СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

20 березня 2008 року

Справа № 20-12/404

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

представник позивача - Забородін Олександр Віталійович, довіреність № б/н від 18.03.08 - Приватне підприємство "АгисА";

представник відповідача - Істягіна Надія Михайлівна, довіреність № 293/10-004 від 10.01.08 - Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Севастополя;

представник відповідача - Бакиш Олена Михайлівна, довіреність № 291/10-004 від 26.11.07 - Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Севастополя;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.) від 17.01.2006 у справі № 20-12/404

за позовом           Приватного підприємства "АгисА" (вул. Гоголя, 33, Севастополь, 99000)

до           Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя (вул. Кулакова, 37, Севастополь,99011)

про визнання податкових повідомлень-рішень № /0 від 12.08.2005, № /1 від 17.10.2005 недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 17.01.2006 у справі № 20-12/404 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агіса" задоволено. Визнано недійсними податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя № /0 від 12.08.2005, № /1 від 17.10.2005, № /2 від 15.11.2005 про виявлення завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 860359,15грн. та застосування штрафних санкцій до Приватного підприємства “Агиса” в сумі 9832,76грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просив рішення господарського суду скасувати.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.02.2007, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя було залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Севастополя від 17.01.2006 у справі № 20-12/404 було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України, від 18.12.2007, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя було задоволено частково. Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.02.2007 - скасовано, а справу передано на новий розгляд до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Севастополя в період з 16.03.2005 по 25.03.2005 була проведена непланова виїзна документальна перевірка Приватного підприємства “Агиса” з питань правильності визначення сум податку на додану вартість, підлягаючих відшкодуванню з бюджету за листопад, грудень 2004 року, січень 2005 року.

В ході перевірки виявлені порушення пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а саме: завищена сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість в загальної сумі 860359,15 грн., заявлених в деклараціях податку на додану вартість.

Про вказане порушення складено акт № 129/23-2/31464590/4307/10 від 25.03.2005, на підставі якого Державною податковою інспекцією було винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 12.08.2005 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 860359,15 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 9832,76 грн.

Рішенням начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя № 19888/10/25-0 від 17.10.2005 податкове повідомлення-рішення № /0 від 12.08.2005 залишено без змін.

Рішенням начальника Державної податкової адміністрації міста Севастополя № 1718/10/25-041 від 14.11.2005 рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя від 17.10.2005 та повідомлення-рішення Державної податкової інспекції № /0 від 12.08.2005 залишені без змін, скарга позивача - без задоволення.

Вбачається, що позивачу були надіслані повторні податкові повідомлення-рішення № /1 від 17.10.2005, № /2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 860359,15 грн.

Встановлено, що між позивачем та Приватним підприємством “Крізм А” укладено договір № 1 від 30.08.2004, згідно якому Приватне підприємство “Крізм А” передало до власності Приватного підприємства “Агиса” товар, на який видано податкові накладні.

Також, між позивачем та Приватним підприємством “Севмет” укладено договір № 21/5-КЛ від 02.01.2003, згідно якому Приватне підприємство “Севмет” передало у власність Приватного підприємства “Агиса” товар, на який видано податкові накладні; між позивачем та Приватним підприємством “КВКА” укладено договір № 36/1 від 03.06.2003, згідно якому Приватне підприємство “КВКА” передало у власність Приватного підприємства “Агиса” товар, на який видано податкові накладні.

Згідно підпункту 7.7.1 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" , суми податку, які підлягають сплаті до бюджету або поверненню із бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, які виникли у зв'язку з будь-яким постачанням товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до підпункту 1.7 статті 1 Закону податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена відповідно до цього Закону.

Згідно підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону, рахується: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів, або дата отримання податкової накладної, яка підтверджує факт придбання платником податку товарів.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону, не підлягають включенню у склад податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів, не підтверджені податковими накладними.

Згідно підпункту 7.7.3 пункту 7 статті 7 Закону, підставою для отримання відшкодування є данні тільки податкової декларації за звітний період. Які-небудь інші підстави для отримання відшкодування Законом не передбачені.

Отже, позивачем не було порушено вимог Закону України “Про податок на додану вартість” при здійсненні взаєморозрахунків з Приватним підприємством “Крізм А”, Приватнми підприємством “КВКА”, Приватним підприємством “Севмет”.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення № /0 від 12.08.2005 про виявлення завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 860359,15 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 9832,76 грн., № /1 від 17.10.2005, № /2 від 15.11.2005 є необґрунтованими.

Таким, чином обґрунтовані позовні вимоги щодо визнання недійсними податкових повідомлень - рішень Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя № /0 від 12.08.2005 про виявлення завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 860359,15 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 9832,76 грн., № /1 від 17.10.2005, № /2 від 15.11.2005.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки рішення господарського суду постановлено при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а також при повному з’ясуванні обставин, які мають істотне значення для справи.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Рішення господарського суду міста Севастополя від 17.01.2006 у справі № 20-12/404 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

В.М. Плут