ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"31" січня 2008 р.                                                                   Справа №
А6/003-08

12:00
год.

Господарський
суд Київської області в складі:

головуючого
судді Маляренка А.В.

при секретарі
Поднєбес О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/003-07

за позовом Кагарлицької об'єднаної державної
податкової інспекції в Київській області, м. Кагарлик

до Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, с. Улянки, Кагарлицький район

про
припинення підприємницької діяльності

Представники:

від позивача  Норець
В.М. (дов.№349/Н/10 від 21.01.2008р.)

від відповідача  не
з'явився

Обставини
спору:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява Кагарлицької об'єднаної державної податкової
інспекції в Київській області (далі-позивача) до Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідача) про припинення підприємницької діяльності. Позовні
вимоги обґрунтовані приписами пункту 17 частини 1 статті 11 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”, статті 9 Закону України „Про систему
оподаткування” та аб. 5 пункту 2 статті 38 Закону України „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, з огляду на те що
відповідач звітів до Кагарлицької ОДПІ не подає з І кварталу 2004 р.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень вказаного Кодексу до початку діяльності окружного
адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються
відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається
Господарським процесуальним кодексом України.

Представник відповідача без
поважних причин в судове засідання не з'явився, письмовий відзив на позов та
інші витребувані документи ухвалою суду від 14.01.2008р. не подав, хоча про
час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним
чином, що підтверджується реєстрами відправки вихідної рекомендованої
кореспонденції суду від 15.01.08р. за № 44.

Таким чином, відповідач не
реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні
господарського суду.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС
України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони
або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про
причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проаналізувавши зібрані
по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду
по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення
спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності Кагарлицькою районною
державною адміністрацією, номер рішення №1033 від 09 серпня 2002 року.

Відповідач перебуває на обліку в
Кагарлицькій ОДПІ у Київській області як платник податків та платежів у бюджет,
на якого покладено обов'язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати податки
та інші обов'язкові платежі.

Відповідно до Пояснення
Кагарлицької районної державної адміністрації №02-001 від 24.01.2008р. ОСОБА_1
дійсно зареєстрован суб'єктом підприємницької діяльності і на день подання
позовної заяви до Господарського суду не проводив жодних дій щодо припинення
своєї державної реєстрації як фізичної особи- підприємця, крім того не
здійснював дій пов'язаних з перереєстрацією (заміна свідоцтва на свідоцтво
єдиного зразка), у відповідності до Закону України „Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців”.

Згідно до пунктів 1, 2 ст. 9 Закону
України “Про систему оподаткування”, платники податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про
фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни,
встановлені законами, а також подавати до державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Приписами ст.9 Закон № 1251-ХІІ
визначено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані
вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську
діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами;  подавати до державних податкових органів та
інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів (обов'язкових платежів);сплачувати належні суми податків і
зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Стаття 128 Господарського Кодексу
України зазначає, що громадянин-підприємець зобов'язаний своєчасно надавати
податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для
нарахування податків та інших обов'язкових платежів та сплачувати податки та
інші обов'язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Статтею 4 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” визначено, що платник податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, яка подається
за відповідний базовий податковий (звітний) період.

Починаючи з І кварталу 2004 року
відповідач не подає до Кагарлицької ОДПІ податкових декларацій, іншої
звітності, передбаченої чинним законодавством України.

Відповідно до вимог п.8.6
Інструкції „Про порядок обліку платників податків”, керівнику органу державної
податкової служби надано право у випадку неподання платником податків протягом
року в органах державної податкової служби податкових декларацій. За
відсутності у платника податків заборгованості перед бюджетом, звертатися до
господарського суду із заявою (позовом) про скасування державної реєстрації
СПД.

Згідно з п. 17 ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” органам державної податкової
службі надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою
(позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності.

Частиною 6 ст. 59 Господарського
кодексу України встановлено, що суб'єкт господарювання ліквідується у разі
скасування його державної реєстрації (припинення юридичної особи) в разі
неподання протягом року до органів державної податкової служби податкової
звітності, що передбачено ч.2 ст.38 Закону України „Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”.

Статтею 238 Господарського кодексу
України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на порушення
суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно ст.247 Господарського
кодексу України у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить
закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно
-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта
та його ліквідації.

Статтею 49 Господарського кодексу
України передбачено, що підприємці не повинні порушувати прав та законних
інтересів громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ,
організацій, права місцевого самоврядування і держави, а за завдані шкоду і
збитки повинні нести майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Згідно зі ст. 46 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців” від
15.05.2003 року, який набрав чинності з 01.07.2004 року (надалі по тексту
-Закон) державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою - підприємцем
рішення про припинення підприємницької діяльності, смерті фізичної особи
-підприємця, постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи
померлою або визнання безвісно відсутньою, постановлення судового рішення про
визнання фізичної особи, яка є підприємцем, недієздатною або про обмеження її
цивільної дієздатності, постановлення судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону
підставами для постановлення судового рішення про припинення  підприємницької діяльності фізичної особи
-підприємця є визнання фізичної особи - підприємця банкрутом, провадження нею підприємницької
діяльності, що заборонена законом, неподання протягом року органам державної
податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності
відповідно до закону.

Згідно частини 3 статті 49 Закону
України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних-підприємців” від
15.05.2003р. №775-IV державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного
робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного
державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця та повідомити органи статистики,
державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального
страхування та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове
рішення, про внесення такого запису.

Пунктом 17 ст.11 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні”, визначено, що в разі неподання
платником податків протягом року податкових декларацій та документів
бухгалтерської звітності, органу державної податкової служби за умови
відсутності у такого платника податків заборгованості перед бюджетом надано
право звертатися до господарського суду із заявою (позовом) про скасування
державної реєстрації такого суб'єкта підприємницької діяльності.

Враховуючи вищевикладене, вимога
позивача про припинення юридичної особи ТОВ „Освіта” -визнається правомірною та
обґрунтованою, а також такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 167 КАС України
передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після
ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була
присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки
вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення
постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть
отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Враховуючи наведене, керуючись
статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 -163, Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд -

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку
діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09234, Київська область, Кагарлицький
район, с. Уляники, АДРЕСА_1).

3. Зобов'язати державного
реєстратора внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення у
відповідності з вимогами статті 49 Закону України „Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних-підприємців”.

Постанова суду може бути оскаржена
до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти
днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на
постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання
заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом
десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений
строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя
Маляренко А.В.

Дата складення та підписання
постанови в повному обсязі -05.02.2008 року.