ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2008 р.

№ 2-25/12094-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Карабаня В.Я.

суддів: Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача Бєлкін І.Д. –директор

Акуленко О.А. довіреність від 07.09.2007

відповідача Погорілко Н.М. довіреність № 27 від 12.01.2008

третьої особи Бакланов С.І. –директор

Полякова І.Х. довіреність № 31 від 25.03.2008

Горбатенко А.О. довіреність від 28.01.2008

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецшахтбуд"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2007

у справі

господарського суду

№ 2-25/12094-2007

Автономної Республіки Крим

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецшахтбуд"

до

третя особа

Фонду державного майна України

Відкрите акціонерне товариство "Трест "Шахтспецбуд" в особі постійного представництва відкритого акціонерного товариства "Трест "Шахтспецбуд" –пансіонат "Рибаче"

про

визнання права власності

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.09.2007 (суддя - Копилова О.Ю.) позов задоволено. Визнано за ТОВ "Спецшахтбуд" право власності чотирьохповерхову будівлю корпусу № 6 та № 7(літ. В, літ. В-1, літ. В-2), 1 поверховий будинок блоку обслуговування (літ. Г) та одноповерхову будівлю їдальні (літ. Б), що розташовані в м. Алушта, с. Рибаче, вул. Новоселів, 1-а.

Рішення вмотивовано тим, що до ТОВ "Спецшахтбуд" в порядку правонаступництва перейшло від підприємства із стовідсотковою інвестицією "Запорізький гірничий цех" державного унітарного підприємства "Тресту "Шахтспецбуд" право власності на все майно, а також на майнові і немайнові права і обов'язки, що належали цьому підприємству, правопопередником якого згідно пункту 1.1 Статуту підприємства із стовідсотковою інвестицією "Запорізький гірничий цех" державного унітарного підприємства "Тресту "Шахтспецбуд" є Запорізький гірничий цех Білгородського будівельного шахтопрохідницького управління тресту "Шахтспецбуд", створеного на підставі рішення обласного виконавчого документу № 6 від 09.01.1994; з цього випливає, що до позивача перейшли всі майнові права і обов'язки Запорізького гірничого цеху Білгородського будівельного шахтопрохідницького управління тресту "Шахтспецбуд", за рахунок якого у період 1995 –1996 було здійснено реконструкцію, капітальний ремонт і модернізацію будівель корпусу № 6 і корпусу № 7, блоку обслуговування і їдальні пансіонату "Рибаче", що свідчить про створення нових речей, оскільки вартість капітального ремонту і модернізації значно перевищує балансову вартість цих будівель. На підставі статей 104, 331 ЦК України, ст. 59 ГК України суд визнав право власності на спірне майно за позивачем.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 (колегія у складі суддів: Видашенко Т.С., Заплава Л.М., Дугаренко О.В.) рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.09.2007 скасовано, відмовлено в задоволенні позову, також скасовано ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.09.2007 про забезпечення позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно наказу № Т-23 від 25.06.2003 державного унітарного підприємства "Трест "Шахтспецбуд" м. Москва відбулась реорганізація підприємства із стовідсотковою інвестицією "Запорізький гірничий цех" державного унітарного підприємства "Трест "Шахтспецбуд" шляхом його приєднання до ТОВ "Спецшахтбуд", цим же наказом (шостим пунктом) встановлено, що передача майна і оформлення всіх необхідних документів здійснюється відповідно до чинного законодавства України, позивачем відповідно до приписів положень частини другої чинної на той час статті 37 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року не доведено факту передачі йому спірного майна. Крім того, пансіонат "Рибаче" віднесено до об'єктів, що були збудовані за часів існування СРСР, тому питання власності на такі об'єкти повинно вирішуватися уповноваженим на це постановою Верховної Ради України № 217/94-ВР від 20.10.1994 Фондом державного майна України та відповідним органом Російської Федерації в рамках Угоди між Україною і Російською Федерацією про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності, яку ратифіковано Верховною Радою України постановою № 3313-ХІІ від 22.06.1993.

Не погоджуючись із постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2007, ТОВ "Спецшахтбуд" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.09.2007 залишити без змін.

У відзиві на касаційну скаргу третя особа Відкрите акціонерне товариство "Трест "Шахтспецбуд" в особі постійного представництва відкритого акціонерного товариства "Трест "Шахтспецбуд" –пансіонат "Рибаче" зазначило прохання залишити постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 без змін, касаційну скаргу ТОВ "Спецшахтбуд" без задоволення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2007 року Товаристо з обмеженою відповідальністю "Спецшахтбуд" (далі –ТОВ "Спецшахтбуд") звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Фонду державного майна України з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 18.09.2007 про визнання права власності на чотирьохповерхову будівлю корпусу № 6 та № 7(літ. В, літ. В-1, літ. В-2), одноповерхову будівлю блоку обслуговування (літ. Г) та одноповерхову будівлю їдальні (літ. Б) –частину пансіонату "Рибаче", що розташований в м. Алушта, с. Рибаче, вул. Новоселів, 1-а.

У відзиві на позов Фонд державного майна України заперечив проти заявлених ТОВ "Спецшахтбуд" вимог, вказав про те, що визначення власника державного майна колишнього СРСР здійснюється за нормами міжнародного права, в розрізі даного спору це Угода між Україною та Російською Федерацією про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності від 15.01.1993, відповідно до ст. 11 якої Сторони Угоди умовились, що правовий статус раніше створених підприємств, визнаних на основі цієї Угоди власністю одної Сторони та розташованих на території іншої Сторони, визначається у відповідності до законодавства Сторони, на території якої знаходяться підприємства, та оформлюються протоколами між органами Сторін, уповноваженими розпоряджатися державним майном. Такими органами є: від України –Фонд державного майна України, від Росії –Держком майна Російської Федерації та його правонаступник Федеральне агенство по управлінню федеральним майном Російської Федерації. У відповідності зі статтями 2 і 4 Угоди від 15.01.1993 Протоколом робочої зустрічі представників Держкоммайна Росії і Фонду державного майна України від 04.10.1994 затверджено Порядок проведення робіт з документами з визнання прав власності Російської Федерації на об'єкти, розташовані на території України, і прав власності України на об'єкти, розташовані на території Російської Федерації. За вказаним Порядком підготовлений пакет документів надається підприємствами-балансоутримувачами майна в Держкоммайна Росії, що розглядає їх і направляє Стороні місцезнаходження (у Фонд державного майна України). У свою чергу Фонд державного майна України розглядає їх у місячний термін з моменту реєстрації і направляє свій висновок у Держкоммайна Росії. Погоджені рішення Сторін про взаємне визнання прав власності оформляються спільними Протоколами. До відповідного узгодження по процедурі, передбаченої Протоколом і Порядком майно (в даній справі це майно пансіонату "Рибаче") є державною власністю України.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення у справі, виходив з того, що, як встановлено судом, позивачем не доведено факту передачі спірного майна від підприємства із стовідсотковою інвестицією "Запорізький гірничий цех" державного унітарного підприємства "Трест "Шахтспецбуд" до ТОВ "Спецшахтбуд". Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази виникнення права на майно пансіонату "Рибаче", що є предметом спору, у самого підприємства із стовідсотковою інвестицією "Запорізький гірничий цех" державного унітарного підприємства "Трест "Шахтспецбуд", оскільки, як встановлено судом, із установчих документів тресту "Шахтспецбуд" вбачається, що пансіонат "Рибаче" був структурним підрозділом, який не входив до складу інших структурних підрозділів тресту. Застосування судом першої інстанції положень статті 331 Цивільного Кодексу України, який набув чинності 01.01.2004, під час вирішення спору, пов'язаного із оцінкою правовідносин, що існували до введення його в дію, є неправомірним, а положення чинних на той час норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року і Закону України "Про власність" не передбачали таку підставу набуття права власності як участь у фінансуванні капітального ремонту, реконструкції майна. Постановою Кабінету Міністрів України № 316 від 05.05.1995 "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності і розташоване на території Автономної Республіки Крим" майновий комплекс "Рибаче" внесено до "Переліку розташованих на території Автономної Республіки Крим підприємств, установ і організацій, заснованих на загальнодержавній власності, що належать до сфери управління міністерств, інших підвідомчих Кабінету Міністрів України органів державної виконавчої влади", а відповідно до Угоди між Україною та Російською федерацією про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності від 15.01.1993, яку було ратифіковано Україною постановою Верховної Ради України № 3313-ХІІ від 22.06.1993, об'єкти соціальної сфери, до яких відноситься і пансіонат "Рибаче", що знаходяться на території України, можуть бути визнані власністю Російської Федерації, якщо будівництво даного об'єкту здійснювалося за рахунок коштів республіканського бюджету Російської Федерації, а також за рахунок коштів підприємств, організацій і установ республіканського і колишнього союзного підкорення, розташованих на території Російської федерації. Відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції вказав, що питання щодо можливості визнання за Російською Федерацією права власності на пансіонат "Рибаче" є предметом переговорів між державами Україна та Російська Федерація. Для підтвердження права власності за Російською Федерацією в рамках Угоди від 15.01.1993 Федеральне агенство по управлінню федеральним майном Російської Федерації звернулось із листом від 15.02.2005 "Про надання документів по пансіонату "Рибаче" та надало пакет фінансових документів (які підтверджують внесення Білгородським шахтобудівним управління Тресту "Шахтспецбуд" грошових коштів на будівництво спальних корпусів, їдальні і інших об'єктів пансіонату "Рибаче") Фонду державного майна України, на якого покладено функції щодо реалізації положень статті 5 Угоди (зокрема, щодо передачі у власність іншій Стороні Угоди об'єктів, що на 01.12.1990 перебували у віданні органів державного управління іншої сторони, а також були власністю інших юридичних та фізичних осіб).

Постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 є такою, що відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства. Підстав для її скасування Вищий господарський суд України не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецшахтбуд" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 у справі № 2-25/12094-2007 залишити без змін.

Головуючий В.Карабань

судді: Л.Ковтонюк

В.Чабан