ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.10.08р.

Справа № 35/187-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго", м. Запоріжжя

до Житлово-будівельного кооперативу №242, м. Дніпропетровськ

про стягнення 17 532,68 грн

Суддя Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача - Лазарєва О.М., юрисконсульт, дов.№10/1341-340 від 01.02.2008р.

від відповідача - Бублик Т.Ф., голова правління, виписка з протоколу №1 від

15.02.2004р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за спожиту в період з січня по серпень 2007р. теплову енергію - 17 532,68 грн, посилаючись на невиконання Відповідачем зобов'язань за договором №24-т/05 від 19.11.2004 р.

Представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити та вказав, що спірна сума є фактично донарахуванням до раніше визначеної та оплаченої відповідачем теплової енергії, та здійснена розрахунковим методом, виходячи з кількості зареєстрованих в житлових приміщеннях мешканців будинку. Також вказує, що квартирні засоби обліку гарячої води ним в експлуатацію не приймалися, це не передбачено умовами договору і такі повноваження ним нікому не надавалися.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вказує, що надані позивачем рахунки на оплату теплової енергії за січень-серпень 2007р. сплатив повністю. Позивач додатково надав йому рахунки від 29.12.2007р. про оплату теплоенергії за ці місяці на загальну суму 17 532,68 грн. Вважає, що надані рахунки надані йому неправомірно, оскільки кількість спожитої в будинку теплоенергії ним визначалася частково розрахунковим шляхом, а частково за показами приладів обліку, які наявні в квартирах мешканців кооперативу. Вказані покази враховувалися позивачем при розрахунках та позивач не мав заперечень щодо таких розрахунків до грудня 2007р. Посилаючись на свої доводи просить в позові відмовити.

В додаткових запереченнях вказує, що Положенням про порядок розрахунків за комунальні послуги між виробниками (постачальниками), виконавцями і споживачами послуг водопостачання, водовідведення і теплопостачання в умовах використання засобів обліку води і теплової енергії в житловому фонді та підвищення економічної зацікавленості споживачів в їх встановленні за власні кошти, яке затверджено Наказом Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995р. №55, передбачено розрахунки за воду та теплову енергію як за приладами обліку, що встановлені на вводах в будинку, так і за показами квартирних лічильників гарячої та холодної води, у разі по квартирного обліку, та виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Вказує, що квартирні лічильники належним чином встановлені і повірені, та відповідно до їх показів плата за гарячу воду здійснена в повному обсязі.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Між позивачем Відкритим акціонерним товариством «Дніпроенерго»(постачальник) та відповідачем Житлово-будівельним кооперативом №242 (споживач) було укладено договір №24-т/05 від 19.11.2004р. про постачання теплової енергії в гарячій воді строком дії до 31.12.2005р. Відповідно до додаткових угод дію договору було продовжено до 31.12.2008р. Додатком до договору було оформлено розрахунок кількості постачаємої теплоенергії.

29.12.2007р. позивач виписав додаткові рахунки-фактури №3925, №3930, №3938, №3948, №3690, №3973, №3989 та №4504 відповідно за січень-серпень 2007р. на загальну суму 17 532,68 грн та направив їх відповідачу для сплати.

Відповідач вказану суму не оплатив та проти такого донарахування заперечує, посилаючись на його неправомірність.

Як встановлено судом, за спірний період січень-серпень 2007р. відповідач повністю розрахувався за теплову енергію відповідно до наданих позивачем за цей період рахунків №2247 від 31.08.2007р., №2075 від 31.07.2007р., №1887 від 27.06.2007р., №1681 від 31.06.2007р., №1305 від 26.04.2007р., №897 від 30.03.2007р., №480 від 28.02.2008р., №25 від 31.01.2007р., що не заперечується позивачем.

Кількість спожитої гарячої води мешканцями будинку визначалася на підставі даних відповідача про покази по квартирних приладів обліку (за тими квартирами, в яких вони встановлені). По решті квартир розрахунковим методом відповідно до встановлених нормативів. Вказані дані в спірний період приймалися позивачем та на підставі них здійснювалося відповідне нарахування плати.

Квартирні прилади обліку холодної та гарячої води прийняті в експлуатацію представниками МКП «Дніпроводоканал», який постачає воду в спірний будинок, а позивач здійснює її підігрів (постачання теплової енергії).

Здійснений перерахунок пояснюється позивачем тим, що покази квартирних приладів обліку враховуватися не повинні, а весь обсяг теплової енергії повинен визначатися розрахунковим методом, як передбачено умовами договору.

З вказаними твердженнями позивача суд не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до додаткової угоди №3 від 20.10.2006р. сторонами були внесені зміни в п. 5.1. договору та встановлено, «що облік споживання споживачем теплової енергії проводиться на опалення, гаряче водопостачання по приладу обліку, встановленому в приміщення за адресою вул. Янтарна, 83 корп. 2.»

Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання»від 2 червня 2005р. N 2633-IV закріплено, що теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право: безперешкодного доступу до теплового обладнання та приладів комерційного обліку, що належать споживачу. Разом з тим, сторонами не визначалися покази загально будинкового приладу обліку, своїм правом на зняття показів обліку позивач не скористався.

За умовами п. 5.4 договору підставою для нарахування плати за теплову енергію є акти з визначенням кількості теплової енергії. Таких актів сторонами також не складалося.

В статті 19 Закону України «Про теплопостачання»закріплено принцип оплати за фактично отриману теплову енергію. Доказів того, що відповідач фактично більше спожив теплової енергії, чим зазначено в рахунках №2247 від 31.08.2007р., №2075 від 31.07.2007р., №1887 від 27.06.2007р., №1681 від 31.06.2007р., №1305 від 26.04.2007р., №897 від 30.03.2007р., №480 від 28.02.2008р., №25 від 31.01.2007р., що викликало необхідність донарахування, суду не надано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. N630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В п. п. 9, 10 цих Правил встановлено, що у квартирах можуть встановлюватися засоби обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку), яке проводиться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Позивач не довів, що прилади обліку встановлені організацією, що не має відповідних повноважень, чи що вони не відповідають встановленим вимогам, що є підставою для неврахування їх показів.

Статтею 24 Конституції України закріплено принцип рівності всіх громадян перед законом. Своєю відмовою щодо врахування показів приладів обліку теплової енергії мешканцям будинку, які мають належним чином встановлені прилади обліку, позивачем порушено цей принцип, оскільки в нерівне становища ставляться мешканці кооперативного будинку порівняно з мешканцями інших будинків, де власники квартир (квартиронаймачі) розраховуються за гарячу воду безпосередньо з теплопостачальником.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача не обґрунтовані та в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 03 жовтня 2008 р.