ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

р.

Справа №

За позовом Державного комітету України з державного матеріального резерву, м. Київ

до Колективного виробничого підприємства "Дніпропетровський комбайновий завод", м. Дніпропетровськ

про зобов’язання повернути матеріальні цінності та стягнення 13 287 649 грн. 53 коп.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

позивача - Долич О.В., дов № 2/34 від 09.01.2008р.

відповідача –Бондаренко В.Ю., юрист, дов. від 27.12.2007р.

прокурора - Кузьменко С.В., посв. № 57 від 10.05.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить повернути Державному комітету України з державного матеріального резерву матеріальні цінності та стягнути з Відповідача на користь державного бюджету України 13 287 649,53 грн. штрафних санкцій, у тому числі 10 019 402,68 грн. штрафу та 3 268 246,85 грн. пені.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що договірних відносин про зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву між Відповідачем та Позивачем не існує, тобто, Відповідач не є відповідальним зберігачем матеріальних цінностей державного матеріального резерву, крім того, відповідно до п. 10 ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", оскільки мобілізаційне завдання Відповідача скасовано ще 17.06.2004р. і відповідно до ст. 257 ЦК України, позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення у спорі, зміни до ст.268 ЦК України стосовно не поширення строку позовної давності на вимоги державного резерву вступили в дію з 12.05.2004р., вимоги Державного резерву датуються ще 1996-1998р., просить суд застосувати позовну давність на вимоги Позивача.

21.03.2008р. надійшло повідомлення про вступ прокурора у справу. Прокурор підтримав позовні вимоги.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Справа згідно зі ст. 75 ГПК України розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На відповідальне зберігання Відповідачеві передавались матеріальні цінності мобілізаційного резерву, управління яким здійснює Позивач, що є правонаступником Державного агентства з управління державним матеріальним резервом, відповідно до Указу Президента України від 07.08.2001р. № 603/2001, та діє на підставі Положення про Державний комітет України з державного матеріального резерву, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2006р. № 810.

Факт закладення матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на відповідальне зберігання Відповідачеві підтверджується: Номенклатурою накопичення матеріальних цінностей мобілізаційного резерву Міністерства сільськогосподарського та тракторного машинобудування СРСР від 28.10.1988р. №04482 та доповненням до неї № 4243-т від 31.08.1889р., № 3003-т від 30.11.1889р., звітом - збережувальним зобов’язанням ф-12, які щорічно здавались Відповідачем, актами контрольних перевірок, що проводились спеціалістами Позивача, погодженими з Відповідачем.

Відповідно до ст. 4, 42, 154 ЦК УРСР, який діяв у момент виникнення відносин між сторонами (на момент закладення матеріальних цінностей), що кореспондуються зі ст. 11, 937, 938 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають: з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій - з актів планування… Угода, для якої законом не встановлена певна форма, вважається також укладеною, якщо з поведінки особи видно її волю укласти угоду. Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає.

Таким чином, Відповідачем, за затвердженою Номенклатурою накопичення матеріальних цінностей, отримано мобілізаційне завдання (державне замовлення) на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, закладено на зберігання матеріальні цінності й, відповідно, між Позивачем та Відповідачем виникли договірні відносини зі зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

За таких обставин, суд вважає, що Відповідач зобов’язаний зберігати матеріальні цінності мобілізаційного резерву до моменту зняття з нього в установленому порядку мобілізаційного завдання та вирішення питання щодо повернення, викупу, реалізації у встановленому порядку, прийнятих на зберігання матеріальних цінностей.

Згідно з ч. 2 п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2003р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв" державний резерв матеріальних цінностей є недоторканим і може використовуватись лише за рішенням Кабінету Міністрів України.

Представниками КРВ Південного регіону Державного комітету України з державного матеріального резерву проведено контрольну перевірку наявності, якісного стану, умов зберігання, обліку та звітності матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, що знаходяться на відповідальному зберіганні Відповідача. У результаті перевірки встановлено факти самовільного використання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, а саме:

п/п

Найменування матеріальних цінностей

одиниця виміру

ціна за од. виміру (грн.)

кількість ТМЦ

вартість (грн)

1

чавун переробний

тонн

1 980,00

44,040

87 199,20

2

чавун ливарний

тонн

1 650,00

69,887

115 313,55

3

сталь товстолистова

тонн

3 200,00

435,740

1 394 368,00

4

балки і швелери

тонн

2 800,00

279,99626

783 989,53

5

сталь крупносортна

тонн

3 400,00

86,32

293 488,00

6

сталь середньосортна

тонн

800,00

30,870

24 696,00

7

сталь дрібносортна

тонн

2 700,00

101,95

275 265,00

8

сталь сортова конструкційна

тонн

3 520,00

777,45

2 736 624,00

9

сталь сортова інструментальна

тонн

3 000,00

8,150

24 450,00

10

сталь тонколистова 1,9-3,9 мм

тонн

2 900,00

210,00

609 000,00

11

сталь тонколистова 1,0-1,8 мм

тонн

3 100,00

93,00

288 300,00

12

сталь листова конструкційна г/к

тонн

2 600,00

66,00

171 600,00

13

сталь листова конструкційна х/к і декапірована

тонн

3 100,00

51,00

158 100,00

14

сталь сортова холоднотягнута

тонн

3 200,00

416,401

1 332 483,20

15

профілі стальні фасовані високої точності

тонн

3 150,00

3,15

9 922,50

16

труби катані загального призначення

тонн

4 100,00

215,910

885 231,00

17

труби тягнені загального призначення

7 785,00

66,52

517 858,20

18

труби тонкостінні безшовні вуглецеві

тис. м

1 250,00

9,500

11 875,00

19

труби тонкостінні електрозварні вуглецеві

тис. м

1 200,00

41,600

49 920,00

20

труби нафтопроводні електрозварні

тонн

5 700,00

4,700

26 790,00

21

підшипники кочення кулькові

шт.

5

43 729,00

218 645,00

22

напівфабрикати і заготовки

шт.

9,50

451,00

4 284,50

Всього на суму 10 019 402,68 грн.

Вказані дані викладені у акті від 16.09.2005р., з актом ознайомлений директор заводу (Відповідача), головний бухгалтер, відповідальний за роботу з мобрезервом, про що свідчать їх підписи.

Тобто, загальна вартість самовільно вилучених Відповідачем матеріальних цінностей мобілізаційного резерву складає 10 019 402,68 грн.

Вартість самовільно використаних матеріальних цінностей визначена виходячи з цін, що діяли на момент проведення перевірки, тобто станом на 19.09.2005р.

Листом Міністерства економіки України від 28.10.2001 № 53-19/108 визначено, що ціни на матеріальні цінності визначаються Держкомрезервом України, виходячи з оптових цін, які діють на час відпуску, кон’юнктури ринку, термінів зберігання, якості продукції. Також цим листом Держкомрезерву України при визначенні цін на матеріальні цінності державного резерву запропоновано використовувати поряд з біржовою інформацією цінову інформацію на позабіржовому ринку.

Відповідно до п. 21 "Порядку формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями державного резерву", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1997 № 1129, ціни на матеріальні цінності, які закладаються та відпускаються з державного резерву, визначаються Держкомрезервом України, виходячи з оптових цін, що діють на час закладення або відпуску, кон’юнктури ринку, термінів зберігання, якості продукції.

Отже, ціни встановлюються Позивачем самостійно, виходячи з цін, що діють на позабіржовому ринку матеріальних цінностей. В даному випадку, ціни встановлено на момент самовільного використання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

Факт незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву свідчать про неналежне виконання своїх зобов’язань Відповідачем, що передбачені ст. 936, 942, 949 ЦК України, Законом України "Про державний матеріальний резерв", Положенням про особливості формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями мобілізаційного резерву, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1998р. № 100-03, Положенням про мобілізаційний резерв, затвердженим постановою ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР від 29.09.1969р. та інших нормативних актів, які регулюють порядок здійснення операцій з відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

На момент розгляду справи Відповідач не надав доказів повернення зазначених матеріальних цінностей до державного матеріального резерву.

Посилаючись ст. 230, 231 Господарського кодексу України, ст. 552 ЦК України, п.10 ст. 14, п. 16 ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" Позивач нарахував Відповідачеві штрафні санкції у розмірі 10 019 402,68 грн., пеню за період з 26.07.2002р. по 20.07.2007р. у розмірі 3 268 246,85 грн., загальний розмір штрафних санкцій становить 13 287 649,53 грн.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що договірних відносин про зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву з Позивачем він не укладав, тобто, Відповідач не є відповідальним зберігачем, крім того, відповідно до п. 10 ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", відповідальність у вигляді сплати 10% штрафу та пені за самовільне відчуження матеріальних цінностей до повного повернення матеріальних цінностей, несе саме особа на відповідальному зберіганні якої знаходиться матеріальні цінності. Оскільки мобілізаційне завдання Відповідача скасовано ще 17.06.2004р. і відповідно до ст. 257 ЦК України, позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення у спорі, зміни до ст. 268 ЦК України стосовно не поширення строку позовної давності на вимоги державного резерву набрали чинності з 12.05.2004р., вимоги Державного резерву датуються ще 1996-1998р., просить суд застосувати позовну давність до вимог Позивача.

У силу ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Так, виходячи з того, що у силу ст. 4, 42, 154 ЦК УРСР, який діяв у момент виникнення відносин між сторонами (на момент закладення матеріальних цінностей), що кореспондуються зі ст. 11, 937, 938 ЦК України, між сторонами виникли договірні відносини. Факт отримання Відповідачем від Позивача (з урахуванням правонаступництва) на зберігання майна підтверджується переліченими вище документами, наданими до матеріалів справи.

За довідкою Відповідача форми 16мр про наявність матеріальних цінностей мобілізаційного резерву станом на 01.10.2004р. витребовувані Позивачем матеріальні цінності були у наявності у Відповідача, а на момент перевірки Позивачем у вересні 2005р. виявлено нестачу, тому суд не приймає доводи Відповідача про наявність підстав для застосування до спірних відносин позовної давності, мотивовані тим, що нестачу виявлено ще у 1996-1998р.

Скасування мобілізаційного завдання не звільняє Відповідача від обов’язку повернути матеріальні цінності державного матеріального резерву.

Таким чином, вимоги про повернення перелічених вище матеріальних цінностей підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення штрафу та пені задоволенню не підлягають, так як сторонами не погоджено умови відповідальності Відповідача за незбереження матеріальних цінностей, що знаходились у нього на зберіганні .

Посилання Позивача на ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", ст. 230, 231 ГК України 549 ЦК України не приймається судом, так як відносини між сторонами виникли з 1988р., Закон України "Про державний матеріальний резерв" набрав чинності з 22.02.1997р., відповідно до ст. 58 Конституції України (1996р.) закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. За ст. 5 ЦК України (2003р.), що набув чинності з 01.01.2004р., передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Статтею 91 ЦК України визначено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 49, 75, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Колективне виробниче підприємство "Дніпропетровський комбайновий завод", 49019, м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27 ( ) повернути Державному комітету України з державного матеріального резерву, 01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28 ( ) наступні матеріальні цінності:

п/п

Найменування матеріальних цінностей

одиниця виміру

кількість ТМЦ

1

чавун переробний

тонн

44,040

2

чавун ливарний

тонн

69,887

3

сталь товстолистова

тонн

435,740

4

балки і швелери

тонн

279,99626

5

сталь крупносортна

тонн

86,32

6

сталь середньосортна

тонн

30,870

7

сталь дрібносортна

тонн

101,95

8

сталь сортова конструкційна

тонн

777,45

9

сталь сортова інструментальна

тонн

8,150

10

сталь тонколистова 1,9-3,9 мм

тонн

210,00

11

сталь тонколистова 1,0-1,8 мм

тонн

93,00

12

сталь листова конструкційна г/к

тонн

66,00

13

сталь листова конструкційна х/к і декапірована

тонн

51,00

14

сталь сортова холоднотягнута

тонн

416,401

15

профілі стальні фасовані високої точності

тонн

3,15

16

труби катані загального призначення

тонн

215,910

17

труби тягнені загального призначення

66,52

18

труби тонкостінні безшовні вуглецеві

тис. м

9,500

19

труби тонкостінні електрозварні вуглецеві

тис. м

41,600

20

труби нафтопроводні електрозварні

тонн

4,700

21

підшипники кочення кулькові

шт.

43 729,00

22

напівфабрикати і заготовки

шт.

451,00

У решті позову відмовити.

Стягнути з Колективного виробничого підприємства "Дніпропетровський комбайновий завод", 49019, м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27 ( ) в доход бюджету на рахунок Державного казначейства України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУДКУ в Дніпропетровській області ЗКПО 24246786, МФО 805012, р/р 0005) 25 550,00 грн. –витрат по сплаті державного мита.

Стягнути з Колективного виробничого підприємства "Дніпропетровський комбайновий завод", 49019, м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27 ( ) в доход бюджету на рахунок Державного казначейства України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУДКУ в Дніпропетровській області ЗКПО 24246786, МФО 805012, р/р 0005) 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя           С.Г.Юзіков

Рішення підписане 21.04.2008р.