ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2008 р. Справа № 07/19-08

вх. № 462/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Якіменко В.І. відповідача - Стець М.Л.

розглянувши справу за позовом Українського державного інстітуту по проєктуванню заводів важкого машинобудування "Укрдіпроважмаш", м. Харків

до ДП "Завод ім.В.О. Малишева", м. Харків

про стягнення 43407,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування „Укрдіпроважмаш „ звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача – Державного підприємства „Завод ім. В.О. Малишева” 43407,31 грн., в тому числі, 30500,00 грн. заборгованості по оплаті виконаних робіт, 5007,81 грн. пені за прострочення оплати, 7899,50 грн. інфляційних нарахувань та відшкодування судових витрат по справі.

Відповідач у відзиві на справу суму основного боргу перед позивачем 30500,00 визнав, пояснюючи утворення боргу важким фінансовим станом підприємства. Проти стягнення пені та інфляційних нарахувань заперечує, посилаючись на порушення проти нього ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.07 р. справи про банкрутство № Б-39/61-07 та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, у період дії якого, заборонене нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов*язань.

В судовому засіданні 04.03.08 р. оголошувалась перерва до 17.03.08 р. для виготовлення повного тексту рішення.

Дослідивши надані документи та докази, вислухавши пояснення уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами по справі договору № 33/051-1035 від 12.08.05 р. ( далі – договір), Замовник ( відповідач) доручив, а Виконавець (позивач) зобов*язався розробити проект технічного переоснащення (в технологічній частині) виробництва литва, що виплавляється по моделям (ЛВМ). Вартість робіт визначена сторонами в сумі 69600,00 грн. (п.2.1 договору). Зміст та строки виконання робіт були визначені у графіку, відповідно до додатку № 2 до договору.

Оплата виконаних робіт, відповідно до п. 2.2. договору, здійснюється на умовах виплати авансового платежу в сумі 27840,00 грн., а решта вартості робіт – протягом 15 днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі продукції (п.2.3 договору).

Позивач свої договірні зобов*язання виконав належним чином, що підтверджено двостороннім актом виконаних робіт № 1 від 19.01.06 р., згідно якого, виготовлена проектна продукція відповідає умовам договору і оформлена у належному порядку та передана за накладною № 154 від 28.12.05 р.

З урахуванням авансового платежу в сумі 15000,00 грн., здійсненого відповідачем та часткових оплат, про які зазначив позивач, загальна сума, сплачена відповідачем складає 39100,00 грн. і, відповідно, борг відповідача перед позивачем визначено в сумі 30500,00 грн.

У відповідь на неодноразові звернення позивача з проханням погасити борг, відповідач листом від 26.06.07 р. № 70/40 запропонував затвердити графік погашення боргу, який було складено та затверджено сторонами, як графік погашення заборгованості за договором № 33/051-1035 від 12.08.05 р. Відповідно до затвердженого графіку, сплата заборгованості в сумі 30500,00 грн. була розстрочена на липень – грудень 2007 р. До сплати підлягало в липні 2007 р. - 5200,00 грн., з серпня по жовтень 2007 р. – по 5100,00 грн., в листопаді та грудні 2007 р.- по 5000,00 грн.

Затвердивши графік погашення боргу, сторони відійшли від умов договору щодо оплати виконаних робіт, зазначивши нові строки, згідно графіку.

В зв*язку з невиконанням відповідачем грошових зобов*язань, він визнається таким, що прострочив оплату на 01.08.07 р. – 5200,00 грн., на 01.09.07 р. – 10300,00 грн., на 01.10.07 р. 15400,00 грн., на 01.11.07 р. – 20500,00 грн., на 01.12.07 р. – 25500,00 грн. та на 01.01.08 р. – 30500,00 грн.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов*язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов*язання або не виконав його у стров, встановлений договором або законом.

Станом на час розгляду справи, відповідач 30500,00 грн. заборгованості не сплатив, суму боргу визнав.

Відповідно до ч.1ст.892 ЦК України, за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов*язується провести за завданням замовника дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо,а замовник зобов*язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов*язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а також, враховуючи визнання заборгованості відповідачем, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 30500,00 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Заявлена позивачем, в зв*язку з порушенням грошових зобов*язань та на підставі п. 5.4 договору, пеня в сумі 5007,81 грн. стягненню не підлягає, в зв*язку з порушенням господарським судом Харківської області 17.09.07 р. проти відповідача справи про банкрутство № Б-39/161-07 та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Так, згідно п.4 ст. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов*язань і зобов*язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов*язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов*язкових платежів). Це правило діє незалежно від того, коли настав термін виконання цих зобов*язань : до чи після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов*язань, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

В зв*язку з тим, що інфляційні нарахування є збільшенням суми основного боргу, як міра майнового впливу, яка носить компенсаційний характер, вона не визнається неустойкою у розумінні ст. 549 ЦК України та не є одним з видів забезпечення виконання зобов*язання, передбачених ст. 546 ЦК України, правочин щодо якого повинен, відповідно до ст. 547 ЦК України вчинятися у письмовій формі.

Викладене зумовлює необхідність сплати відповідачем, незважаючи на введення мораторію, суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Але, в зв*язку з невірним визначенням позивачем періоду з якого відповідач визнається таким, що заборгував, суд визнає правомірним стягнення інфляційних збитків в сумі 4104,87 грн.

Крім того, в зв*язку з частковим задоволенням позовних вимог, сплачені позивачем судові витрати по оплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до чинного господарського процесуального законодавства, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 46, 49, 69, 82-85 ГПК України, ст.ст. 525, 526, 546, 547, 549, 612, 625, 892 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства „Завод ім. В.О. Малишева” (вул. Плеханівська, 126, м. Харків, м. Харків, 61001, код за , п/р 0089 в ХВЦ ПІБ України м. Харків, МФО 351458) на користь Українського державного інституту по проектуванню заводів важкого машинобудування „Укрдіпроважмаш" (пр. Московський, 151, м. Харків, 61068, код за , п/р 067 філія ХЦВ Промінвестбанку, МФО 351458) 30500,00 грн. основного боргу, 4104,87 грн. інфляційних нарахувань, 346,05 грн. державного мита та 94,07 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача 5007,81 грн. пені та 3794,63 грн. інфляційних нарахувань, в позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 17 березня 2008 року.

Суддя Інте Т.В.