –Пак», як покупцем з іншої сторони, був укладений договір купівлі –продажу №10/01/08-1 (надалі –Договір), за яким продавець зобов’язується постачати покупцю целюлозно-паперову та поліпропіленову продукцію в асортименті: папір газетний, папір офсетний, картон, крафт-лайнер, плівку самоклеючу тощо (надалі - товар), а покупець зобов’язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Асортимент, кількість, ціна та терміни поставки товару вказуються в специфікації(ях) та/або рахунках фактурах та/або накладних на товар, що є невід’ємною частиною даного договору (п. 4.1. договору).

Розрахунок за товар здійснюється у безготівковому порядку, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця на протязі 21 календарного дня з моменту отримання товару покупцем. Товар вважається оплаченим з дня надходження всієї суми грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 5.1. договору).

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов’язання з договору купівлі –продажу, згідно якого, в силу ст. 655 Цивільного Кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, і у відповідності із ст. 11 цього кодексу –однією з підстав виникнення зобов'язань.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов’язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько – господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

На виконання п. 1.1. договору 26.08.2008 р. приватне підприємство «Торговий Дім «Прем’єр Папір»передало, а приватне підприємство «Обрій –Пак»через Сеніва І.М. по довіреності ЯНА № 961317 від 22.08.2008 р. отримало товар, згідно видаткової накладної № РН-00001332 від 26.08.2008 р., вартістю 70 560 грн.

Таким чином, зобов’язання приватного підприємства «Обрій –Пак»по сплаті отриманого від приватного підприємства «Торговий Дім «Прем’єр Папір»товару за договором становить 70 560 грн.

Проте, всупереч умов даного договору, а саме п. 5.1., відповідачем не здійснено в повному обсязі оплати за отриманий товар в зазначеній сумі, а сплачено лише 9 000 грн. (платіжні доручення № 375 від 22.10.2008 р. і № 386 від 03.11.2008 р. в матеріалах справи), а відтак позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача решти суми заборгованості підлягають до задоволення. Щодо ж до іншої частини позовних вимог про стягнення вже сплачених відповідачем 9 000 грн. боргу провадження слід припинити в порядку п. п. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно п. 7.2. договору у випадку несвоєчасної оплати вартості товару покупцем, останній сплачує продавцю пеню у розмірі 0,083 % від вартості товару за кожен день такого прострочення, а також 10% річних від простроченої суми.

У відповідності п. 7.2. договору відповідачу нараховано 1 763, 03 грн. пені за період з 16.09.2008 р. по 22.10.2008 р., а також 10 % річних за період з 16.09.2008 р. по 22.10.2008 р. в сумі 734,60 грн. (розрахунки в матеріалах справи), а відповідно, враховуючи наявність у відповідача заборгованості за договором, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення пені та 10 % річних.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

На день розгляду справи докази погашення відповідачем заборгованості в вищезазначеній сумі за договором купівлі –продажу № 10/01/08-1 від 10.01.2008 р. в матеріалах справи відсутні, а відтак позов підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 32-34, 43, 49, 80, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з приватного підприємства «Обрій –Пак»(вул. Галицька, 20, м. Бучач, Тернопільська область, ідентифікаційний код 21144370, рах. № 2004 в Тернопільському центральному відділенні «Промінвестбанк», МФО 338426) на користь приватного підприємства «Торговий Дім «Прем’єр Папір»(м. Львів, пр. Червоної Калини, 85/8, ідентифікаційний код 34768237, рах. № 3384 в Сихівському відділенні ЛФ АКБ «Форум», МФО 385509):

-          61 560 (шістдесят одну тисячу п’ятсот шістдесят) грн. боргу;

-          734 (сімсот тридцять чотири) грн. 60 коп. процентів за користування кредитом;

-          1 763 (одну тисячу сімсот шістдесят три) грн. 03 коп. пені;

-          640 (шістсот сорок) грн. 58 коп. в повернення сплаченого позивачем державного мита;

-          118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу;

3. В задоволенні решти частини позовних вимог, щодо стягнення 9 000 грн. боргу провадження припинити.

4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня підписання рішення 14.11.2008 р.

Сторони вправі подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його підписання, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Н.В. Охотницька