Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2008р.          Справа №37/479-06

Судова колегія у складі: головуючого судді Бондаренко В.П.,

судді Лакізи В.В., судді Шепітько І.І.

при секретарі Коваленко І.Є.

за участю представників сторін:

прокурор –Малінка В.Є. посв. №9 від 02.02.2007 р.,

позивача –Кулінічева Н.О. дов. №08-11/4116/2-07 від 10.12.2007 р.,

відповідача –Місіна Л.П. дов. №1 від 02.07.2007 р.,

3-ї особи –не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача вх. № 2816Х/1-10 на рішення господарського суду Харківської області від 14.08.07 р. по справі № 37/479-06

за позовом Прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області, м. Харків

до ТОВ "Фора", м. Вишневе

про зобов’язання припинити незаконне користування земельною ділянкою та звільнення земельної ділянки

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.08.07 по справі № 37/479-06 (суддя Доленчук Д.О.) задоволено позовні вимоги позивача –зобов’язано ТОВ “Фора” припинити незаконне користування земельною ділянкою загальною площею 0,0770 га, розташованою за адресою: м. Харків, просп. Перемоги, 52 Д, звільнити вказану земельну ділянку, привести її у придатний для використання стан та повернути її Харківській міській раді.

Відповідач не погодився з вказаним рішенням та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.08.07 по справі № 37/479-06 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Прокурор відзив на апеляційну скаргу відповідача не надав. В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги прокурор вказав, що вважає рішення господарського суду Харківської області від 14.08.07 р. по справі № 37/479-06 законним та обґрунтованим, в зв’язку з чим просить суд залишити його без змін.

Позивач відзив на апеляційну скаргу відповідача не надав. В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги представник позивача вказав, що вважає рішення господарського суду Харківської області від 14.08.07 р. по справі № 37/479-06 законним та обґрунтованим, в зв’язку з чим просить суд залишити його без змін.

Третя особа надала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що вважає рішення господарського суду Харківської області від 14.08.07 р. по справі № 37/479-06 законним та обґрунтованим, в зв’язку з чим просить суд залишити його без змін.

Третя особа в судове засідання 11.02.2008 р. не з’явилася. Враховуючи, що третя особа була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутністю третьої особи за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради, в якому просив суд зобов’язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею орієнтовно 0,0770 га. по просп. Перемоги, 52 Д, м. Харків, привести її у придатний для використання стан та повернути її за належністю позивачу.

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, яка була прийнята судом першої інстанції до розгляду, прокурор міста Харкова просив суд зобов’язати відповідача припинити незаконне користування земельною ділянкою загальною площею 0,0770 га, розташованою за адресою: м. Харків, просп. Перемоги, 52 Д та звільнити вказану земельну ділянку.

В обґрунтування позову прокурор посилався на те, що відповідач самовільно, без встановлення меж в натурі, без набуття права власності чи права користування земельною ділянкою використовує земельну ділянку, площею орієнтовно 0,0770 га. за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52 Д в порушення ст. 125 Земельного кодексу України.

Таким чином, прокурор вважає, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку і відповідно відсутні правові підстави використовувати зазначену землю, в зв’язку з чим прокурор і просив суд зобов’язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на підставі ст. 212 Земельного кодексу України.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог прокурора, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2005 р. між ТОВ «Фора» (покупець) та Чирашнім Віталієм Романовичем (продавець) був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, що знаходиться в будинку за номером 52-Д, по проспекту Перемоги у місті Харкові. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Солоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 1536. Крім того, право власності відповідача на вказану в договорі будівлю зареєстроване згідно витягу Комунального підприємства Харківське міське бюро технічної інвентаризації № 7970925 від 04.08.2005р «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно»за реєстраційним № 352946 .

Відповідно до ст. ст. 317, 321, 328 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Стаття 120 Земельного кодексу України передбачає, що при переході права власності на будівлю і споруду, право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.06 р. рішенням 5 сесії 5 скликання Харківської міської ради №116/06 «Про надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для будівництва (реконструкції) та експлуатації об'єктів»відповідачу було надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки - площею, орієнтовно, 0,1180 га по пр. Перемоги, 52-Д для проведення капітального ремонту та експлуатації існуючого магазину.

Після узгодження відповідачем проекту відведення земельної ділянки, Рішенням 13 сесії 5 скликання Харківської міської ради №73/07 від 25.04.07 р. «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів» ТОВ «Фора»було надано в оренду земельну ділянку по пр. Перемоги, 52-Д. загальною площею 0,1206 га (в тому числі: ділянка 1 - площею 0,1049 га, ділянка 2 - площею 0,0157 га) для проведення капітального ремонту існуючого магазину (нежитлової будівлі літ. «А-1») до 01.05.09 р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем укладено з Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»договір № 21 00 100935 від 20.06.07р. та виконано його умови.

Крім того, відповідно до листа Управління земельних відносин Харківської міської ради від 08.02.2008 р. №1338 вбачається, що управлінням земельних відносин підготовлено договір оренди землі, який станом на 08.02.2008 р. знаходиться на розгляді у керівництва Харківської міської ради.

Таким чином, відповідач вживав всі необхідні заходи, передбаченні чинним законодавством, які спрямовані на оформлення земельної ділянки.

Відповідно до п.5 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

Таким чином, відповідно до п.5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України обов’язком позивача є визначення в позовній заяві законодавства, на підставі якого подається позов.

Як вбачається з матеріалів справи прокурор в обґрунтування позовних вимог посилався на ст. 212 Земельного кодексу України, а саме просив суд зобов’язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Однак, користування спірною земельною ділянкою, що знаходиться під об'єктом нерухомості, а також необхідною для обслуговування цього об'єкту, не може вважатися самовільним зайняттям земельної ділянки в розумінні ст. 212 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги прокурора є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області 14.08.07 р. по справі № 37/479-06 прийняте при неповному з’ясуванні обставин справи, в зв’язку з чим підлягає скасуванню, а апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.2 ст. 103, п.1 ч.1 ст.104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.08.07 р. по справі № 37/479-06 скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

суддя Лакіза В.В.

суддя Шепітько І.І.

Постанову підписано 14.02.2008 р.