ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.09.08                                                                                           Справа№ 30/195

за позовом: ТзОВ „ Тридента Агро”, м. Київ

до відповідача: Державного підприємства дослідного господарства Львівської дослідної станції садівництва інституту садівництва УААН, м.Львів

про стягнення 5776,13 грн.

Суддя Мороз Н.В

Представники:

від позивача: н/з

від відповідача: Фарйон Т.С.

Суть спору:

Позов заявлено товариством з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро”, м. Київ до Державного підприємства дослідного господарства Львівської дослідної станції садівництва інституту садівництва УААН, м. Львів про стягнення 5776,13 грн.

Ухвалою господарського суду від 29.07.2008 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.08.2008р.

Для об”єктивного та всестороннього вирішення спору, розгляд справи відкладався ухвалою суду, в судовому засіданні оголошено перерву до 25.09.2008р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Зазначив, що рішенням Господарського суду від 18.03.2008р. по справі №16/28 задоволено позовні вимоги ТзОВ „Тридента Агро” до Державного підприємства дослідного господарства Львівської дослідної станції садівництва інституту садівництва УААН, м. Львів про стягнення за договором купівлі-продажу заборгованості та штрафних санкцій. Однак враховуючи те, що відповідачем заборгованість не погашено, позивачем за період з 05.02.2008р. по 02.07.2008р. нараховано пеню в розмірі 1829,01грн., за період з 05.02.2008р. по 02.07.2008р. 3% річних в сумі 253,30 грн. та інфляційні нарахування в сумі 600,82 грн., обраховані з 01.01.2008р. по 01.07.2008р. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 500 грн. за надання юридичних послуг. Позов просить задоволити.

В судових засіданнях представник відповідача з”явився, подав відзив на позов №122 від 20.08.2008р., яким проти позову заперечив. Зокрема, зазначив, що рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2008р. по справі 16/28 було стягнуто з Державного підприємства дослідного господарства Львівської дослідної станції садівництва інституту садівництва УААН 29519,26 грн. заборгованості. Відтак, вважає, оскільки є рішення суду між тими ж сторонами, про той же предмет (інфляційні втрати, суми річних) і з тих же підстав (у зв’язку з невиконанням зобов’язання по договору № ЗУФ-17/03/07 від 21.03.2007 року), провадження по даній справі слід припинити. Крім того зазначив, що виникнення заборгованості пов”язане з важким фінансовим становищем господарства, у зв”язку з чим заявив усне клопотання про зменшення розміру нарахованої пені та відстрочку виконання рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2008 року у справі № 16/28 позов задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства дослідного господарства Львівської дослідної станції садівництва інституту садівництва УААН за

договором купівлі-продажу № ЗУФ- 17/03/07 від 21.03.2007р. на користь ТзОВ «Тридента Агро” основний борг в розмірі 20630грн., 2455,66 грн. пені, 3% річних в сумі 445,46 грн., 2974,04 грн. інфляційних нарахувань, 1514,10 грн. штрафу, 1500 грн. збитків.

Дане рішення суду набрало законної сили, на виконання даного рішення судом видано наказ.

Згідно із ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу ст. 509 ЦК України, зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов”язання вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 598 ЦК України, вказує на те, що зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи те, що відповідач несплатив суми заборгованості по рішенню суду №16/28, позивач просить стягнути з відповідача пеню та річні за період з 05.02.2008р. по 02.07.2008р., та інфляційні нарахування за період 01.01.2008р. по 01.07.2008р., що не охоплені рішенням суду №16/28 від 18.03.2008р. Слід зазначити, що згідно ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Так, у відповідності до поданого розрахунку позовних вимог, стягненню підлягають пеня в сумі 1829,01 грн. (п.п. 8.3,8.4 договору), 3% річних в розмірі 253,30 грн. та 3193, 82 грн. інфляційних втрат.

Крім того, позивачем також заявлено вимогу щодо відшкодування відповідачем збитків в розмірі 500,00 грн., що складають суму витрат позивача на оплату юридичних послуг згідно договору №116/06/08 від 13.06.2008 року.

Згідно з вимогами ст.220 Господарського кодексу України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов”язання, відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Частина 3 ст.216 ГК України передбачає, що потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того чи є застереження про це в договорі.

В силу ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов”язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб”єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов”язання або додержання правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб”єктом, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов”язання другою стороною.

Судом встановлено, що у зв’язку з необхідністю звернення до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, ТзОВ „Тридента Агро” несе додаткові витрати на оплату послуг юридичної фірми згідно укладеного договору 116/06/08 від 13.06.2008 року, що відповідно до вимог ст.225 ГК України відноситься до збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення.

Доказом понесення позивачем додаткових витрат у вигляді оплати юридичної допомоги є платіжне доручення №7248 від 10.07.2008р.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо відшкодування понесених останнім збитків у вигляді додаткових витрат на оплату юридичних послуг задоволити.

Однак, суд вважає, що застосування штрафних санкцій може призвести до негативних наслідків для підприємства- відповідача, та з врахуванням важкого фінансового становища, суд, керуючись ст.83 ГПК України, вважає за доцільне зменшити розмір нарахованої пені до 900,00 грн. та відстрочити виконання рішення суду на 3 місяці.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані поданими доказами, і підлягають до задоволення частково, з відстрочкою виконання рішення на 3 місяці.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.509, 525, 526, 598 ЦК України, ст.ст. 180, 193, 216, 220, 224, 225 ГК України, ст.ст.33, 43, 49, 75, 82,83, 84, 85 ГПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з державного підприємства дослідного господарства Львівської дослідної станції садівництва інституту УААН, с. Неслухів, Кам”янка-Бузький район (р/р7 в відділенні Ощадбанку №6327, МФО 385189, ) на користь ТзОВ „Тридента Агро”, м. Київ, вул. Ямська, 28 А (р/р 0101 в ЗАТ „Сведбанк Інвест” в м. Києві, МФО 320650, ) –900,00грн. пені, 3% річних в сумі 253,30 грн, інфляційні нарахування у розмірі 3193,82 грн., 500,00 грн. збитків, 102,00 грн. держмита та 118,00 грн. за інформаційне-технічне забезпечення судового процесу. Відстрочити виконання рішення на 3 місяці.

3. В решті частині позовних вимог –відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Мороз Н.В.