ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

19 лютого 2008 р.           Справа 11/326-07

за позовом дочірнього підприємства «Техмедсервіс+»товариства з обмеженою

відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство «Техмедсервіс»,

м. Вінниця

до Вінницького обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом,

с. Березина Вінницького району

про стягнення 1458 грн. 62 коп..

Суддя В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т. Кармаліта, за участю представників:

від позивача - М. Гурба за довіреністю;

від відповідача - І. Матковський головний лікар;

інші - Г. Мохній.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Вінницького обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом заборгованості за договором підряду в загальному розмірі 1458,62 грн..

В процесі розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог, про що подав відповідну заяву, в якій зазначає, що відповідач є державною установою , фінансування якої здійснюються з державного бюджету, а тому зменшує позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 261,49 грн., 3% річних в сумі 46,34 грн. та інфляційних в сумі 191,79 грн. Просить стягнути з відповідача основну суму боргу за договором в розмірі 959 грн..

Враховуючи, що відповідно до ст.. 22 ГПК України, зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, судом приймається дана заява.

Позов із заявою мотивовано тим, що відповідно до умов договору б/н. від 01.03.2006р. позивач зобов‘язався виконати роботи по монтажу металевих решіток 5х65 кв.м, а відповідач в свою чергу, оплатити вартість робіт. Зі сторони позивача зобов‘язання виконані в повному обсязі, про що свідчить акт прийому-передачі виконаних робіт за березень 2006 року, проте відповідачем не здійснено оплати виконаних робіт.

Відповідач заперечує проти позову посилаючись на те, що у 2006 році між сторонами не укладалось договорів. У 2005 році між сторонами укладено договір відповідно до якого позивачем було виконано монтаж решіток на суму 3887,20 грн., про що підписаний акт приймання виконаних робіт за липень 2005 року. Проте ці роботи виконані не якісно, а тому у 2006 році позивачем усувались недоліки за договором 2005 року. Крім того зазначає, що акт виконаних робіт від 31.03.2006р. зі сторони відповідача підписано головним лікарем Приходським А.А., який з 19.03.2006р. перебував на стаціонарному лікуванні в Обласній психіатричній лікарні ім. акад. Ющенка з діагнозом «ішемічний інсульт»і до роботи після лікування не повертався. Обов‘язки головного лікаря виконував на той час заступник головного лікаря Матковський І.А., а тому Приходський А.А. не мав права підписувати акт.

Оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 01.03.2006р. між сторонами укладено договір на виконання робіт.

Відповідно до п. 2.1 договору позивач зобов‘язався виконати роботи по монтажу металевих решіток 5х65 кв.м.

Згідно з п.п. 4.3 та 5.1 договору відповідач зобов‘язався оплатити вартість робіт в сумі 959 грн. наступним чином:

-          протягом 10 днів з моменту підписання договору 50%: вартості робіт;

-          протягом 7 днів з моменту підписання акту приймання робіт провести остаточний розрахунок.

Позивач свої зобов‘язання за договором виконав, про що свідчить обопільно підписаний акт прийому-передачі виконаних робіт за березень 2006 року від 31.03.2006р..

Як свідчать матеріали справи, відповідач не провів оплати виконаних робіт.

07.09.2007р. позивач направив відповідачу претензію № 17 в якій пропонував невідкладно провести оплату за виконані роботи, яка останнім залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Таким чином, позивачем правомірно заявлено до стягнення вартість виконаних робіт в розмірі 959 грн..

Заперечення відповідача щодо позовних вимог, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

-          відповідач стверджує, що роботи які проводились в березні 2006 року, виконувались на усунення недоліків робіт по договору укладеного між сторонами у 2005 році. В силу статей 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів. Проте, доказів укладення договору у 2005 році відповідачем не надано. Як вбачається зі змісту договору б/н. від 01.03.2006р., його предметом є виконання робіт по монтажу металевих решіток, а не усунення недоліків.

-          відповідач посилається на відсутність прав у головного лікаря Приходського А.А. на підписання акту виконаних робіт від 31.03.2006р. в зв‘язку з тим, що на той час обов‘язки головного лікаря виконував заступник головного лікаря Матковський І.А.. Разом з тим, доказів в підтвердження виконання обов‘язків головного лікаря Вінницького обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом заступником головного лікаря Матковським І.А. відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи, що відповідач доказів в спростування позовних вимог суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству, а отже підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на відповідача за правилами ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.43, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Вінницького обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом ( 5 км. Барського шосе, с. Березина, Вінницький район, Вінницька область, а/с 3156, код 26285843) на користь дочірнього підприємства «Техмедсервіс+»товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство «Техмедсервіс» (вул. Гоголя, 14, м. Вінниця, код 32407402) 959 грн. боргу, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом.

Рішення оформлено та підписано 21.02.2008р.

Суддя Матвійчук В.В.