КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2008                                                                                           № 39/60

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Семенець С.В. за дов.

від відповідача - Собур А.К. за дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.11.2007

у справі № 39/60

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "СіЕл форс"

до                                                   Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України

про                                                  стягнення 135504,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2007р. у справі № 39/60 повністю задоволено позов ТОВ „СіЕл форс” про стягнення з Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України 135 504,00 грн.- заборгованості за поставлений цемент.

Відповідач, не погодившись з рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, посилаючись на незаконність ухваленого рішення.

Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що позивач-продавець в односторонньому порядку змінив ціну на товар, що постачається, не уклав додаткову угоду на підвищення ціни та не припинив відвантаження цементу, як це передбачено п.4.3 умов договору.

Крім того, скаржник приходить до висновку, що, постановивши рішення по справі, суд фактично скасував рішення і заборону уповноваженого органу на заміну ціни договору, але не залучив до справи Міжвідомчу комісію з питань державних закупівель.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з її доводами і вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки доводи відповідача не спростовують правильного висновку господарського суду міста Києва.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія установила наступне:

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до відповідача про стягнення 135 504,00 грн.- основного боргу за відвантажений цемент згідно видаткових накладних №94 від 06.05.2007р., №95 від 07.05.200гр. за Договором купівлі-продажу №5/03-07 від 21.02.2007р. з Доповненнями №1 від 02.04.12007р., №2 від 16.04.2007р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов”язання за договором, необґрунтовано відмовляється оплачувати одержану продукцію, та звертає увагу на те, що п.4.3 договору передбачено, що у зв”язку зі змінами цін виробника, продавець залишає за собою право змінювати ціну не продукцію.

Також позивач стверджує, що відповідачу ( покупцю) була надана довідка Торгово-промислової палати України від 18.05.2007 року № 1288/03-8е, що підтверджує рівень цін на відповідний предмет закупівлі та настання підстав об”єктивного характеру коригування ціни.

Відповідач проти позову заперечує, та посилається на те, що 12.02.2007р. відповідачем була проведена процедура відкритих торгів по закупівлі цементу ПЦ П/АШ-400 і ПЦІ-500 за державні кошти. Переможцем даних торгів визнано позивача , яким був підписаний договір №5/03-07 на поставку закупленого цементу по ціні 463,00 грн. за 1 т.

Однак, позивач без надання документального підтвердження підстав об”єктивного характеру, необґрунтовано збільшував акцептовану за результатами торгів ціну на цемент ПЦ П/АШ-400, що не відповідає ч.2 ст.34 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, а саме, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі, а коригування ціни можливе тільки у разі отримання відповідного висновку Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель.

Відповідач звертає увагу на те, що Міжвідомча комісія з питань державних закупівель на запит відповідача у листі-відповіді від 06.07.2007 №20-109/Н-3275 МК повідомила, що підвищення цін не було погоджено і, отже, як стверджує відповідач, ні позивач, ні відповідач не мали права самостійно збільшувати ціну.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне:

Як свідчать матеріали справи, 21.02.2007р. між позивачем ( продавець) та відповідачем (покупець) укладений договір купівлі – продажу продукції № 5/03-07, предметом якого є те, що позивач прийняв на себе зобов”язання продати, а відповідач – прийняти та оплатити цемент ПЦ І-500, ПЦ П/АШ-400 на умовах тендерної пропозиції, поданої на відкриті торги, які відбулися 12.02.2007р.

На момент укладання договору ціна цементу з врахуванням транспортних витрат складала на ПЦІ-500 – 523,00 грн., а на ПЦ П/АШ – 400 - 463,00 грн. за 1 тону, але при цьому п.4.3 договору було передбачено право позивача змінювати ціну на продукцію у зв”язку зі змінами цін виробника за умови повідомлення про це відповідача не менше ніж за три дні і цим же пунктом договору передбачено, що узгодження нової ціни здійснюється шляхом складання доповнень до договору.

Як було встановлено у судовому засіданні, у квітні 2007 року ВАТ „Подільський цемент”, регіональним ділером якого є позивач, змінював ціну на продукцію ( цемент) декілька разів. Факт належного повідомлення позивачем відповідача про зміну ціни на цемент сторонами не заперечувався, а погодження нової ціни на продукцію підтверджується Доповненням №1 від 02.04.2007р. та Доповненням №2 від 12.04.2007р.до Договору купівлі-продажу продукції №5/03-07 від 21.02.2007р.

Так, згідно Доповнення №1 до договору ціна з врахуванням транспортних затрат та ПДВ складала на цемент ПЦ 1-500 – 570,00 грн. за 1 тону та на цемент ПЦ П/АШ-400 – 495,00 грн. за 1 тону, а згідно Доповнення №2 від 16.04.2007р. ціна на цемент ПЦ 1-500 з урахуванням ПДВ складала 640,00 грн. за 1 тону та на цемент ПЦ П/АШ-400 – 555,00 грн. за 1 тону.

Дійсно, відповідно до Закону України від 01.12.2006р. в абзаці 5 ч.2 ст.34 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” слова „при проведенні торгів із зменшенням ціни ( редукційну)” було замінено словами „ у порядку, передбаченому Законом”, а слова” передбачених цим Законом” замінені словами „коригування ціни договору в разі отримання відповідного позитивного висновку Комісії”.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України від 01.12.2006 №424-У цей Закон набирає чинності через 60 днів з дня його опублікування, а відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України від 01.12.2006р. №424-У процедури закупівель, розпочаті до набрання чинності цим Законом, здійснюються відповідно до порядку, встановленого до набрання чинності цим Законом.

Закон України від 01.12.2006р.№424-У був офіційно опублікований у офіційному виданні Верховної Ради України „Голос України” 10.01.2007р. ( №2).

Таким чином, вказаний закон набрав чинності 12.03.2007р.

З урахування наведеного, судом першої інстанції було правомірно встановлено, що під час проведення процедури закупівель, а саме, торгів, що відбулися 12.02.2007р. та на момент укладання договору купівлі-продажу продукції 21.02.2007р., зміни, які внесені Законом України від 01.12.2006р. №424-У до Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, ще не набрали чинності.

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що коригування ціни за договором купівлі-продажу продукції від 21.02.2007р. не потребує обов”язкового отримання відповідного позитивного висновку Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель.

Таким чином, позивач мав усі законні підстави для збільшення ціни за договором на зазначену продукцію, а відповідач не тільки погодився на збільшення ціни , але й прийняв за товаросупровідними документами поставлену позивачем продукцію, за новими цінами.

Так, факт відвантаження ТОВ „СіЕл форс” та прийняття відповідачем продукції за новими цінами , щодо оплати якої виникла заборгованість, підтверджується видатковими накладними : № РН-0000086 від 28 квітня 2007 року, № РН-0000087 від 28 квітня 2007 року, № РН-0000088 від 29 квітня 29 квітня 23007 року, № РН-0000092 від 01 травня 2007 року, № РН-0000093 від 03 травня 2007 року, № РН-0000094 від 06 травня 2007 року, № РН-0000095 від 07 травня 2007 року.

Оплата відповідачем зазначеної поставленої продукції здійснювалась частково, що підтверджується виписками по рахунку, які долучені до матеріалів справи. Станом на 18 травня 2007 року поточна кредиторська заборгованість відповідача перед позивачем за договором складала 135 504, 00 грн., що підтверджується карткою рахунку 361.

Позивач забезпечував у повному обсязі своєчасне відвантаження продукції (цементу), а відповідач приймав та оплачував продукцію також і за новими цінами, що свідчить про узгодження сторонами за договором нової ціни продукції.

Як свідчать матеріали справи, з моменту підписання договору позивач відвантажив відповідачеві продукції на загальну суму 1 735 629,00 грн., що підтверджується видатковими накладними за увесь період дії договору. У свою чергу, відповідач оплачував одержану продукцію не по чітко зазначеним у видаткових накладних та рахунках сумам, а по мірі своєї платоспроможності і перерахував на рахунок позивача загалом лише 1 600 125, 00 грн. за поставлену за договором продукцію, що підтверджується виписками по рахунку.

Таким чином, на день розгляду даної справи у суді заборгованість відповідача перед позивачем складає 135 504,00 грн.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що прийняття відповідачем продукції за новими цінами із одночасним підписанням зазначених вище товаросупровідних документів, в яких така нова ціна була зазначена, а також її часткова оплата, свідчить про прийняття відповідачем пропозиції позивача щодо зміни ціни на продукцію та укладення доповнень до договору шляхом складання декількох документів у відповідності до п. 4.3 Договору купівлі-продажу № 5/03-07 від 21.02.2007 року.

Згідно із ст.14 ЦК України цивільні обов”язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов”язків ( ч.1 ст.626 ЦК України). Зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК країни, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст..526 ЦК України ). Одностороння відмова від зобов”язання в силу ст..525 ЦК України не допускається.

Відповідно до ст..610 ЦК України порушенням зобов”язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов.

Як вбачається з п. 4.2 Договору відповідач повинен був здійснювати оплату за продукцію протягом трьох днів з моменту її отримання.

Відповідно до ст..33 ГПК України відповідач не надав доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, тому позовні вимоги є обґрунтованими, документально доведеними і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга, як не обґрунтована , задоволенню не підлягає, а рішення підлягає залишенню без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст..ст.99.101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2007р. у справі № 39/60 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України - без задоволення.

2.Матеріали справи № 39/60 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді