СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

01 квітня 2008 року

Справа № 20-5/433-7/927-11

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Черткової І.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Товаченко Олександр Вікторович, довіреність №2/50 від 04.01.08;

3-тіх осіб: Безбородов Анатолій Олександрович, довіреність №401/1967 від 06.08.07, відкрите акціонерне товариство "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт";

Пешкова Олена Володимирівна, довіреність №070905/1 від 05.09.07, закрите акціонерне товариство "Севастопольська рибодобувна компанія";

не з'явився, Відділ державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції міста Севастополя;

розглянувши апеляційні скарги державного підприємства "Севастопольське управління океанічного риболовства" та відкритого акціонерного товариства "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" на ухвалу господарського суду міста Севастополя (суддя Дмитрієв В.Є.) від 10.08.2007 року у справі № 20-5/433-7/927-11

за позовом           дочірнього підприємства "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" відкритого акціонерного товариства "Севастопольський морський завод" (вул. Гер. Севастополя, 13)

до           державного підприємства "Севастопольське управління океанічного риболовства" (вул. Правди, 10,Севастополь,99014)

3-ті особи відкрите акціонерне товариство "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" (вул. Гер. Севастополя, 13,Севастополь,99011)

закрите акціонерне товариство "Севастопольська рибодобувна компанія" (вул. Машинобудівельна, 50-а,Київ 67,03067)

Відділ державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя (пр. Жовтн. Революції, 8,Севастополь,99038)

за заявою відкритого акціонерного товариства "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" про заміну боржника - Державного підприємства "Севастопольське управління океанічного рибальства" на його правонаступника - закрите акціонерне товариство "Севастопольська рибодобувна компанія" у виконавчому провадженні Державної виконавчої служби у Гагарінському районі міста Севастополя по виконанню рішення суду від 05.07.2002 у справі № 20-5/433-7/927 про стягнення 31878,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 05.07.202 року позовні вимоги задоволені частково.

Постановлено стягнути з Державного підприємства "Севастопольське управління океанічного риболовства" на користь Дочірнього підприємства "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" відкритого акціонерного товариства "Севастопольський морський завод" заборгованість в розмірі 30501,74 грн.

16.07.2002 року виданий наказ (вих. № 28784 від 07.08.2002 року).

17.10.2006 року відкрите акціонерне товариство "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" звернулось до суду з заявою в порядку частини 4 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" про заміну боржника - державного підприємства "Севастопольське управління океанічного рибальства" на його правонаступника - закрите акціонерне товариство "Севастопольська рибодобувна компанія" у виконавчому провадженні Державної виконавчої служби у Гагарінському районі м. Севастополя по виконанню рішення суду від 05.07.2002 року по справі № 20-5/433-7/927.

Ухвалою від 14.12.2006 року господарський суд відмовив в задоволенні заяви відкритого акціонерного товариства "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт".

Постановою від 01.02.2007 року Севастопольський апеляційний господарський суд залишив ухвалу господарського суду без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2007 року ухвалу господарського суду міста Севастополя та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою Верховного суду України від 11.07.2007 року відмовлено у порушення перегляду у касаційному порядку постанови Вищого господарського суду України від 24.05.2007 року.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя (суддя Дмитрієв В.Є.) від 10.08.2007 року у справі №20-5/433-7/927-11 відмовлено у задоволенні заяви           відкритого акціонерного товариства "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" про заміну боржника - державного підприємства "Севастопольське управління океанічного рибальства" на його правонаступника - закрите акціонерне товариство "Севастопольська рибодобувна компанія" у виконавчому провадженні Державної виконавчої служби у Гагарінському районі м. Севастополя по виконанню рішення суду від 05.07.2002 року у справі № 20-5/433-7/927.

Не погодившись з ухвалою суду, відкрите акціонерне товариство "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" та державне підприємство "Севастопольське управління океанічного риболовства" звернулися до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву задовольнити.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.10.2007 року ухвалу суду першої інстанції було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.01.2008 року постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.10.2007 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для здійснення апеляційного провадження в іншому складі суду.

У судовому засіданні, 01.04.2008 року, представники державного підприємства "Севастопольське управління океанічного риболовства" та відкритого акціонерного товариства "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" підтримали вимоги апеляційних скарг, представники позивача та Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Оскільки явка в судове засідання згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України –це право, а не обов’язок сторін, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, колегія вважає за можливе переглянути рішення суду першої інстанції за відсутності представників позивача та Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя.

Розглянувши повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

Як було встановлено, відповідно до пункту 1 наказу №121 від 31.07.2002 року Державного департаменту рибного господарства було створено Державне підприємство "Севастопольська рибодобувна компанія".

Відповідно до пунктів 4, 5 Наказу № 121 від 31.07.2002 року на баланс Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" від Державного підприємства "Укррибфлот" було передано БКРТ "Наталья Кошкова", РКТС "Николай Фильченков", УПС "Курс" а також суми зобов'язань, відповідної балансової вартості основних фондів з вищезазначеним майном.

Відповідно до пунктів 6, 7 Наказу № 121 від 31.07.2002 на баланс Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" від Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного риболовства" було передано РКТС "Антарктида" з судновим майном - згідно балансовій вартості, а також суми зобов'язань, відповідної балансової вартості основних фондів з вищезазначеним майном.

Відповідно до Наказу №207 від 07.12.2002 року з балансу Державного підприємства "Укррибфлот" на баланс Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" було передано РКТС "Генерал Петров", а також суми зобов'язань, відповідної балансової вартості основних фондів з вищезазначеним майном, з балансу Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного риболовства" було передано БАТМ "Григорій Ковтун", БАТМ "Анатолій Ганькевич" з відповідними сумами зобов'язань, відповідної балансової вартості основних фондів з вищезазначеним майном.

На підставі Наказів Фонду державного майна України № 2335 від 23.12.2003 року та № 2365 від 29.12.2003 року „Про участь Фонду державного майна України в Закритому акціонерному товаристві „Севастопольська рибодобувна компанія" Державне підприємство "Севастопольська рибодобувна компанія" реорганізовано в Закрите акціонерне товариство "Севастопольська рибодобувна компанія" на підставі Наказу Державного Департаменту рибного господарства України № 370 від 29.12.2003 року.

Згідно наказу Департаменту рибного господарства України та статутних документів Закритого акціонерного товариства "Севастопольська рибодобувна компанія", які зареєстровані в Севастопольській міській державній адміністрації 29.12.2003 року, в яких зазначено, що Закрите акціонерне товариство "Севастопольська рибодобувна компанія" створено на базі цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" шляхом реорганізації і є його правонаступником".

У зв'язку з наведеним Державне підприємство „Севастопольське управління океанічного риболовства" вважає, що воно було реорганізоване та його правонаступником є Закрите акціонерне товариство „Севастопольська рибодобувна компанія".

Відповідно до частини 1 статті 37 Цивільного кодексу УРСР, яка була чинною на час створення Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія", однією з форм реорганізації являється виділення із складу юридичних осіб однієї або кількох юридичних осіб, до яких, відповідно до розподільчого балансу переходять права та обов'язки реорганізованої особи.

Однак, як було зазначено судом першої інстанції, вищевказані накази свідчать лише про те, що на баланс Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" (правонаступником якої являється Закрите акціонерне товариство „Севастопольська рибодобувна компанія") було передано певне майно, а також суми зобов'язань, відповідної балансової вартості основних фондів з вищезазначеним майном.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про підприємство", в редакції, яка діяла на час створення Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" реорганізація підприємства провадиться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

Жоден наказ не містить рішення власника про реорганізацію Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного риболовства".

Відповідно до пункту 10 Роз'яснень Вищого арбітражного суду № 02-5/334 від 12.09.1996 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємств" та відповідно до пункту 4 статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні", статті 22 Закону України "Про господарські товариства", підприємство вважається реорганізованим з моменту виключення його з державного реєстру України (господарське товариство - з моменту внесення запису про припинення його діяльності до державного реєстру). Правонаступник повинен довести факт правонаступництва, подавши, зокрема, документи, які підтверджують припинення існування реорганізованого підприємства і створення у зв'язку з цим нового (або нових).

Як було встановлено, статут Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" не містить відомостей про реорганізацію підприємства.

Будь-яких належних доказів реорганізації Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного риболовства" суду не було надано, на час розгляду справи Державне підприємство „Севастопольське управління океанічного риболовства" числиться в ЄДРПОУ як юридична особа.

Відповідно до пункту 10 Роз'яснень Вищого арбітражного суду № 02-5/334 від 12.09.1996 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємств", вирішуючи питання про правонаступництво, потрібно мати на увазі, що запис в установчих документах про правонаступництво має істотне значення для визнання правонаступництва.

Відповідно до пункту 1.1 статуту Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" 2002 року, підприємство створене за Наказом Державного департаменту рибного господарства від 31.07.2001 року № 121. Вказівок на те, що створення підприємства відбулося шляхом реорганізації будь-якого підприємства статут Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" не містить.

Відповідно до статуту Закритого акціонерного товариства „Севастопольська рибодобувна компанія" від 29.12.2003 року, Наказу Департаменту рибного господарства № 370 від 29.12.2003 року товариство створене на базі цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія", шляхом реорганізації зазначеного державного підприємства та є його правонаступником.

Однак, доказів припинення юридичної особи шляхом злиття чи поділу матеріали справи не містять, отже вважати Державне підприємство "Севастопольська рибодобувна компанія" правонаступником Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного рибальства" підстав немає.

Боржником Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного рибальства" було надано копії документів, які підтверджують передачу активів та пасивів між Державним підприємством „Севастопольське управління океанічного рибальства" та Державним підприємством "Севастопольська рибодобувна компанія", однак повідомив, що передаточний баланс не був узгоджений, виникли розбіжності по ряду питань, аудиторська перевірка його не здійснювалась, частина документів вилучена Управлінням податкової міліції Державної податкової адміністрації в місті Севастополі, що підтверджується Протоколом обшуку та виїмки.

Відповідно до пункту 10 Роз’яснень Вищого арбітражного суду №02-5/334 від 12.09.1996 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємств" суттєве значення мають також фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов'язує перехід майнових прав та обов'язків, а саме: рішення власника (власників), підписання передаточного або розподільного акту чи балансу. Отже у разі виникнення питань, пов'язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов'язків на майно (майнові права) чи його відповідну частину.

Пунктом 8 наказу № 121 від 31.07.2002 року передбачено підготовку передаточних балансів.

Відповідно до частини 2 статті 37 Цивільного кодексу УРСР, яка була чинною на час створення Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія", при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу.

З аналізу частини 2 статті 37 Цивільного кодексу УРСР вбачається, що підписання передаточного балансу здійснюється лише при злитті і поділі юридичних осіб.

Суд першої інстанції, ретельно вивчивши баланс від 25.12.2006 року, підписаний Державним підприємством "Севастопольська рибодобувна компанія" та Державним підприємством „Севастопольське управління океанічного риболовства", дійшов висновку, що він є передаточним.

Відповідно до пункту 6 статті 34 "Про підприємства" в редакції, яка діяла на час створення Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія", у разі поділу підприємства до нових підприємств, які виникли в результаті цього поділу, переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства. При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства.

Розподільного балансу, який необхідний при виділенні підприємства, підписаного Державним підприємством "Севастопольська рибодобувна компанія" та Державним підприємством „Севастопольське управління океанічного риболовства" не було надано.

Наказ № 94 від 14.07.1999 року, відповідно до пункту 1 якого передбачено провести реструктуризацію Севастопольського державного підприємства "Атлантика" шляхом видалення із його складу та створення двох державних підприємств, пунктом 5 зобов'язано створити комісію по складанню розподільчого балансу являється на підтвердження обгрунтованості доказів того, що розподільний баланс підписується при виділенні підприємства.

В процесі судового розгляду, суд першої інстанції зобов'язав Закрите акціонерне товариство „Севастопольська рибодобувна компанія" надати суду довідку про наявність чи відсутність заборгованості Закритого акціонерного товариства "Севастопольська рибодобувна компанія" перед Відкритим акціонерним товариством „Судноремонтний комплекс „Севморсудноремонт".

Згідно довідки Закритого акціонерного товариства „Севастопольська рибодобувна компанія" № 070808/2 від 08.08.2007 року заборгованість Закритого акціонерного товариства "Севастопольська рибодобувна компанія" перед Відкритим акціонерним товариством „Судноремонтний комплекс „Севморсудноремонт" станом на 01.08.2007 рік складає 908909,00 грн.

Сторони в процесі судового розгляду суду першої інстанції пояснили, що відомостей стосовно того, чи входить сума заборгованості за даним рішенням до переданої суми за актом № 40 надати суду не можуть у зв'язку з тим, що дані матеріали вилучені Управлінням податкової міліції Державної податкової адміністрації в місті Севастополі, що підтверджується протоколом обшуку та виїмки.

Представники державного підприємства „Севастопольське управління океанічного риболовства" заявили клопотання про надіслання відповідних запитів до органів прокуратури.

Суд першої інстанції в задоволенні даного клопотання відмовив у зв'язку з тим, що в судовому засіданні представники сторін підтвердили факт того, сума заборгованості за даним рішенням увійшла до переданої суми за актом № 40, крім того дані відомості не являються суттєвими у зв'язку з тим, що матеріалами справи не був доведений той факт, що Закрите акціонерне товариство „Севастопольська рибодобувна компанія" являється правонаступником Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного риболовства".

Також в процесі судового розгляду суд першої інстанції зобов'язав сторони надати суду докази наявності чи відсутності правонаступництва Закритого акціонерного товариства „Севастопольська рибодобувна компанія" за Державне підприємство „Севастопольське управління океанічного рибальства". Доказів вказаного правонаступництва представниками сторін суду не було надано, однак представник заявника на підтвердження наявності правонаступництва боржника надав суду копію відзиву Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія", відповідно до тексту якого представник Державного підприємства "Севастопольська рибодобувна компанія" пояснив, що Державне підприємство "Севастопольська рибодобувна компанія" являється правонаступником Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного рибальства".

Судом першої інстанції дане твердження не було прийняте до уваги як належний доказ правонаступництва у зв'язку з тим, що пояснення сторони, які в даному судовому засідання стороною спростовуються, не являються допустимим доказом, в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даний факт будь-яким іншим рішенням суду не встановлений.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що Державне підприємство „Севастопольська рибодобувна компанія" створено на підставі Наказу Державного департаменту рибного господарства України № 121 від 31.07.2002 року, як юридична особа, що наділена своїми правами і обов'язками, і бути правонаступником Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного рибальства" не може.

Згідно статті 11 Закону України „Про виконавче провадження", статті 25 Господарського процесуального кодексу України, Закрите акціонерне товариство "Севастопольська рибодобувна компанія" не може бути правонаступником у виконавчому провадженні, заміну сторони в якому просить здійснити Позивач.

Акт № 40 від 14.12.2003 року прийому-передачі кредиторської заборгованості, підписаний Позивачем 07.07.2006 року, фактично є актом, підписаним новою юридичною особою і не може бути правовою підставою, яка являється підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні.

Стаття 25 Господарського процесуального кодексу України допускає заміну сторони у разі її вибуття в спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні, але виключно по тій підставі, коли це відбулося в результаті реорганізації підприємства або організації.

Таке положення містить і частина 4 статті 11 Закону України „Про виконавче провадження", відповідно до якої у разі вибуття однієї зі сторін державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторони, а також зацікавлена сторона мають право звернутися до суду заявою про заміну сторони її правонаступником".

Процесуальне правонаступництво згідно статті 25 Господарського процесуального кодексу України можливе внаслідок реорганізації підприємства чи організації, внаслідок чого господарський суд здійснює заміну відповідної сторони у справі її правонаступником.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Господарського кодексу України у разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого суб'єкта. Отже, у наведеному випадку допускається процесуальне правонаступництво.

Як було зазначено, наданий сторонами баланс не є розподільним, а тому не являється доказом реорганізації Державного підприємства „Севастопольське управління океанічного рибальства" і не може бути підставою для заміни боржника.

Враховуючи те, що реорганізація підприємства чи організації - сторони у справі - не мала місця, то процесуальне правонаступництво, про яке йдеться у статті 25 Господарського процесуального кодексу України, неможливе.

Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 20.10.2006 року № 01-8/2351 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарський судів у 2005 році та в першому півріччі 2006 року.

Відповідно до статті 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора і це не має ніякого відношення до правонаступництва в розумінні статті 25 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають, оскаржувана ухвала прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства "Севастопольське управління океанічного риболовства" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Судноремонтний комплекс "Севморсудноремонт" залишити без задоволення.

3. Ухвалу господарського суду міста Севастополя від 10.08.2007 року у справі № 20-5/433-7/927-11 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          В.С. Голик

І.В. Черткова