ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.08р.

Справа № 9/265-08

За позовом Комунального підприємства ткеплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 151500 грн. 23 коп.

Суддя Подобєд І.М.

При спеціалисті Бобир Ю.В.

Представники:

Від позивача - Касьян І.В. - ю/к, довіреність № 266 від 25.04.08р. Від відповідача - Корольов О.С. - ю/к, довіреність № 6978/01 від 05.09.08р.

СУТЬ СПОРУ:

КПТМ „Криворіжтепломережа” звернулось у липні 2008 року із позовом до ДП "Криворізька теплоцентраль", в якому просить господарський суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 151500,23 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію, у тому числі: 139674,15 грн. основного боргу за період з лютого 2005 року по червень 2008 року, 10248,73 грн. - індексу інфляції, 1577,35 грн. - 3 % річних. Обґрунтовує свої вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань за договором № 932 від 25.10.00р. на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водоспоживання.

Відповідач позовні вимоги не визнає. Вказує, що заборгованість перед Позивачем виникла з листопада 2007 року, проти вказаного у розрахунку Позивача квітня 2007 року. Вважає, що зміна тарифів на постачання теплової енергії зазначеним договором не передбачена, а тому є не правомірною. Посилається на порушення Позивачем умов зазначеного договору, зокрема, не наданням Відповідачу рахунків на оплату, а також доказів про їх відправлення або вручення, що є порушенням вимог п. 5 ст. 54, ст. 56 ГПК України.

У запереченнях проти відзиву Відповідача Позивач вважає необгрунтованими доводи Відповідача з посиланням на п. 2 ст. 218 Цивільного кодексу України, згідно якої якщо одна із сторін виконала дію, а друга підтвердила її звершення шляхом прийняття виконання, така операція в разі спору може бути визнана судом дійсною. Доповнюючи свої заперечення, Позивач вказує на те, що щомісячно представник КПТМ „Криворіжтепломережа” нарочно здавав рахунки для оплати згідно договору № 932 від 25.10.00р. в канцелярію ДП "Криворізька теплоцентраль", в обгрунтування чого посилається на відповідні відмітки уповноваженої особи Відповідача на реєстрах Позивача. Вказує також, що Відповідачем при укладенні вищевказаного договору не було надано додаткової угоди про порядок надсилання та отримання рахунків, а статут ДП "Криворізька теплоцентраль" є лише внутрішнім документом підприємства.

Заявою від 09.09.08р. Позивач уточнив позовні вимоги у зв’язку із частковим погашенням Відповідачем заборгованості на суму 2733,88 грн. (16.07.08р.) Вказує, що заборгованість Відповідача станом на 08.09.08р. становить 136940,27 грн.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 09.09.08р. до 22.09.08р., згідно ст. 77 Господарського процесуального України.

В судовому засіданні 22.09.08р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем –Комунальним підприємством теплових мереж „Криворіжтепломережа” (“постачальником”) і Відповідачем – Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" („споживачем”) був укладений договір № 932 від 25.10.00р. із додатковими угодами до нього від 20.11.03р., від 03.10.05р., та протоколом розбіжностей до додаткової угоди від 03.10.05р. від 04.11.05р., згідно до умов яких Позивач зобов’язався відпускати Відповідачу теплову енергію на потреби опалення, вентиляції та гарячого водоспоживання у потрібних йому обсягах на об’єкти, вказані у Таблиці № 2 “дислокація об’єктів” (пункти 1, 2 договору).

За умовами пункту 5 вказаного договору, облік споживання теплової енергії проводився Позивачем розрахунковим способом, виходячи з проектного навантаження, згідно СНіП 02.04.07–87 для потреб опалення, та СНіП 02.04.01–85 для потреб гарячого водопостачання.

Пунктом 18 умов вищевказаного договору сторони встановили, що Позивач, як „постачальник”, здійснює нарахування вартості відпущеної теплової енергії згідно тарифів, затверджених розпорядженням Криворізького міськвиконкому від 24.10.00р. №884. Вартість холодної води і вартість стоків гарячої води сплачується Відповідачем згідно із нормами витрат, затверджених Криворізькою міською радою.

На час укладення між сторонами договору № 932 від 25.10.00р. чинним було розпорядження Криворізького міськвиконкому від 24.10.00р. № 884 щодо затвердження тарифів на теплову енергію.

Як вбачається із розрахунків Позивача, вартість теплової енергії, що поставлялась Відповідачу протягом спірного періоду, була розрахована згідно тарифів, які були встановлені рішенням виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області „Про затвердження тарифів на послуги водо- теплопостачання в місті Кривому Розі для групи інших споживачів” № 630 від 14.11.03р., № 369 від 13.07.05р., № 554 від 28.08.06р., № 45 від 29.01.07р., № 53 від 16.01.08р., № 66 від 13.02.08р.

В подальшому зміни тарифів узгоджувалися сторонами додатковими угодами до договору № 932 від 25.10.00р. Так, додатковою угодою від 20.11.03р. сторонами узгоджено наступний тариф на послуги теплоспоживання – 95 грн. за 1 Гкал, додатковою угодою від 03.10.05р. узгоджено наступні тарифи: на опалення та підігрів по 110 грн. за 1 Гкал, на холодну воду 2,60 грн. за 1м3; додатковою угодою від 31.01.07р. введено в дію тариф у 270 грн. за 1 Гкал.

Протягом періоду з лютого 2005 року по червень 2008 року Позивач здійснив постачання теплової енергії на зазначені у договорі № 932 від 25.10.00р. об’єкти Відповідача на загальну суму 358739,60 грн., що підтверджується виставленими Позивачем рахунками на оплату, які своєчасно були отримані Відповідачем, про що свідчать відповідні відмітки уповноваженої особи ДП "Криворізька теплоцентраль" на реєстрах Позивача, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно п. 25 вищевказаного договору, оплата за відпущену теплову енергію повинна здійснюватися Відповідачем протягом 5-ти днів після отримання рахунка Позивача.

Відповідач оплату за отримані послуги здійснив частково у сумі 219065,45 грн., внаслідок чого у нього перед Позивачем виникла заборгованість у сумі 139674,15 грн. основного боргу (станом на дату пред’явлення позову до суду –24.07.08р.), що підтерджується розрахунком заборгованості, виконаного Позивачем.

16.07.08р. сторони провели залік зустрічних однорідних вимог на суму 2733,88 грн., внаслідок чого залишок заборгованості Відповідача в частині основного боргу становить 136940,27 грн. (станом на 08.09.08р.), згідно відповідної довідки Позивача.

Окрім того, згідно акту приймання-передачі векселя, складеного 04.09.08р., Відповідачем в рахунок погашення заборгованості було передано Позивачеві вексель серії АА № 1254628 номінальною вартістю 45960,62 грн., виданий 04.09.08р., із датою погашення до 30.09.08р.

Таким чином, згідно довідки Позивача, заборгованість Відповідача за поставлену теплову енергію станом на 19.09.08р. становить 90979,65 грн.

За прострочення виконання грошового зобов’язання, на підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, Позивач нарахував Відповідачу додатково до основного боргу суму 10248,73 грн. –збитків від інфляції за період з червня 2007 року по травень 2008 року, 1577,35 грн. трьох процентів річних за період з 16.05.07р. по 05.07.08р., розмір яких підтверджується детальним розрахунком Позивача.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем 07.06.07р. була направлена на адресу Відповідача претензія № 482 з вимогою погасити зазначену заборгованість, яка була залишена останнім без відповіді та без задоволення.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов’язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 530 ч.1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у це строк (термін).

Згідно до приписів ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов’язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. ст. 16, 549-551, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст. ст. 20, 216-220, 224-226 та 230 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі, відшкодування збитків та застосування штрафних санкцій.

Відповідач неналежним чином виконав свої, встановлені договором, майново-господарські зобов’язання перед Позивачем з оплати отриманої теплової енергії, тому позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суми 90979,65 грн. основного боргу, 10248,73 грн. збитків від інфляції та 1577,35 грн. трьох процентів річних – є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Оскільки сторонами були надані докази про часткову оплату Відповідачем основного боргу в сумі 45960,62 грн., ці його грошові зобов’язання, в силу положень ст. 202 Господарського кодексу України, на час розгляду справи судом є припиненими, а тому між сторонами відсутній предмет спору щодо стягнення цих грошових коштів і провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, згідно приписів ст. 80 ч.1 п.1-1 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач відмовився від частини позовних вимог на суму 2733,88 грн. і, оскільки, ця відмова не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів, тому приймається судом і провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, відповідно до ст. 80 ч.1 п. 4 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи Відповідача щодо застосування Позивачем неправомірних тарифів відхиляються з вищенаведених підстав.

Судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 80 ч. 1 пп. 1-1, 4, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на користь Комунального підприємства теплових мереж „Криворіжтепломережа” суму 90979 грн. 65 коп. основного боргу, 10248 грн. 73 коп. збитків від інфляції, 1577 грн. 35 коп. три проценти річних, 1487 грн. 66 коп. витрат на держмито, 115 грн. 86 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення підписано 10.10.08р.