СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.01.08
Справа №  02-7/624-22/309д/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

Позивач:

Закрите акціонерне товариство “Запоріжкнига”,
69051, м.
Запоріжжя, вул. Вишнева, 42,

Відповідач-1:

ОСОБА_1,
АДРЕСА_1,

Відповідач-2:

ОСОБА_2,
АДРЕСА_2,

Про:

визнання договору удаваним

Суддя

Ю.О. Скиданова

Представники:

від позивача:

Ковальова К.П., голова правління,
протокол №11 від 25.02.2004 р., Лябова У.Т. -довіреність №14 від 15.01.2008
р., Попов А.С., довіреність б/н від 14.01.2008 р.

від відповідача-1:

Не з'явився

від відповідача-2:

Не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлені позовні  вимоги про визнання договору дарування цінних
паперів, укладеного 08.11.2006 р. між  ОСОБА_1
та ОСОБА_2, недійсним, як удаваної угоди. Визнання, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був укладений договір купівлі-продажу акцій ЗАТ “Запоріжкнига” по ціні 100,00
грн. за одну акцію, на загальну суму 800,00 грн..

Розпорядженням голови
господарського суду Запорізької області №1015 від 06.08.2007 р.  матеріали справи №02-7/624 було передано на
розгляд судді Скиданової Ю.О..

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 08.08.2007 р. справу №02/7/624 було прийнято суддею
Скидоновою Ю.О. до свого провадження, присвоєно справі №02-7/624-22/309д/07,
судове засідання призначено на 08.10.2007 р..

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 15.08.2007 р.
провадження по справі зупинено.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 01.11.2007 р. провадження по справі поновлено з
06.12.2007 р., судове засідання призначено на 06.12.2007 р..

Розгляд справи відкладався до
16.01.2008 р..

У судовому засіданні 16.01.2008 р.
представник позивача надав заяву про уточнення підстави позовних вимог.

Заява про уточнення позовних вимог
судом відхилена, оскільки позивачем її подано з порушенням ст. 22 ГПК України,
до суду не надано доказів направлення копії заяви про уточнення позовних вимог
відповідачам.

У судовому засіданні 16.01.2008 р.
розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено
вступну та резолютивну частини рішення, за згодою представників сторін.

Позивач у судових засіданнях
підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх
ст.ст. 235, 717 ЦК України, ст. 81 ГК України. Позивач пояснив суду, що
в листопаді  2006 р. йому стало відомо,
що акціонер ЗАТ “Запоріжкнига” ОСОБА_1 подарувала належні їй 8 акцій ОСОБА_2
(що не був акціонером товариства позивача). В подальшому позивачу стало відомо,
що відповідач-2 сплатив відповідачу-1  800,00 грн. за отримані за договором акції, що
прямо суперечить ст. 717 ЦК України, таким чином, між відповідачами фактично
було укладено не договір дарування, а договір купівлі-продажу.  Позивач зазначає, що відповідно до ст. 81 ГК
України,  акціонери  закритих акціонерних товариств мають  переважне право на придбання акцій, що
продаються   іншим акціонерам товариства,
крім того переважне право на купівлю акцій акціонерами позивача встановлено
п.6.9.  Статуту ЗАТ  “Запоріжкнига”. Таким чином, позивач вважає,
що договір дарування відповідач-2 уклав з відповідачем-1 з метою приховати іншу
угоду -договір купівлі-продажу, що дозволить йому стати акціонером позивача в
обхід переважного права акціонерів на придбання акцій. Враховуючи зазначене,
позивач просить суд визнати договір дарування цінних паперів, укладений
08.11.2006 р. між  відповідачами,
недійсним, як удавану угоду та визнати, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
договір купівлі-продажу акцій ЗАТ “Запоріжкнига” по ціні 100,00 грн. за одну
акцію, на загальну суму 800,00 грн..

Відповідачі вимоги суду викладені в
ухвалах суду по справі не виконали, письмових відзивів та інших витребуваних
документів суду не надали, особисто у судові засідання не з'являлися, своїх
повноважних представників в судове засідання не направили, про причини неявки
суду не повідомили.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про
внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких
роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Направлені в адресу відповідачів
ухвали суду поштовим відправленням до суду не поверталися.

Відповідачі по справі є
громадянами, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, громадяни мають право
вести свої справи в господарському суді особисто або через представників,
повноваження яких підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю.

Відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України суд вважає за необхідне розглянути спір за
наявними у справі матеріалами в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали  справи у їх сукупності, судом встановлено, що
08.11.2006 р. за договором дарування цінних паперів (надалі Договір) гр.
ОСОБА_1 (дарувальник, відповідач-1 по справі)
подарувала, а  гр. ОСОБА_2
(обдарований, відповідач-2 по справі) прийняв у дар /безоплатно у власність/
прості іменні  акції закритого
акціонерного товариства “Запоріжкнига” у кількості вісім штук, які
належать  дарувальнику на підставі виписки
з реєстру власників іменних цінних паперів
№87 про стан особового рахунку станом на 08 листопада 2006 р., виданої
реєстратором товариством з обмеженою відповідальністю  фірма “Світ реєстр” м. Запоріжжя, 08
листопада ( п.  1. Договору).

Зазначений Договір посвідчено
08.11.2006 р. приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в
реєстрі за №4489.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена  законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин) ( ч.3 ст. 215 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи та
пояснив у судовому засіданні представник позивача, предметом позовних вимог,
незважаючи на зазначення у вступній частині позовної заяви предметом-визнання
договору дарування удаваним, є визнання договору дарування від 08.11.2006 року
недійсним з підстав зазначених у ст. ст. 235,717 ЦК України. Необхідність
подання позову, на думку позивача, обумовлена намаганням відповідачів в обхід
процедури відчуження акцій закритого акціонерного товариства передбаченої
Законом України “Про господарські товариства” продати акції шляхом укладення
удаваної угоди дарування.

Визнання договорів недійсними є
категорією спорів, що віднесена до компетенції господарських суддів України
згідно статті 12 ГПК України. Визнання правочину недійсним віднесено до способу
захисту свого порушеного права передбаченого статтею 16 ЦК України.

Вчинення сторонами удаваного правочину автоматично не тягне за собою
наслідки у вигляді визнання його недійсним. Такий вид договорів, відноситься до
так званих оспорюваних правочинів, і саме суд може дати оцінку такому договору
і встановити, чи дійсно волевиявлення сторін було направлено на укладення саме
такого договору, у даному випадку договору дарування. В п.14 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 28.04.1978 р. “Про судову практику справах про
визнання угод недійсними” прямо передбачено, що у разі, коли такий правочин
суперечить законові, суд постановляє рішення про визнання недійсним укладеного
сторонами правочину із застосуванням наслідків, передбачених недійсності
правочину, який вони мали на увазі.

Згідно зі ст. 25 Закону України
“Про господарські товариства”, до
акціонерних  товариств  належать:
відкрите    акціонерне товариство,
акції якого можуть розповсюджуватися шляхом
відкритої підписки  та  купівлі-продажу  на
біржах;   закрите    акціонерне товариство, акції  якого
розподіляються  між  засновниками
і  не можуть  розповсюджуватися  шляхом
підписки,    купуватися    та
продаватися на біржі.

Відповідно до ч.3 ст. 81
Господарського кодексу України акції закритого акціонерного товариства розподіляються
між засновниками  або серед заздалегідь
визначеного  кола  осіб  і  не можуть
розповсюджуватися   шляхом   підписки,
купуватися    та продаватися   на
біржі.  Акціонери  закритого
товариства   мають переважне   право
на  придбання  акцій,
що  продаються   іншими акціонерами товариства.

Частиною 6 пунктом 3 Статуту ЗАТ
“Запоріжкнига”  в 3-й редакції від 2004
р. (надалі Статут) передбачено, що акціонери АТ мають рівне переважне право на
придбання частини акцій, які  продаються
іншим  акціонером, пропорційно розміру
пакету, який знаходиться у власності кожного
з акціонерів, які бажають придбати акції.

Стаття 655 Цивільного кодексу
України дає визнання договору купівлі-продажу, відповідно до якої, за договором
купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати
майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві) а  покупець приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ухвалами суду було  зобов'язано
позивача в підтвердження своїх тверджень зазначених у позові надати  докази перерахування грошових коштів по
спірному договору відповідачем-2 відповідачу-1. Позивач не надав суду доказів
того, що відповідач-2 сплатив відповідачу-1 будь яку суму за отримані за
Договором вісім акцій.

Кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень (ст. 33 ГПК України).

За договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні
(обдаровуваному) безоплатно майно ( дарунок) у власність ( ст. 717 ЦК
України).

Розглянувши
наведені норми законодавства, суд встановив, що законодавством на момент
вчинення спірного договору дарування не було передбачено обмеження щодо
укладення таких видів договорів, окрім того, в момент його укладення додержанні
всі необхідні вимоги,  а тому суд не
вбачає підстав для визнання  договору
дарування цінних паперів від 08.11.2006 р. 8 простих іменних акцій ЗАТ
“Запоріжкнига”, укладеного між ОСОБА_1 таОСОБА_2 недійсним з підстав викладених
у позові.

Враховуючи вищевикладене суд,
вирішив у задоволені позову відмовити у повному обсязі, оскільки позивач не
довів суду порушення відповідачами його прав та охоронюваних законом інтересів
при укладанні Договору дарування.

Керуючись ст. ст. 49, 68, 82- 85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

Рішення господарського   суду
набирає   законної   сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано
згідно із вимогами ст. 84 ГПК
України   01.02.2008року.

Суддя                                                            Ю.
О. Скиданова