ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2008 р. Справа № 4/258-07

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Щепанської Г.А.

суддів: Гулової А.Г.

Пасічник С.С.

при секретарі Жарській І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Полутіна О.М. - представника за довіреністю № 388 від 18.06.2007р.

від відповідача: Кудельського А.А. - представника за довіреністю №30/09 від 30.09.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Аграрій-П", с. Плисків Погребищенського району Вінницької області

на рішення господарського суду Вінницької області

від "03" липня 2007 р. у справі № 4/258-07 (суддя Білоус В.В.)

за позовом Державного підприємства дослідне господарство "Корделівське", с.Корделівка Калинівського району Вінницької області

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Аграрій-П", с. Плисків Погребищенського району Вінницької області

про стягнення 34235,04грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 03.07.2007р. у справі № 4/258-07 позов Державного підприємства дослідне господарство "Корделівське" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Аграрій-П" задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 34235,04 грн. боргу та 460,36 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПСП "Аграрій-П" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржений судовий акт скасувати та прийняти новий - про відмову в позові.

Мотивуючи апеляційну скаргу відповідач, зокрема, зазначає наступне:

-суд, приймаючи судовий акт, припустився порушень норм матеріального та процесуального права, що призвело до винесення необґрунтованого та безпідставного рішення;

- суд не взяв до уваги, що між сторонами не існувало зобов'язальних відносин, оскільки не було дотримано письмової форми укладення договору як того вимагає норма ст.181 ГК України;

- всупереч ст.56 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надіслав відповідачу копій документів, доданих до позовної заяви.

Крім того, скаржник вказує на пропуск позивачем при зверненні до суду строку позовної давності.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

В письмовому відзиві від 10.01.2008р. за №5 на апеляційну скаргу ПСП "Аграрій -П" та в засіданні суду представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає її немотивованою та безпідставною, просить залишити рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до накладної за №48 від 17.04.2003р., через представника, діючого за довіреністю №649293 від 15.04.2003р., відповідач отримав від позивача насіння цукрового буряка загальною вартістю 34235,04 грн. (а.с.21,22).

Оскільки строк виконання грошових зобов'язань сторонами не був узгоджений, позивач надіслав на адресу ПСП "Аграрій-П" лист -вимогу від 26.01.2007р. за №103 про необхідність проведення розрахунку за товар, отриманий згідно накладної №48.

В червні 2007р. Державне підприємство дослідне господарство "Корделівське" звернулось в господарський суд Вінницької області з позовом про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Аграрій-П" заборгованості за поставлене насіння.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що на момент заявлення позову борг відповідача складає 34235,04 грн., вимогу про сплату яких відповідач залишив без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч.1 ст.181 ГК України).

Системний аналіз викладених норм та обставин справи свідчить про те, що між сторонами у справі фактично було укладено усну угоду, за якою у ПСП "Аграрій -П" виникло господарське зобов'язання щодо оплати отриманого ним за накладною насіння цукрових буряків.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав.

Крім того, вимогу позивача за №103 від 26.01.2007р. щодо оплати вартості отриманого товару відповідач залишив без задоволення.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обгрунтовують його вимоги і заперечення.

Докази на підтвердження сплати відповідачем заборгованості в сумі 34235,04 грн. в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про обґрунтованість позовних вимог й необхідність їх задоволення.

Доводи відповідача про те, що місцевий господарський суд задовольнив заявлені позовні вимоги, не врахувавши пропуск позивачем строку позовної давності, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

В силу приписів ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою зацікавленої сторони, причому така заява може бути зроблена лише під час розгляду справи до винесення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, така заява до суду першої інстанції відповідачем не подавалась.

Решта доводів скаржника спростовується вищенаведеним і не являється підставою для скасування оскарженого рішення.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду Вінницької області від 03.07.2007р. у даній справі слід залишити без змін як таке, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права, обставинам справи, а апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Аграрій-П" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 03 липня 2007 року у справі № 4/258-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Аграрій-П", с. Плисків Погребищенського району Вінницької області - без задоволення.

2. Справу № 4/258-07 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Щепанська Г.А.

судді:

Гулова А.Г.

Пасічник С.С.

Віддрук. 4 прим.:

1- до справи

2- позивачу

3- відповідачу

4- в наряд