КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2008                                                                                           № 8/64

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:           Вербицької О.В.

Євсікова О.О.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Косенко А.А. (довіреність б/н від 12.08.2008р.),

ПановВ.О. (довіреність б/н від 12.08.2008р.);

від відповідача -Шмагалов О.В. (довіреність від 09.07.2008р. № 32);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрбурвод"

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.06.2008

у справі № 8/64 (Катрич В.С.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "А1 Груп"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрбурвод"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 31795,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2008р у справі № 8/64 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „А1 Груп” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод” про стягнення 31 795,87 грн.; присуджено до стягнення 25 548,38 грн. основного боргу, 2 031,81 грн. пені, 3 981,01 грн. збитків від інфляції, 366,91 грн. 3 % річних, 3 900,00 грн. витрат на юридичні послуги, 358,28 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод”, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким позов залишити без задоволення.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи. У цьому зв’язку скаржник зазначає, що місцевий господарський суд при вирішенні спору не з’ясував наступні обставини справи:

- Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод” є єдиним правонаступником Відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод”;

- починаючи з 04.12.2007р. Товариством з обмеженою відповідальністю „А1 Груп” не надавались послуги по охороні бази в с. Бортничі;

- згідно платіжного доручення від 08.11.2007р. № 1373 Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод” перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „А1 Груп” 17 600,00 грн. на підставі рахунку від 01.11.2007р. № 1373 за послуги охорони в листопаді 2007р.;

- акт здавання-передачі виконаних робіт від 30.11.2007р. № 0001477 не є належним доказом надання послуг в листопаді 2007 року, оскільки умовами договору від 23.02.2007р. № А-19/ФО не передбачено складання такого акту та враховуючи ту обставину, що останній підписаний головою правління М.І.Сугак, тоді як така посада відсутня в Товаристві з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод”, а підпис вчинено невідомою особою;

- угода від 14.12.2007р. про розірвання договору від 23.02.2007р. № А-19/ФО укладалась за участю Відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод”, яке на той час було виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та містить підпис вчинений невідомою особою від імені Гудова В.В., який не мав повноважень діяти від імені Відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод”.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод” висловився за задоволення апеляційної скарги, представники Товариства з обмеженою відповідальністю „А1 Груп” просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю „А1 Груп” (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод” (далі по тексту – відповідач) 25 548,38 грн. основного боргу, 2 031,81 грн. пені, 3 981,01 грн. збитків від інфляції, 366,91 грн. 3 % річних, 3 900,00 грн. витрат на юридичні послуги, а також судових витрат, пов’язаних з оплатою державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав зобов’язання в частині оплати послуг, наданих позивачем у період з 06.11.2007р. по 31.01.2008р. на підставі укладеного сторонами договору про надання послуг охорони від 23.02.2007р. № А-19/ФО.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд встановив, що 23.02.2007р. був укладений договір № А-19/ФО (далі по тексту - договір № А-19/ФО) (а.с. 11-14), предметом регулювання якого стали відносини сторін з приводу забезпечення Товариством з обмеженою відповідальністю „А1 Груп” на замовлення Відкритого акціонерного товариства „Будівельна компанія „Укрбурвод” охорони території виробничої бази по периметру загальною площею 0,8055 га, яка знаходиться за адресою: Дарницький район, м. Київ, с. Бортничі, вул. Промислова, 10, та майна, яке знаходиться на цій території.

За насідками виконання зобов’язань за названим договором сторони 14.12.2007р. уклали угоду про розірвання договору № А-19/ФО від 23.02.2007р. (а.с. 16), згідно якої дійшли згоди про розірвання договору № А-19/ФО та встановили обов’язок відповідача перерахувати грошові кошти в сумі 25 548,38 грн. з урахуванням ПДВ за фактично надані послуги.

Встановивши, що відповідач погоджену сторонами вартість наданих позивачем послуг охорони не оплатив, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно положень Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 901); якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, виникненню обов’язку відповідача сплатити 25 548,38 грн. за фактично надані послуги передувало укладення сторонами 14.12.2007р. угоди про розірвання договору № А-19/ФО.

На підставі частини 1 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно положень статей 173, 174 названого кодексу господарський договір, дії суб’єктів господарювання розглядаються в якості підстав виникнення господарського зобов'язання, в силу якого зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку (стаття 175).

Докази належного виконання відповідачем зобов’язання зі сплати позивачу 25 548,38 грн. в матеріалах справи відсутні. Відповідач доказів зворотного суду не надав.

Враховуючи наявні матеріали справи, виходячи з викладених норм чинного законодавства й положень договору, господарський суд вважає правильною позицію позивача у справі, який вважає наявним з боку відповідача порушення зобов’язання щодо здійснення платежу в сумі 25 548,38 грн.

Викладені в апеляційній скарзі доводи правильності висновку суду не спростовують.

Твердження скаржника про те, що угода про розірвання договору № А-19/ФО укладалась за участю Відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод” спростовується наявним в матеріалах справи примірником угоди із відбитком печатки Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод”. З тих же підстав колегія суддів залишає поза увагою довід скаржника про те, що зазначена угода підписана невідомою особою.

Крім того, при вирішенні відповідного питання слід виходити з положень статті 204 Цивільного кодексу України, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З огляду на фактичні обставини справи, господарський суд правильно прийняв до уваги запропонований позивачем розрахунок позовних вимог про стягнення пені, нарахованої на суму боргу у період з 06.10.2007р. по 31.03.2008р. та задовольнив відповідні позовні вимоги на суму 2 031,81 грн.

Згідно положень Господарського кодексу України пеня є господарською штрафною санкцією у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (частина 1 статті 230); штрафні санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором, якщо їх розмір не визначено законом (частина 4 статті 231).

Пунктом 4.2.1 укладеного сторонами договору № А-19/ФО у випадку несвоєчасної оплати замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми боргу за кожен день прострочення.

З урахуванням норми частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, що встановлює обов’язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив похідні позовні вимоги про стягнення 366,91 грн. 3 % річних та 3 981,01 грн., нарахованих на суму боргу внаслідок інфляції.

Враховуючи ту обставину, що позивач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю „РЄСТ-Компані” договір від 20.02.2008р. № 3/юо/8 про надання юридичних послуг, пов’язаних із захистом інтересів позивача в господарському суді щодо стягненя боргу з відповідача за договором № А-19/ФО, а також те, що обумовлена пунктом 4.1 названого договору вартість послуг у розмірі 3 900,00 грн. була оплачена згідно платіжного доручення від 25.03.2008р. № 150 (Том 1 а.с. 27), колегія суддів ввжає, що місцевий господарський суд правильно задовольнив позовні вимоги про стягненя з відповідача 3 900,00 грн. витрат на юридичні послуги.

На таких підставах колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що рішення місцевого господарського суду постановлено при повному з’ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2008р у справі № 8/64 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод” - без задоволення.

Справу № 8/64 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Гарник Л.Л.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Євсіков О.О.

21.08.08 (відправлено)