ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/11

13.02.08

За позовом

Колективного підприємства «Міжгалузеве виробничо-комерційне підприємство «Україна»

до

Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації

про

стягнення 6810,55 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Кальченко С.У. (довіреність № 05 від 12.01.2007);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Колективне підприємство «Міжгалузеве виробничо-комерційне підприємство «Україна»(далі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (далі –Відповідач) заборгованості за виконані у листопаді 2006 року роботи за договором № 130 підряду на проведення ремонтних робіт від 29.08.2006, укладеного між Позивачем та Відповідачем, (далі –Договір) у сумі 5817,6 грн., а також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) інфляційних втрат за 2007 рік в сумі 825,59 грн. та 3% річних за період з 01.01.2007 до 15.12.2007 у сумі 167,36 грн.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана на юридичну адресу Відповідача: м. Київ, проспект Миру, 6-а. Про отримання Відповідачем поштової кореспонденції з даною ухвалою суду за вказаною адресою, зокрема, свідчить наявне у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення 07.02.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

29.08.2006 між сторонами у справі укладено Договір, відповідно до якого Відповідач (Замовник) доручає, а Позивач (Підрядник) приймає на себе виконання налагоджувальних робіт на МІТП після ремонту та заміні вузлів та запчастин при підготовці об'єктів закладів освіти до опалювального сезону 2006-2007 років та отримання форми «Київенерго»Є-8 (пункт 1).

Підпунктом 2.1 Договору передбачено, що вартість доручених Підряднику робіт за даним договором підряду визначається згідно з затвердженим Замовником кошторисом в сумі – 50 000 грн.

Відповідно до пункту 4 Договору остаточні розрахунки за виконані Підрядником роботи здійснюються щомісячно по представленим актах по формі №КБ-2в, підписаних та скріплених печаткою Замовника та закладу освіти де виконувались ремонтні роботи. Кінцевий термін проведення розрахунків за фактично виконані роботи 31 грудня 2006 року.

Позивачем у встановлені строки були виконані передбачені у вказаному Договорі ремонтні роботи у повному обсязі, про що було складено та підписано між Сторонами акт № М11-48/130 приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року на суму 7908 грн. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року на суму 5817,6 грн.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, Відповідач у встановлений пунктом 4 Договору строк свого зобов’язання щодо оплати вартості виконаних робіт у сумі 5817,6 грн. не виконав.

Станом на день розгляду спору вказана сума заборгованості Відповідачем погашена не була.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі – ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Відтак, позовна вимога про стягнення суми основного боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічне положення міститься й у статті 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача в сумі 825,59 грн. інфляційних втрат та 167,36 грн. 3% річних. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 530, 625, 629 ЦК України, статтями 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (02105, м. Київ, проспект Миру, 6-а, ідентифікаційний код 26063920, р/р 1090 в УДК м. Києва, МФО 820019, а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Колективного підприємства «Міжгалузеве виробничо-комерційне підприємство «Україна»(02094, м. Київ, проспект Гагаріна, 14-а, ідентифікаційний код 13669974, р/р 1915 у філії Дніпровського відділення ПІБ, МФО 322142) 5817 (п’ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 60 коп. боргу, 825 (вісімсот двадцять п’ять) грн. 59 коп. інфляційних втрат, 167 (сто шістдесят сім) грн. 36 коп. 3% річних, а також 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя

Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 13.02.2008