ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2008 р. Справа № 8/52-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Хом'якової В.В. при секретарі Шульженко Г. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фермерського господарства "Інтегровані агросистеми"

до Державної податкової інспекції у Голопристанському районі Херсонськоїобласті

про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Гнездилова Т.В., дов. від 10.10.07, гол бух. Анчина Л.В. дов. від 10.10.07, представник Фурман К.О. дов. від 10.10.07.

від відповідача - зав.юр. сектором Ксьонз Ю.Ю. дов.№08/10-25-04 від 08.01.08.

Фермерське господарство „Інтегровані агросистеми” (Херсонська область м. Гола Пристань) звернулось до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Голопристанському районі Херсонської області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 11 вересня 2007 року № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 102278 грн. за декларацією червня 2007 року. Після виїзної позапланової перевірки ДПІ у Голопристанському районі ФГ «Інтегровані агросистеми»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень місяць 2007 р. (акт № 58/23-33734191 від 07.09.2007 ) позивача звинуватили в порушенні п.4 «Порядок акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини»затвердженого Постановою КМУ від 26.02.1999 № 271, п. 11.29. Закону України «Про ПДВ»№168/97 - ВР та п.1.2. ст. 1 «Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.1997 № 166 . В позові зазначено, що фермерське господарство з березня місяця 2007 року почало паралельно з основним видом господарської діяльності (вирощування сільськогосподарської продукції КВЕД 01.11.0) займатись таким видом діяльності як промислове виробництво, для чого господарство почало будівництво внутрішньогосподарського комплексу по переробці сільськогосподарської продукції. Оскільки переробка овочів та фруктів (КВЕД 15.33.1) є окремим видом діяльності , всі операції по будівництву та покупці спеціального обладнання не підпадають під спеціальний режим оподаткування, вказаних в п.11.29. Закону України «Про ПДВ», господарство відображало ці операції в загальної декларації, а не в спеціальній.

Порушити п.4 «Порядок акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини»та п.11.29 Закону України «Про ПДВ»фермерське господарство не може, так як в даному випадку за своїм видом діяльності не являється сільськогосподарським товаровиробником. Щодо операцій з продажу товарів власного виробництва, виготовлених із власної сільськогосподарської сировини, то господарство планує виготовляти свою продукцію з покупної сировини, крім того фермерське господарство «Інтегровані агросистеми», за цим видом діяльності (КВЕД 15.33.1) буде виробником промислового продукту, тому пункти порушення які вказані в акті перевірки взагалі не регулюють діяльність господарства , що стосується будівництва та закупівлі спеціального обладнання внутрішньогосподарського комплексу по переробці сільськогосподарської продукції. Позивач посилається на пп.4.1.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 №2181 коли норми закону чи іншого нормативно правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Представники позивача в судовому засіданні наполягають на позовних вимогах.

Державна податкова інспекція у Голопристанському районі Херсонської області (відповідач) проти позову заперечує, посилається на те, що на момент проведення перевірки суб'єкт господарювання здійснював наступні види діяльності :01.11.0 - вирощування зернових, технічних та решти культур, не віднесених до інших класів рослинництва. 01.12.0 - овочівництво, декоративне садівництво і вирощування продукції розсадників. Вид діяльності має місце тоді, коли об'єднуються ресурси (устаткування, робоча сила, технологічні засоби, сировина та матеріали) для створення виробництва конкретної продукції та надання послуг. Таким чином, вид діяльності характеризується використанням ресурсів, виробничим процесом, випуском продукції та наданням послуг. Згідно КВЕД види діяльності позивача відносяться до групи Сільське господарство. Позивач є платником фіксованого сільськогосподарського податку. ФГ «Інтегровані агросистеми»завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за червень місяць 2007 року на суму 102278 грн. Згідно повної декларації протягом попередніх 12-ти місяців ФГ «Інтегровані агросистеми»не заявляло до відшкодування з бюджету податок на додану вартість. Згідно з поданою ФГ «Інтегровані агросистеми»до ДПІ у Голопристанському районі податковою декларацією з ПДВ за травень 2007 (вхідний від 20.06.2007 № 6483) від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту складає 102278 грн. За наслідками проведеної позапланової документальної перевірки не підтверджено правомірність визначення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за травень в сумі 102278 грн. В перевіряємому періоді ФГ «Інтегровані агросистеми»проводились роботи по будівництву внутрішньогосподарського комплексу по переробці сільськогосподарської продукції та були придбані будівельні матеріали для подальшого будівництва. В періоді, що перевіряється, позивачем не здійснювались операції, що підлягають оподаткування податком на додану вартість та ПДВ з вартості яких повинен відображатись в податковій декларації з податку на додану вартість. ФГ «Інтегровані агросистеми»надано до ДПІ у Голопристанському районі скорочену декларацію з ПДВ в якій відображено обсяг поставки операцій, що оподатковуються за ставкою 20 % 216667 грн., сума ПДВ 43333 грн. Перевіркою встановлено, що в періоді, що перевіряється, суб'єктом господарювання в розділі II податкової декларації з ПДВ відображені такі операції: ПДВ з вартості будівельних матеріалів, робіт по будівництву та автопослуг, використаних на будівництво внутрішньогосподарського комплексу по переробці сільськогосподарської продукції. ФГ віднесено до податкового кредиту повної декларації суми податку на додану вартість , сплачені постачальникам за придбані матеріали (роботи, послуги), використані для будівництва внутрішньогосподарського комплексу по переробці сільськогосподарської продукції в розмірі 102278 грн.

Таким чином, в податковій декларації з податку на додану вартість в розділі 2 (Податковий кредит) в рядку 10, заповнюється сума сплаченого ПДВ, від придбання з ПДВ товарів (робіт, послуг) вартість, яких включається до складу валових витрат виробництва (обігу), та основних фондів й нематеріальних активів, які підлягають амортизації, призначена для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню. В даному випадку оподаткуванню підлягатиме сільськогосподарська продукція, а закуплені основні фонди будуть використовуватись для її виробництва, тобто, виключно для здійснення операцій, які підпадають під норми п. 11.29 ст. Закону України "Про податок на додану вартість". Отже, сума ПДВ сплаченого замовником у розмірі 102278 грн. від придбання з ПДВ товарно-матеріальних цінностей, призначених для здійснення операцій по переробці сільськогосподарської продукції, яка підлягатиме оподаткуванню податком на додану вартість, повинні включатися в податкову декларацію з податку на додану вартість (скорочену), яку подають платники податку, у яких відповідно до чинного законодавства (пункт 11.29 Закону України "Про податок на додану вартість") суми податку на додану вартість повністю залишаються у розпорядженні цих платників податку для цільового використання, бо дане обладнання призначене для використання ФГ "інтегровані агросистеми" у переробці сільськогосподарської продукції.

Представники відповідача в судовому засіданні просять відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору, прийнято відповідачем за висновками перевірки фермерського господарства ФГ "Інтегровані агросистеми" з питань достовірності нарахування суми ПДВ за червень місяць 2007 року. Фахівцями ДПІ у Голо пристанському районі було встановлено, що позивач є юридичною особою, має статус сільськогосподарського виробника, є платником фіксованого сільськогосподарського податку. ФГ «Інтегровані агросистеми»надано до ДПІ у Голопристанському районі дві декларації з податку на додану вартість:

- за операціями відмінними від сільськогосподарського виробництва-повну : позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного періоду підлягає сплаті до бюджету; від'ємне - бюджетному відшкодуванню;

- від реалізації продукції сільськогосподарського виробництва та продуктів її переробки - скорочену: суми податку на додану вартість, нараховані, як різниця між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту перераховуються на спеціальний акумуляційний рахунок та повністю залишаються у платника податків для цільового використання; від'ємна різниця між сумою ПДВ, одержаною сільськогосподарським товаровиробником від покупців, та сумою ПДВ, сплаченою ними постачальникам, по операціях, що підпадають під дію норм п. 11.29 ст. 11 Закону № 168/97-ВР, зараховується на зменшення податкових зобов'язань наступних звітних періодів із зазначеного виду діяльності.

Згідно повної декларації протягом попередніх 12-ти місяців ФГ «Інтегровані агросистеми»не заявляло до відшкодування з бюджету податок на додану вартість. Згідно з поданою ФГ «Інтегровані агросистеми»до ДПІ у Голопристанському районі податковою декларацією з ПДВ за травень 2007 (вхідний від 20.06.2007 № 6483) від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту складає 102278 грн. Позивачем віднесено до податкового кредиту сум ПДВ, сплачені постачальникам за придбані матеріали (роботи, послуги), використані для будівництва внутрішньогосподарського комплексу по переробці сільськогосподарської продукції .В декларації за червень 2007 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту з ПДВ має від'ємне значення та складає 426735 грн., заявлено до відшкодування суму 102278 грн. На думку податкової інспекції позивачем завищено суму бюджетного відшкодування за червень 2007 року на суму 102278 грн., оскільки позивач був зобов'язаний включити суми ПДВ, сплачені постачальникам за придбані матеріали (роботи, послуги), використані для будівництва, до податкового кредиту скороченої декларації .

В акті перевірки зазначено та підтверджено поясненнями представників позивача в судовому засіданні, що з березня 2007 року паралельно з основним видом господарської діяльності (вирощування сільськогосподарської продукції КВЕД 01.11.0) господарство почало займатись таким видом діяльності як промислове виробництво, для чого господарство почало будівництво внутрішньогосподарського комплексу по переробці сільськогосподарської продукції. Оскільки переробка овочів та фруктів (КВЕД 15.33.1) є окремим видом діяльності, позивач вважав, що всі операції по будівництву та закупівлі спеціального обладнання не підпадають під спеціальний режим оподаткування, зазначений в пункті 11.29 Закону України «Про податок на додану вартість», тому господарство відображало ці операції в загальній декларації, а не в спеціальній. Господарство планує виготовляти свою продукцію з покупної сировини, крім того фермерське господарство «Інтегровані системи»за цим видом діяльності (КВЕД 15.33.1) буде виробником промислового продукту.

Пунктом 11.29 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено до 1 січня 2008 року зупинити дію пункту 7.7 статті 7, пунктів 10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік. становить не менше 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства.

Пунктом 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого Постановою КМУ від 26 лютого 1999 року №271, встановлено, що на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на додану вартість з реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, і в терміни, передбачені законодавством для звітності, подають її до органів державної податкової служби. Залишок податкового кредиту відповідно до декларації, тобто від'ємна різниця між сумою податку на додану вартість, одержаною сільськогосподарськими товаровиробниками від покупців, та сумою податку на додану вартість, сплаченою ними постачальникам, зараховується сільськогосподарським товаровиробникам на зменшення податкових зобов'язань наступних звітних періодів.

Згідно підпункту 1.2 пункту 1 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, платники податку, у яких згідно з чинним законодавством (пп.. 11.29) суми ПДВ повністю залишаються у розпорядженні цих платників податку для цільового використання, подають податкову декларацію з ПДВ (скорочену) До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціальних режимів , установлених указаним пунктом.

Таким чином, сільськогосподарський товаровиробник, який набув права використовувати спеціальний режим, передбачений пунктом 11.29 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість», повинен вести окремий податковий облік податкових зобов'язань і податкового кредиту щодо операцій, по яких застосовується загальний та спеціальний режими обкладання ПДВ. на підставі якого складати і в установлені терміни подавати до податкового органу за місцем реєстрації окрему податкову декларацію щодо зазначеної діяльності. Операції з поставки товарів (послуг) власного виробництва, на які поширюються норми пункту 11.29 статті 11 вказаного Закону, відображаються в спеціальній декларації, що подасться за скороченою формою і не передбачає розрахунків з бюджетом. Від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту сільськогосподарські товаровиробники мають зараховувати на зменшення податкових зобов'язань наступних звітних періодів.

Пунктом 7.7 статті 7 вказаного Закону передбачено не тільки порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України, але й відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню). Стаття 7 вказаного Закону, яка визначає порядок обчислення і сплати податку на додану вартість, в іншій частині не призупинена і розповсюджується в тому числі і на сільськогосподарських товаровиробників. У разі одержання за договорами товарно-матеріальних цінностей, надання послуг, пов'язаних з виробництвом та переробкою у власних переробних цехах продукції, сплачену суму податку на додану вартість з операцій поставки таких товарно-матеріальних цінностей, надання послуг сільськогосподарські підприємства відносять на податковий кредит по розрахунках з таких сільськогосподарських операцій.

На підставі даних бухгалтерського обліку сільськогосподарські товаровиробники щомісяця складають окрему податкову декларацію з податку на додану вартість поставленої ними продукції власного виробництва. Разом з декларацією з податку на додану вартість за відповідний звітний період сільськогосподарські товаровиробники подають до органу державної податкової служби за місцем реєстрації довідку про цільове використання сум податку на додану вартість за попередній звітний період, форма та зміст якої визначається Державною податковою адміністрацією за погодженням з Мінагрополітики.

Сільськогосподарський товаровиробник зобов'язаний подавати окрему податкову декларацію з податку на додану вартість, але не звільняється від обов'язку подання інших передбачених законодавством декларацій, в тому числі звичайну з податку на додану вартість.

Право на відшкодування податку на додану вартість по окремій податковій декларації з податку на додану вартість законодавством не передбачено, але сільськогосподарський товаровиробник не позбавлений права на отримання бюджетного відшкодування у випадках, передбачених Законом, в тому числі по операціях із придбання, ремонту та модернізації основних фондів для виробництва сільськогосподарської продукції, на підставі податкової декларації, згідно із якою здійснюються розрахунки з бюджетом по податку на додану вартість.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків , нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та статтею 8-1 Закону „Про ПДВ”, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів…) з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. В силу п. 7.5.1 Закону про ПДВ датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Згідно з пп. 7.2.6 Закону про ПДВ - податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Таким чином, здійснена попередня оплата за придбані основні фонди, підтверджена податковими накладними, є підставою для віднесення сум до складу податкового кредиту.

При розгляді матеріалів встановлено, що господарство є платником фіксованого сільськогосподарського податку, застосовує спеціальний режим оподаткування згідно пункту 11.29 статті 11 Закону України "Про податок на додану вартість". Основним видом діяльності фермерського господарства є вирощування зернової та технічної продукції (КВЕД 01.11.0). Супутніми видами діяльності є овочівництво, декоративне садівництво і вирощування продукції розсадників (КВЕД 01.12.0). а також перероблення та консервування овочів та фруктів (КВЕД 15.33.1). Для ведення господарської діяльності має 649 га. землі. Фермерським господарством «Інтегровані системи»проводились роботи по будівництву внутрішньогосподарського комплексу по переробці сільськогосподарської продукції . Переробка овочів та фруктів (КВЕД 15.33.1) є окремим видом діяльності, всі операції по будівництву та закупівлі спеціального обладнання не підпадають під спеціальний режим оподаткування, зазначений в пункті 11.29 Закону України «Про податок на додану вартість», тому господарство правомірно відображало ці операції в загальній декларації. Позивач планує виготовляти свою продукцію з покупної сировини, крім того фермерського «Інтегровані системи»за цим видом діяльності (КВЕД 15.33.1) буде виробником промислового продукту.

Отже, порушень позивачем п. 11.29 ст. 11 Закон про ПДВ та пункту 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини не виявлено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати, сплачені позивачем в сумі 3 грн. 40 коп. держмита при поданні позову (платіжне доручення № 1384 від 14 листопада 2007 року) відшкодовуються позивачеві з Державного бюджету. Надмірно сплачене держмито в сумі 90 грн. повертається позивачеві за його заявою.

Керуючись ст.ст.94, 159, 161, 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голопристанському районі Херсонської області від 11.09.2007 № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування на 102278 грн. фермерському господарству „Інтегровані агросистеми”.

2. Відшкодувати фермерському господарству „Інтегровані агросистеми” з Державного бюджету 3 грн. 40 коп. судових витрат.

3. Видати позивачу довідку про повернення з Державного бюджету 90 грн. держмита як надмірно сплаченого, платіжне доручення № 1318 від 01 листопада 2007 року залишити у справі

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Хом'якова

Постанову складено у повному обсязі

та підписано 07 лютого 2008 року.