ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" березня 2008 р.

Справа № 28/21-08-596

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНСАН";

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ВІТА"

про стягнення 17167грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Притула В.С.- директор; Притула О.Г. –за дорученням. .

Від відповідача: не з’явився.

Суть спору: позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕНСАН” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором оренди крана б/н від 6 червня 2005 року у сумі 17167 гривень з Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО-ВІТА”.

Позивач під час судового розгляду справи надав до суду заяву про уточнення позовних вимог від 12 березня 2008 року, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості з орендної плати у розмірі 9800 гривень, індекс інфляції у розмірі 2605,15 гривень та трьох процентів річних у розмірі 587,19 гривень, на загальну суму у розмірі 12992,34 гривень. Крім того, за заявою про уточнення позовних вимог позивач відмовився від позову у частині стягнення з відповідача моральної шкоди.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, справа розглядається у порядку ст. 75 ГПК України, за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „РЕНСАН” та Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРО-ВІТА" 6 червня 2005 року був укладений договір оренди крана б/н.

У відповідності до умов договору орендодавець (позивач) передав орендарю (відповідачу) у користування транспортний засіб - кран дизель - електричний КС 5363В вантажопідйомністю 36 тон відповідно до акту прийому-передачі.

Крім того, у відповідності до п. 3.1 вищевказаного договору встановлено, що оплата за користування краном проводиться шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця у сумі 2500 гривень за один місяць не пізніше 10-того числа наступного місяця.

Як визначено п. 11 договір оренди вступає в силу після його підписання та підписання акту прийому-передачі автокрана та фактичної передачі даного автокрану орендарю і діє до закінчення терміну оренди.

6 червня 2005 року між сторонами договору було підписано акт приймання-передачі крану пневмоколесного вантажопідйомністю 36 тон, дизель –електричний КС-5363В разом з технічним талоном до нього, тобто з 6 червня 2005 року договір оренди крана б/н від 6 червня 2006 року вступив у законну силу.

Позивачем зі свого боку були виконані умови договору у повному обсязі, оскільки предмет договору було передано у користування та претензій щодо справності транспортного засобу не надходило.

Але відповідач у порушення вимог договору зобов’язання щодо оплати оренди за користування краном виконував не належним чином, розрахувавшись з позивачем лише за червень - липень 2005 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером від 2 серпня 2005 року на суму 5200 гривень.

Як встановлено судом, у середині грудня 2005 року договір оренди б/н від 6 червня 2005 року фактично припинив свою дію, оскільки транспортний засіб (автокран пневмоколесний вантажопідйомністю 36 тон, дизель –електричний КС-5363В), який є предметом договору - був викрадений з ділянки ТОВ „АГРО-ВІТА” та відповідач був позбавлений можливості у повній мірі використовувати його у своїй діяльності. Факт викрадення підтверджується вироком Котовського міськрайсуду Одеської області від 13 листопада 2006 року, яким встановлено, що гр. Лозовським Е.А. було викрадено автокран пневмоколесний вантажопідйомністю 36 тон, дизель –електричний КС-5363В та перевезено на територію ТОВ „Істран” де останній його реалізував третім особам.

Оскільки, фактичне використання відповідачем автокрану припинилося у середині грудня 2005 року, а розрахувався він за користування транспортним засобом лише за червень –липень 2005 року, тому сума заборгованості відповідача з орендної плати становить суму у розмірі 9800 гривень.

Позивач під час судового розгляду справи надав до суду заяву про уточнення позовних вимог від 12 березня 2008 року, якою просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості з орендної плати у розмірі 9800 гривень, індекс інфляції у розмірі 2605,15 гривень та трьох процентів річних у розмірі 587,19 гривень, на загальну суму у розмірі 12992,34 гривень. Крім того, за заявою про уточнення позовних вимог позивач відмовився від позову у частині стягнення з відповідача моральної шкоди.

Аналіз матеріалів справи та дослідження норм чинного законодавства дозволяє суду дійти наступних висновків :

Правовідносини сторін, що встановлені договором оренди крана б/н від 6 червня 2005 року, що регулюються загальними нормами цивільного права щодо виконання зобов’язань за договором оренди транспортного засобу.

Таким чином, застосування судом у даному випадку підлягають приписи ст.ст.526,527 ЦК України , згідно до чого зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки, не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна умов договору.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших нормативних актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума нарахованих штрафних санкцій: 3% річних становить 587,19 гривень, індексу інфляції –2605,15 гривень.

Оцінюючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги доведені повністю, тому позов підлягає задоволенню.

Позивачу згідно ст. 49 ГПК України відшкодовуються за рахунок відповідача судові витрати , що складаються зі сплаченого державного мита 130,7 гривень та 89,7 гривень за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 44, 49, 82-85 ГПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО-ВІТА” ( 66300, Одеська область, м. Котовськ, вул.. 50 років Жовтня, 202, р/р 7501 в АБ „Південний” МФО 328209, код 31082235) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „РЕНСАН” ( 25005 м. Кіровоград, вул. Куйбишева, 1Д р/р 0001 в КФКБ Приватбанк МФО 323583, код 24149244) суму заборгованості у розмірі 9800 (девять тисяч вісімсот) гривень, три проценти річних у розмірі 587 (п’ятсот вісімдесят сім) гривень 19 копійок, індекс інфляції у розмірі 2605 (дві тисячі шістсот пять) гривень 19 копійок, штраф у розмірі 3011 (три тисячі одинадцять) гривень 90 копійок, витрати по сплаті держмита у сумі 130 (сто тридцять) гривень 07 копійок та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 89 (вісімдесят дев’ять) гривень 07 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання суддею.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Гуляк Г.І.