ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"02" липня 2008
р.
Справа №  13/1153

Господарський суд
Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., секретаря судового
засідання Бордунос Л.І. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за
позовом   гр. ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
гр. ОСОБА_2,АДРЕСА_2

гр. ОСОБА_3, АДРЕСА_3

гр. ОСОБА_4, АДРЕСА_4

гр. ОСОБА_5, АДРЕСА_5

гр. ОСОБА_6, АДРЕСА_4

гр. ОСОБА_7,АДРЕСА_6

гр. ОСОБА_8, АДРЕСА_7

гр. ОСОБА_9, АДРЕСА_8

Третя
особа: ЗАТ " Підприємство " Культтовари", м. Черкаси, вул.
Хоменка,17

про
визнання договорів дарування
акцій недійсними та скасування  їх
реєстрації,

за участю представників сторін:

від позивача: участі не брав. Причини неприбуття
невідомі;

від відповідача: ОСОБА_10. -за довіреністю;

третьої особи: участі не брав.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому
просить визнати договори дарування  акцій
недійсними та скасувати їх реєстрацію.

Заяву прийнято судом до розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на таке:

Протягом січня-лютого 2002 року
позивачем були придбані у акціонерів за договорами купівлі-продажу прості
іменні акції ЗАТ “Підприємство “Культтовари”, всього 2764 акції.

Третя особа є юридична особа зі
статусом закритого акціонерного товариства з правом випуску відповідних акцій
та реєстратором згідно Закону України “Про господарські товариства”, Закону
України “Про національну депозитарну систему і особливості обігу цінних паперів
в Україні” та вимог, встановлених Державною комісією з цінних паперів та
фондового ринку.

04.03.2004 року позивач звернувся до
реєстратора ЗАТ “Підприємство “Культтовари” з вимогою зареєструвати придбані
ним цінні папери та перереєструвати право власності на акції на його ім'я.

У листах від 19.03.2004р.
№52 та від 24.05.2004р. №102 третьою особою безпідставно відмовлено позивачу у
внесенні змін до реєстру, оскільки він не є акціонером ЗАТ “Підприємство
“Культтовари”, та з посиланням на статут підприємства, де передбачений захист
прав інших акціонерів, ст. 81 ГК України та ст. 362 ЦК України.

Позивач подав позов про
визнання дій реєстратора неправомірними та визнання права власності на придбане
майно.

13.12.2007 року постановою по
справі № 13/3046 Київським міжобласним апеляційним господарським судом визнано
дії реєстратора  ЗАТ “Підприємство
“Культтовари” неправомірними, визнано за позивачем право власності на придбані
акції та зобов'язано емітента зареєструвати акції на ім'я позивача.

Оскільки
позивач є акціонером ЗАТ “Підприємство “Культтовари” з моменту укладення
договорів купівлі-продажу акцій, на нього поширювалися і поширюються всі права,
передбачені Статутом товариства, зареєстрованого 05.09.1996р. у виконкомі
Черкаської міської ради народних депутатів за №5820 із змінами, внесеними
10.05.2000р. та новій редакції Статуту, зареєстрованого в державному реєстрі
06.05.2005р. А саме - ст. 12 розділу 5, де вказано, що акціонер товариства,
який має намір продати акції сторонній особі, яка не є акціонером товариства,
зобов'язаний повідомити в письмовій формі решту акціонерів через правління про
свій намір продати акції з значенням ціни та інших умов, на яках він їх продає.
Якщо решта акціонерів відмовляться від здійснення привілейованої купівлі акцій
протягом 10 днів з дня одержання повідомлення, продавець вправі продати свою
частку будь-якій особі. При продажу акцій з порушенням права привілейованої
купівлі інші акціонери можуть звернутися до суду з позовом про перевід на нього
прав і обов'язків покупця.

Позивачу
стало відомо, що на підставі договорів дарування акцій:

-          07.04.2004 року гр. ОСОБА_2  було подаровано ОСОБА_3прості іменні акції
ЗАТ “Підприємство “Культтовари” в кількості 364 акції на суму 3640 грн.;

-          07.04.2004 року гр. ОСОБА_4 було
подаровано ОСОБА_5 прості іменні акції ЗАТ “Підприємство “Культтовари” в
кількості 872 акції на суму 8720 грн.;

-          08.04.2004 року гр. ОСОБА_6 було
подаровано ОСОБА_7  прості іменні
акції  ЗАТ “Підприємство “Культтовари” в
кількості 1220 акції на суму 12200 грн.;

-          26.04.2004 року гр. ОСОБА_8 було
подаровано ОСОБА_9 прості іменні акції ЗАТ “Підприємство “Культтовари” в
кількості 475 акцій на суму 4750 грн.

Вказані
громадяни не були акціонерами ЗАТ “Підприємство “Культтовари”, і -на думку
позивача - набули права власності на акції з порушенням чинного законодавства
України та Статуту товариства, а тому вищевказані договори та реєстрація акцій
їх емітентом підлягають скасуванню, оскільки частиною 1 статті 4 Закону України
“Про цінні папери і фондову біржу” визначає акцію як цінний папір без
установленого строку обігу, що засвідчує дольову участь у статутному фонді
акціонерного товариства, підтверджує членство в акціонерному товаристві та
право на участь в управлінні ним, дає право його власникові на одержання
частини прибутку у вигляді дивіденду, а також на участь у розподілі майна при
ліквідації товариства.

Частина
2 статті  28 Закону України “Про
господарські товариства” в редакції від 23.12.1997 року встановлює, що акція
може бути придбана також на підставі договору з її власником або держателем за
ціною, що визначається сторонами, або за ціною, що склалася на фондовому ринку,
а також у порядку спадкоємства громадян чи правонаступництва юридичних осіб та
з інших підстав, передбачених законодавством.

Частина
1 статті 25 Закону України “Про господарські товариства”, визначаючи види
акціонерних товариств і відмінності між ними, встановлює, що акції ЗАТ
розподіляються між засновниками і не можуть розповсюджуватися шляхом підписки,
купуватися та продаватися на біржі. Іншої заборони щодо купівлі-продажу акцій
ЗАТ зазначений Закон не встановлює, і вони можуть купуватися та продаватися у
порядку, передбаченому статтею 28 цього Закону, із врахуванням вимог його ст.
11, яка зобов'язує учасників товариства додержуватися установчих документів
товариства, виконувати свої зобов'язання перед ним, нести інші обов'язки, якщо
це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими
документами.

Перелік
відомостей, що повинні містити установчі документи товариства, встановлює
стаття 4 Закону України “Про господарські товариства”.

Серед
таких умов може бути закріплена установчими документами ЗАТ переважного права
акціонерів товариства на придбання акцій, що відчужуються іншими його
акціонерами.

Якщо
установчими документами ЗАТ в межах чинного законодавства було встановлено
переважне право акціонерів на придбання акцій, які  відчужуються іншими його акціонерами, а
засновники акціонерного товариства згідно з частиною другою статті 26 Закону
України “Про господарські товариства” уклали між собою договір, що визначає
порядок здійснення ними спільної діяльності по створенню акціонерного
товариства, відповідальність перед особами, що підписали акції, і третіми
особами, то всі акціонери на підставі положень статті 11 зазначеного Закону
зобов'язані додержувати цього договору і виконувати його.

Таким
чином частина 2 статті 28 Закону України “Про господарські товариства” не
передбачає обмежень щодо можливості встановлювати установчими документами ЗАТ в
межах чинного законодавства України переважне право на придбання акцій його
акціонерами у разі їх відчуження іншими акціонерами цього товариства.

Таке
право закріплено частиною 3 статті 81 Господарського кодексу України. Як
випливає зі змісту цієї норми закону, переважне право на придбання акцій, що
продаються іншими акціонерами товариства, є однією з головних ознак, за якими
акціонерне товариство вважається закритим.

Конституційний
суд України при розгляді справи за конституційним зверненням ЗАТ “Оболонь” та
гр. ОСОБА_11. про офіційне тлумачення положень частини другої статті 28 Закону
України “Про господарські товариства, пункту 1, абзацу першого пункту 5 статті
4 Закону України “Про власність” (справа про права акціонерів ЗАТ), від
11.05.2005 року (справа № 4-рп/2005), дійшов висновку, що коли установчими
документами ЗАТ закріплено переважне право акціонерів товариства на придбання
акцій, які відчужуються іншими акціонерами цього товариства, то це не є
обмеженням права власника акцій володіти, користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, оскільки, підписуючи в межах чинного законодавства України установчі
документи ЗАТ, акціонер добровільно погоджується на встановлення особливого
порядку відчуження об'єктів своєї власності, беручи при цьому на себе
відповідні зобов'язання.

Приписи
установчих документів ЗАТ щодо переважного права його акціонерів на придбання
акцій, що відчужуються іншими акціонерами товариства, не обмежують права
власника на розпорядження своєю власністю, а встановлюють за його ж згодою
особливий порядок її відчуження. Якщо ж особи, які мають переважне право на
придбання акцій, запропонують нижчу ціну за акції або вимагатимуть їх
відчуження за цінами, нижчими від ринкових, то власник акцій вправі їх
відчужити за ринковою ціною, тобто це право не є абсолютним.

Про
наявність вищевказаних договорів дарування акцій ЗАТ “Підприємство
“Культтовари” позивачу стало відомо в січні 2007 року, а отримано їх 15.02.2008
року на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 08.02.2008
року №16/725. Тоді третьою особою надано і довідку, що відповідачі рахуються
(стали) акціонерами: ОСОБА_2. з 07.04.2004 року, ОСОБА_4. ОСОБА_6. з
21.004.2007 року, ОСОБА_8. з 27.04.2004 року.

Правління
товариства не повідомило позивача як акціонера про продаж акцій, чим були
порушені права власності його та інших акціонерів.

Майже
одночасно акції були передані відповідачами за договорами дарування. Тобто
згідно з укладеними договорами дарувальники добровільно відмовились від
грошової винагороди і наділили обдарованих простими іменним акціями на загальну
суму 29310 грн. Позивач вважає, що укладені договори фактично приховують
договори купівлі-продажу акцій, і згідно ст. 235 ЦК України є удаваними правочинами
з усіма правовими наслідками, які з цього випливають.

Позивач та його представники в
засідання суду не прибули. Про причини неприбуття не повідомили. Позивач не був
позбавлений права на участь в судовому засіданні. Суд вважає за можливе проводити
розгляду спору по суті.

Представники відповідачів проти
позовних вимог заперечили, надали суду відзив на позов та посилаються на те, що
позовні вимоги позивач мотивує і обґрунтовує тим, що при укладенні вказаних
вище договорів дарування акцій ЗАТ “Підприємство “Культтовари” були порушені
його права як акціонера товариства, а саме переважне право на купівлю акцій
згідно зі Статутом товариства. Таке твердження є необґрунтованим, незаконним та
безпідставним, оскільки 14.05.2008 року Вищий господарський суд України прийняв
постанову у справі № 13/3046, якою:

Касаційну
скаргу ЗАТ “Підприємство “Культтовари” задовольнив.

Постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13.12.2007 року у
справі № 13/3046 скасував.

Рішення
господарського суду Черкаської області від 22.08.2007 року у даній справі
залишив без змін.

Таким
чином 14.05.2008 року рішення господарського суду Черкаської області від
22.08.2007 року у справі №13/3046 набрало законної сили.

Рішенням
від 22.08.2007 року господарський суд Черкаської області , зокрема:

Визнав
недійсними договори купівлі-продажу про придбання позивачем акцій ЗАТ
“Підприємство “Культтовари”, на підставі яких позивач власне і став акціонером
ЗАТ “Підприємство “Культтовари” та набув відповідних прав.

Відповідно
до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким
чином, виходячи зі змісту існуючих судових рішень, які набрали законної сили,
на даний час укладення відповідних правочинів нормативно-правових актів
України, позивач не є і не був акціонером ЗАТ
“Підприємство “Культтовари”, й, відповідно не має і не мав прав
акціонера ЗАТ “Підприємство “Культтовари”, передбачених Статутом товариства, в
тому числі і переважного права на купівлю акцій товариства. Відповідно
неіснуюче право позивача не могло бути порушено іншими особами, в тому числі
відповідачами та третьою особою.

Представники
відповідача просять в позові відмовити.

Третя
особа вимоги не заперечила.

Інших
доказів сторонами не надано.

Оцінюючи зібрані докази у справі,
суд дійшов висновку, що вимоги позивача необґрунтовані та не підтверджені
належними доказами у відповідності до вимог ст. 33 ГПК України,  а тому в задоволенні позову належить
відмовити.

Керуючись ст.ст. 82, 84, 85 ГПК
України, Господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом
цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на
вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Суддя                                                          Г.М. Скиба