ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

№  36/633-3/80

06.03.08

За
позовом   Заступника прокурора Оболонського району
міста Києва в інтересах

держави в особі Київської
міської ради

До                     Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фора»

Третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Оболонська районна у
місті Києві рада (третя особа 1)

Третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 (третя особа 2)

Про                       зобов'язання повернути самовільно
зайняту земельну ділянку та привести її

у придатний для
використання стан

Суддя
Сівакова В.В.

В
засіданнях приймали участь

Представники
сторін:

Від
прокуратури          Ноздрякова Ю.В.
-помічник прокурор

Від
позивача                    не
з'явились

Від
відповідача          Гордилюк В.М. - по
дов. № 1 від 28.11.2007

Петренко
І.А. -по дов. № 6 від 07.02.2008

Від
третьої особи 1          Болтивець О.А. -
по дов. № 4 р/р від 08.01.2008

Від
третьої особи 2          не з'явились

Відповідно
до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні
26.02.2008 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

На
розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Заступника прокурора
Оболонського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської
ради про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора»повернути
самовільно зайняту ним земельну ділянку, площею близько 5 кв. м., яка
знаходиться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1, Київській міській раді та привести її
у придатний для використання стан в 30-денний термін з дня набрання рішенням
законної сили.

Рішенням
Господарського суду міста Києва № 36/633 від 02.04.2007 повністю задоволенні
позовні вимоги Заступника прокурора Оболонського району міста Києва в інтересах
держави в особі Київської міської ради та зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фора»повернути самовільно зайняту ним земельну ділянку,
площею близько 5 кв. м., яка знаходиться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1,
Київській міській раді та привести її у придатний для використання стан в
30-денний термін з дня набрання рішенням законної сили.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням Господарського суду міста Києва № 36/633 від
02.04.2007 відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду
з апеляційною скаргою.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду № 36/633 від 26.06.2007 залучено до
участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача  Фізичну
особу -підприємцяОСОБА_1.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду № 36/633 від 18.09.2007  рішення Господарського суду міста Києва №
36/633 від 02.04.2007 скасовано в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись
з прийнятою постановою Київського апеляційного господарського суду № 36/633 від
18.09.2007 заступник прокуратура міста Києва звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційним поданням.

Постановою
Вищого господарського суду України № 36/633 від 26.12.2007 постанову Київського
апеляційного господарського суду від 18.09.2007 та рішення Господарського суду
міста Києва від 02.04.2007 у справі № 36/633 скасовано, а справу направлено на
новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 26.01.2008 присвоєно номер справи
36/633-3/80 та призначено до розгляду на 07.02.2008.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва № 36/633-3/80 від 26.01.2008, в зв'язку з
нез'явленням представників позивача і третьої особи 2 в засідання суду та
невиконанням позивачем і третіми  особами
вимог суду викладених в ухвалі від 26.01.2008, розгляд справи був відкладений
на 26.02.2008.

Прокуратура
у письмових поясненнях зазначила наступне. ТОВ «Фора»користується земельною
ділянкою площею приблизно 5 кв. м. за адресою: м. Київ, вул.. Вишгородська, 46
у Оболонському районі м. Києва для розміщення конденсаторів централізованого
забезпечення холодом. Холодильне обладнання встановлено за відсутності
документів, що посвідчують право власності або право користування вказаною
земельною ділянкою, що підтверджується актом дотримання вимог земельного
законодавства від 04.07.06 № 803/39, складеного управління з контролю за
використанням і охороною земель. Зазначена земельна ділянка відноситься до
категорії земель громадської та житлової забудови відповідно до ст. 38
Земельного кодексу України. Будинок АДРЕСА_1, в м. Києві є багатоквартирним
житловим будинком та належить до комунальної власності району, управління цим
житловим фондом здійснює Комунальне підприємство «Житло сервіс «Куренівка».
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки на яких
розташовані багатоквартирні житлові будинки, а також прибудинкові території
надаються у постійне користування підприємствам, установам, організаціям, які
здійснюють управління цими  будинками.
Приймаючи до уваги положення ст. 11 Земельного кодексу України, відповідно до
якого повноваження районних у містах рад у галузі земельних відносин визначаються
міськими  радами і враховуючи рішення
Київради від 08.06.200 № 164/885 «Про передачу окремих повноважень районним у
м. Києві радам з питань регулювання земельних відносин», згідно якого райрадам
передано повноваження лише щодо передачі в оренду земельних ділянок для
розміщення об'єктів благоустрою і розміщення та експлуатації малих
архітектурних форм для проведення підприємницької діяльності, можна зробити
висновок, що власником та землекористувачем спірної земельної ділянки є
Київська міська рада, оскільки відповідно до Конституції України саме міські
ради здійснюють право власності на землю і саме вони мають право надавати в
користування земельні ділянки. Для законного прийняття рішення необхідно
дотриматися положень ст.ст. 125, 126 Земельного кодекс України, а саме,
отримати документи, що підтверджуються право власності (користування) на землю
або договір оренди. Закон забороняє приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) та одержання документа,
що посвідчує право на неї. Зазначає, що у відповідача відсутні
правовстановлюючі документи на землю, що свідчить про самовільне зайняття
земельної ділянки і є підставою для повернення самовільно зайнятої земельної
ділянки її власнику - Київській міській раді.

Позивач
у судове засідання не з'явився, вимог суду, викладених в ухвалах від 26.01.2008
та від 07.02.2008 не виконав, а саме, не надав письмові обґрунтовані пояснення
з врахуванням мотивів викладених в постанові Вищого господарського суду України
від 26.12.2007 та належні докази на підтвердження викладеного.

Відповідач
у письмових поясненнях зазначає наступне. На думку Вищого Господарського суду
України  при розгляді даного спору суди
першої та апеляційної інстанцій не встановили, якою земельною ділянкою має
право користуватися наймодавець -власник приміщення, в якому розташований
магазин «Фора», хто є власником при будинкової території земельної ділянки і
якими правами користуються власники і наймачі квартир багатоквартирного будинку
щодо при будинкової території. Згідно ст. 42 Земельного кодексу України,
земельні ділянки на яких розташовані багатоквартирні житлові будинки, а також
належні до них будівлі, споруди, прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються у постійне користування підприємствам,
установам, організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі
приватизації громадянами багатоквартирного житлового будинку відповідна
земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у
користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та при будинкові території, визначається співвласниками. Розміри та
конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки,
а також  до них будівлі, споруди та при
будинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території
кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації. Дані про
розмір і конфігурацію земельної ділянки, на якій розташований будинок АДРЕСА_1,
позивачем не наданий, порядок використання співвласниками квартир цього будинку
при будинкової території не визначений, в зв'язку з чим неможливо встановити
сам розмір при будинкової земельної ділянки, її конфігурацію і права
співвласників. Зазначає, що в матеріалах справи наявний витяг з технічної
документації № Ю-28679/2004 про нормативну грошову оцінку частини земельної
ділянки, виданої власнику спірного приміщення, з якого вбачається, що власник
цього приміщення має платити земельний податок за 817,73 кв. м. землі, тобто
має право користуватися саме цим розміром земельної ділянки. Оскільки спірне
приміщення займає площу 680 кв. м. на першому поверсі будинку і власник
приміщення ще має у власності підвал площею 264,10 кв. м., то власник приміщення
має право користуватися при будинковою земельною ділянкою площею, що вказана у
технічній документації № Ю-28679/2004.

Третя
особа 1 у письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги в повному
обсязі з огляду на наступне. Як вбачається з заявлених позовних вимог, земельна
ділянка за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 площею 5 кв. м. використовується ТОВ
«Фора»без документів, що посвідчують право власності або користування в тому
числі на умовах оренди земельної ділянки передбачені ст.ст.125, 126 Земельного
кодексу України, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного
законодавства Головного управління земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації від 04.07.2006 № 803/39. Отже, відповідачем порушено
вимоги ст. 116 ЗК України, якою передбачено, що набуття права на землю
громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних
ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому документами, що
посвідчують право на земельну ділянку, відповідно до ст.126 ЗК України, є
державні акти на право власності або постійного користування та договір оренди
земельної ділянки. Згідно ст. 13 Конституції України, земля є об'єктом
власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють
органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Згідно ч. 1 ст. 124
ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 125 ЗК України, право на
оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється. Таким чином, з
імперативних норм ст. 125 ЗК України можна зробити висновок про те, що земельні
ділянки, які використовуються (експлуатуються) тими чи іншими особами без
відповідних дозвільних документів слід вважати як самовільно зайняті земельні
ділянки. Згідно ст. 11 ЗК України, повноваження районних у містах рад у галузі
земельних відносин визначаються міськими радами. До повноважень Київської
міської ради, згідно ст. 9 ЗК України та п.12 ст. 22 ЗУ «Про столицю України -
місто-герой Київ», належить розпорядження землями територіальної громади міста,
надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності
відповідно до Земельного Кодексу України, прийняття рішення щодо звільнення
самовільно зайнятих земельних ділянок та координація діяльності місцевих
органів земельних ресурсів. Приведення земельних ділянок у придатний для
користування етап. включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється
за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні
ділянки. Рішенням Київської міської ради від 08.06.2000 № 164/885 «Про передачу
окремих повноважень районним в м. Києві радам з питань регулювання земельних
відносин»районним у м. Києві радам передані повноваження щодо передачі в оренду
земельних ділянок для тимчасового розміщення стаціонарних та переносних малих
архітектурних форм: лотків, навісів, виносного торгівельного обладнання
(холодильні установки, торгівельні автомати, стенди, виносні вітринні установки
тощо), функціональних огорож, навісів, палаток, кіосків, призначених для
роздрібної торгівлі, поштових, довідкових та інших операцій, площа яких не
повинна перевищувати 20 кв. м. Пунктом 2 цього ж рішення, зобов'язано районні в
м. Києві ради здійснювати контроль за використанням та охороною земель, -
додержанням земельного законодавства,
приймати  рішення  про звільнення  самовільно зайнятих земельних ділянок та
знесення самовільно збудованих будівель і споруд. Рішенням Оболонської районної
у м. Києві ради від 26.10.2006 № 5/2 «Про звільнення самовільно зайнятих
земельних ділянок'1 зобов'язано ТОВ «Фора»звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1. Положенням ст. 144
Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території. Відповідно до положень ст. 73 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні»акти ради, прийняті в межах наданих їй
повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які
постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Проте, станом на
лютий 2008 року відповідач самовільно продовжує користуватись земельною
ділянкою площею 5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1. У відповідності до статті 212 ЗК
України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам
землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час
незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок
проводиться за рішенням суду. Враховуючи викладене вище, вважає, що позовні
вимоги Прокуратури Оболонського району м. Києва законними і обґрунтованими.

Третя
особа 2 в засідання суду не з'явилась, вимог суду, викладених в ухвалах від
26.01.2008 та від 07.02.2008 не виконала, а саме, не надала письмові
обґрунтовані пояснення з врахуванням мотивів викладених в постанові Вищого
господарського суду України від 26.12.2007 та належні докази на підтвердження
викладеного.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський
суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.03.2006
між Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_2. та
Товариством з обмеженою відповідальністю «Фора»було укладено договір оренди
нерухомого майна, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв за плату
на певний строк у користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно
-частину нежилих приміщень першого поверху (в літ. А) № 131, площею 431,4 кв.
м., що складає 46/100 частин (від нежилих приміщень №130а, №131 загальною
площею 944,30 кв. м.), яке розташоване за адресою м. Київ, АДРЕСА_1.

Вказаний
об'єкт переданий  ТОВ «Фора» для
здійснення підприємницької діяльності, у тому числі, організації оптової та
роздрібної торгівлі товарами народного споживання тощо.

29.12.2006
згідно договору купівлі-продажу суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2.
продала ОСОБА_1. нежилі приміщення загальною площею 944,30 кв. м., розташовані
за адресою м. Київ,АДРЕСА_1, а саме:
нежиле приміщення     № 131
першого поверху площею  680,20 кв. м., та
нежиле приміщення №130а підвалу площею 264,10 кв. м.

18.05.2007
між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. та ТОВ «Фора» був укладений договір
оренди нежилого приміщення першого поверху
№ 131, площею 431,40 кв. м., яке розташоване за адресою м. Київ,
АДРЕСА_1.

Станом
на час розгляду даного спору відповідне нежиле приміщення на підставі
вищевказаного договору використовується ТОВ «Фора» для здійснення
підприємницької діяльності, у тому числі, організації у гастрономі
«Фора»оптової та роздрібної торгівлі товарами народного споживання.

Для
забезпечення належного зберігання продуктів харчування, що реалізуються в
гастрономі «Фора», ТОВ «Фора»біля п'ятого під'їзду у дворі будинку  № 46 по вул. Вишгородській в м. Києві
встановлено повітряний конденсатор.

На
підставі  ст. ст.  6,  10
Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною
земель»державним інспектором управління з контролю за використанням та охороною
земель у м. Києві (Київдержземінспекції) проведена перевірка з питань дотримання
вимог земельного законодавства при використанні ТОВ «Фора»земельної ділянки за
адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 у Оболонському районі.

В
результаті проведеної перевірки було складено акт № 803/39, яким  встановлено, що станом на 04.07.2006 ТОВ
«Фора»використовується земельна ділянка площею близько 5 кв. м. для розміщення
конденсаторів централізованого забезпечення холодом за адресою: м. Київ,
АДРЕСА_1 в Оболонському районі. Документи, що посвідчують право власності або
право користування вказаною земельною ділянкою, в тому числі на умовах оренди,
передбачені статтями 125, 126 Земельного кодексу України, у ТОВ «Фора»відсутні.

Спір
уданій справі виник у зв'язку із тим, що Заступник прокурора Оболонського
району міста Києва вважає, що земельна ділянка площею близько 5 кв. м., яка
знаходиться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1, і на якій ТОВ «Фора»був розміщений
повітряний конденсатор, є самовільно зайнятою, а отже  підлягає поверненню Київській міській раді,
яка є її власником.

Оцінюючи
подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд
вважає, що вимоги Заступника прокурора Оболонського району міста Києва в
інтересах держави в особі Київської міської ради не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно
до частини 1 статті 796 Цивільного кодексу України одночасно з правом найму
будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається
право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право
користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у
розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

У
договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки,  яка передається наймачеві. Якщо розмір
земельної ділянки у  договорі не
визначений,  наймачеві надається право
користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець (п. 2 статті
796 Цивільного кодексу України).

Згідно
із п. 3 статті 796 Цивільного кодексу України якщо  наймодавець
не  є  власником
земельної   ділянки,
вважається,  що  власник земельної ділянки погоджується на надання
наймачеві права користування
земельною  ділянкою,  якщо
інше  не встановлено договором
наймодавця з власником земельної ділянки.

Згідно
з п. 1.1 договору оренди нежилого приміщення площею 431,4 кв. м., яке
розташоване за адресою м. Київ, АДРЕСА_1. ТОВ «Фора»надано право користування
земельною ділянкою, яка знаходиться під будівлею та прилеглою до будівлі.

Згідно
зі ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють
управління цими будинками.

У
разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна
земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у
користування об'єднанню власників.

Порядок
використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками.

Розміри
та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території,
визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та
відповідної землевпорядної документації.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог та
заперечень.

Згідно
ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Даних
про розмір та конфігурацію земельної ділянки, на якій розташований будинок № 46
по вул. Вишгородський, Заступником прокурора Оболонського району м. Києва або
Київською міською радоюм суду надано  не
було,  порядок використання
співвласниками квартир цього будинку прибудинкової території не визначений, в
зв'язку з чим неможливо встановити сам розмір прибудинкової земельної ділянки,
її конфігурацію і права співвласників.

Разом
з тим судом береться до уваги наявний в
матеріалах справи Витяг з технічної документації № Ю-28679/2004 про
нормативну грошову оцінку частини земельної ділянки, виданий Головним
управлінням земельних ресурсів Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній
особі ОСОБА_2, з якого вбачається, що останній відведена земельна ділянка
площею 817,73 кв. м., яка визначена на підставі технічного звіту по встановленню
зовнішніх меж землекористування.

Як
вказано вище, під час укладення договору оренди з ТОВ «Фора» у власності
ОСОБА_2. перебували нежилі приміщення загальною площею 944,30 кв. м.,
розташовані за адресою м. Київ,АДРЕСА_1, а саме:  нежиле приміщення № 131 першого поверху
площею  680,20 кв. м., та нежиле
приміщення № 130а підвалу площею 264,10 кв. м.

Оскільки
спірне приміщення займає площу 680,00 кв. м. на першому поверсі будинку і
власник приміщення ще має у власності підвал площею 264,10 кв. м., то власник
приміщення має право користуватися прибудинковою земельною ділянкою, що вказана
в технічній документації № Ю-28679/2004.

Отже,
враховуючи, що ТОВ «Фора»здійснює оренду частини вищевказаних приміщень,
останнє також має право на користування земельною ділянкою, розташованою за
адресою м. Київ,АДРЕСА_1.

Як
вбачається з позовної заяви, ТОВ «Фора» здійснює використання земельної ділянки
площею близько 5 кв. м. за адресою м. Київ,АДРЕСА_1.

Позивачем
не заперечується наявність у ТОВ «Фора»права на користування земельною
ділянкою, на якій знаходиться об'єкт оренди - нежиле приміщення першого
поверху  № 131, площею 431,40 кв. м.,
розташоване за адресою м. Київ, АДРЕСА_1, а також право користування земельною
ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для
досягнення мети найму.

Як
встановлено судом, нежиле приміщення першого поверху  № 131, площею 431,40 кв. м., розташоване за
адресою м. Київ, АДРЕСА_1, використовується ТОВ «Фора»  для здійснення підприємницької діяльності, у
тому числі, організації у гастрономі «Фора»оптової та роздрібної торгівлі
товарами народного споживання.

Для
забезпечення належного зберігання продуктів харчування, що реалізуються в
гастрономі «Фора», ТОВ «Фора»по АДРЕСА_1 було встановлено повітряний
конденсатор.

Відповідно
до листа від 22.02.2007 ПП «Варс», який встановлював вищевказаний конденсатор,
повітряний конденсатор, встановлений біля п'ятого під'їзду у дворі будинку  № 46 по вул. Вишгородській в м. Києві, є
невід'ємною частиною холодильного обладнання, яке змонтоване ПП «Варс»у
приміщенні магазину за вищевказаною адресою. Оскільки повітряний конденсатор є
однією з основних складових частин холодильного обладнання і входить в єдину
систему холодильного обладнання, то вищезгадане холодильне обладнання не може працювати
без повітряного конденсатора. Крім того, згідно вимог заводу виробника
зазначений повітряний конденсатор повинен монтуватися на відкритій площадці з
вільним доступом зовнішнього повітря.

Головним
державним санітарним лікарем Оболонського району м. Києва в листі № Б-22 від
20.03.2007 зазначено, що згідно технічної характеристики, наданої ПП «Варе»-
службою по наладці та обслуговуванню холодильного обладнання, максимальний
рівень шуму від конденсаторів на відстані 5 м становить 28 дБА, що не перевищує
гранично допустимих рівнів в денний та нічний час. На підставі наказу Держбуду
України №187 від 12.11.2003 проект влаштування продовольчого магазину ТОВ
«Фора»не підлягав проведенню комплексної державної експертизи.

Отже,
використовуючи своє право на користування земельною ділянкою, яка прилягає до
будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму, надане
ТОВ «Фора»на підставі частини 1 статті 796 Цивільного кодексу України, ТОВ
«Фора»розмістило повітряний конденсатор як одну з основних складових частин
холодильного обладнання, яка входить в єдину систему холодильного обладнання,
на прилеглій до орендованого приміщення земельній ділянці.

Належних
та допустимих доказів того, що окрім земельної ділянки  площею близько 5 кв. м., на якій розташований
повітряний конденсатор, ТОВ «Фора»використовується інша земельна ділянка по
АДРЕСА_1, матеріали справи не містять.

Відповідно
до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною
земель»самовільне зайняття земельних ділянок -будь-які дії особи, які свідчать
про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір
використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на
місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної
реєстрації.

З
огляду на те, що право на користування земельною ділянкою, яка прилягає до
будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму, наявне
ТОВ «Фора»на підставі ст. частини 1 статті 796 Цивільного кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що використання ТОВ «Фора»земельної ділянки площею
близько 5 кв. м., шляхом розташування на ній повітряного конденсатору, як
однієї з основних складових частин холодильного обладнання, який входить в
єдину систему холодильного обладнання, не може вважатись самовільним зайняттям
вказаної земельної ділянки.

За
таких обставин вимоги Заступника прокурора Оболонського району міста Києва в
інтересах держави в особі Київської міської ради про зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фора»повернути самовільно зайняту ним земельну
ділянку, площею близько 5 кв. м., яка знаходиться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1,
Київській міській раді та привести її у придатний для використання стан, є
необґрунтованими та не підлягають задоволенню повністю.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В
позові відмовити повністю.

Суддя

В.В.
Сівакова