ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2008 р. Справа № 1/94"Б"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від ініціюючого кредитора: Катеренчука О.М. - представника за довіреністю №20115/К/24 від 12.03.2008р.,

приймав участь в судовому засіданні 18.03.2008р.,

від Державного комітету України з державного матеріального резерву:

Дроган О.В. - представника за довіреністю №2/4497

від 30.07.2007р.,

Кукіна Д.Б. - представника за довіреністю №2/4493 від 20.07.2007р.,

приймав участь в судовому засіданні 18.03.2008р.,

від боржника: Каминського А.Ф. - представника за довіреністю №45 від 11.02.2008р.,

Чичеркова В.В. - голови правління,

Шишкіна Л.Я. - арбітражного керуючого,

приймав участь в судовому засіданні 18.03.2008р.,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина", м. Житомир

на ухвалу Господарського суду Житомирської області

від "19" листопада 2007 р. у справі № 1/94"Б" (суддя Кудряшова Ю.В.)

за заявою Державної податкової інспекції у м. Житомирі

до Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина", м.Житомир

про визнання банкрутом,

з оголошеною в судовому засіданні 18.03.2008р.перервою до 27.03.2008р. згідно зі ст.77 ГПК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.11.2007р. усправі №1/94"Б" визнано вимоги кредитора - Державного комітету України з державного матеріального резерву (м.Київ) за зобов'язаннями боржника, що виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство на суму 830318,98грн. основного боргу та 1539424,42грн. збитків за рішенням суду м.Києва №19/12 від 23.01.2003р., боргу в сумі 447865,03грн. вартості самовільно відчужених матеріальних цінностей мобрезерву по акту перевірки від 04.11.2004р. Визнані вимоги кредитора включено до реєстру вимог кредиторів боржника окремим рядком.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, боржник подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу господарського суду від 19.11.2007р., посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, наступним:

- посилання боржника на номенклатуру накопичення матеріальних цінностей не повинно прийматися судом, оскільки, відповідно до вимог чинного законодавства документом, що підтверджує факт закладення матеріальних цінностей, є відповідний акт закладення матеріальних цінностей за формою №1. Зазначений акт судом не витребовувався та не розглядався;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що боржнику надавалися грошові кошти на утримання матеріальних цінностей держкомрезерву. Письмовий договір на відповідальне зберігання матеріальних цінностей між кредитором та боржником не укладався, підтвердженням чому є висновки, викладені в акті перевірки від 04.11.2004р.;

- акт перевірки підприємства від 04.11.2004р., наданий кредитором, не надає можливості суду встановити фактичну кількість матеріальних цінностей, які повинні зберігатися у боржника, оскільки він містить різні данні щодо розміру накопичення матеріальних цінностей і розміру матеріальних цінностей, які повинні накопичуватися на підприємстві. Кредитор жодним чином не здійснював будь-яких дій щодо вимог до боржника про повернення додатково самовільно використаних матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, які були зазначені в акті перевірки від 04.11.2004р.;

- вимоги кредиторів набувають характеру безспірних, якщо вони підтверджені відповідними документами, зокрема рішенням суду чи постановою про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, кредитор не має до боржника в цій частині грошових вимог, а має право вимагати повернення до державного резерву матеріальні цінності мобілізаційного резерву.

В судових засіданнях представник боржника Каминський А.Ф. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, вважає ухвалу Господарського суду Житомирської області від 19.11.2007р. незаконною та необгрунтованою, просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представники Державного комітету України з державного матеріального резерву заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважають ухвалу Господарського суду Житомирської області від 19.11.2007р. законною та обгрунтованою, а апеляційну скаргу - безпідставною, просять ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу кредитор зазначає наступне:

- твердження відповідача щодо відсутності договірних зобов'язань між позивачем та відповідачем є безпідставними, оскільки, згідно з чинним законодавством, зокрема, ст.4 ЦК України та п.п.3,4 ст.11 Закону України "Про державний матеріальний резерв", підприємства зберігають матеріальні цінності мобілізаційного резерву (в даному випадку мобілізаційне завдання виступає адміністративним актом, на підставі якого виникають правовідносини, які хоч і містять цивільно-правовий характер, але являються специфічними правовідносинами в силу особливостей мобілізаційного резерву) на основі мобілізаційного завдання, яке затверджується Кабінетом Міністрів України і доводиться до підприємства;

- ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" прийняло до виконання мобілізаційне завдання, що підтверджується номенклатурою накопичення;

- відповідач має нести відповідальність за незабезпечення збереження матеріальних цінностей мобрезерву, що передбачена чинним законодавством України, в тому числі Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України „Про державний матеріальний резерв";

- рішенням господарського суду міста Києва від 23.01.2003 у справі №19/12 задоволено вимоги кредитора до боржника про повернення самовільно використаних матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на загальну суму 830318,98грн., а також стягнуто з боржника на користь кредитора 830318,98грн. штрафу за самовільне відчуження матцінностей мобрезерву та 117739,23грн. пені. На виконання вказаного рішення були видані накази, які до сьогоднішнього часу не виконані. У відповідності до вимог ч.15 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника. Таким чином, вимоги стосовно: 830318,98грн. - вартості самовільно відчужених матцінностей мобрезерву; 830318,98грн. - штрафу за самовільне відчуження матцінностей мобрезерву та 117739,23грн. - пені є такими, що підлягають безспірному визнанню, так як встановлені і задоволені рішенням Господарського суду міста Києва №19/12 від 23.01.2003р, яке набрало законної сили;

- крім того, відповідно до ст.203 Цивільного кодексу УРСР, що передбачено також ст.623 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 04.11.2004р. на підприємстві боржника була проведена контрольна перевірка наявності, якісного стану, умов зберігання, обліку та звітності матеріальних цінностей мобрезерву, які знаходяться на відповідальному зберігання у божника. З врахуванням невиконаного рішення господарського суду міста Києва за результатами перевірки встановлено факт самовільного використання додаткових матеріальних цінностей мобілізаційного резерву. Відповідний акт підписаний уповноваженими представниками відповідача та у встановленому порядку не оскаржений, чим підтверджується факт того, що відповідач визнає відомості, викладені в акті перевірки. Вартість самовільно використаних матеріальних цінностей мобрезерву, відповідно до фактів встановлених перевіркою КРУ від 04.11.2004р. становить 447 865,03грн.;

- згідно з п.10 ст.14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", у разі незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі самовільного використання, з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких перебувають матеріальні цінності, стягується штраф у розмірі 100 відсотків вартості, виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності, а також пеня з вартості відсутнього їх обсягу за кожен день до повного повернення матеріальних цінностей. Таким чином, штраф за самовільне використання ТМЦ складає - 447865,03грн., пеня за період з 04.11.2004р. до 04.01.2005р. по день порушення справи про банкрутство складає 12541,45грн. Отже, загальна сума кредиторських вимог становить 4226073,12грн.

Представник ініціюючого кредитора Катеренчук О.М. заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу Господарського суду Житомирської області від 19.11.2007р. законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу - безпідставною, просить ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.09.2002р. порушено провадження у справі №1/94"Б" про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Автозапчастина", м.Житомир (том 1, а.с. 1).

Ухвалою від 29.10.2002р. Господарським судом Житомирської області була затверджена мирова угода, укладена 24.10.2002р. між ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" та Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією щодо розстрочки та прощення (списання) боргів. Провадження у справі припинено (том 1, а.с.99).

Господарський суд, ухвалою від 04.01.2005р., розірвано мирову угоду, укладену між Житомирською ОДПІ та боржником щодо розстрочки та прощення (списання) боргів, відновлено майнові вимоги кредиторів - Житомирської ОДПІ, Управління ПФУ в Богунському районі, зобов'язано Житомирську ОДПІ подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Шишкіна Л.Я. (том 2, а.с. 73-74).

Оголошення про поновлення провадження у справі № 1/94"Б" про банкрутство ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" опубліковано в офіційному друкованому органі Верховної Ради України - газеті "Голос України" №15 від 27.01.2005р.

Після опублікування зазначеного оголошення, в порядку, визначеному ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до господарського суду надійшли заяви кредиторів з вимогами до боржника. Серед цих заяв, 01.03.2005р. надійшла заява кредитора - Державного комітету України з державного матеріального резерву (м. Київ) з вимогами до боржника на суму 3671705,28грн., з яких: 2691102,34 грн. - вартість матеріальних цінностей, неповернених згідно з рішенням господарського суду міста Києва по справі №19/12 від 23.01.2003р., 477865,03 грн. основного боргу по акту перевірки від 04.11.2004р. 477865,03 грн. штрафу та 24872,88 грн. пені (том 2, а.с. 223-228).

Ухвалою господарського суду від 22.03.2005р. розгляд заяви Державного комітету України з державного матеріального резерву призначено на 19.04.2005р. (том 3, а.с. 41).

В подальшому розгляд заяви кредитора - Державного комітету України з державного матеріального резерву з вимогами до боржника неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду від 11.10.2005р. визнано вимоги кредитора - Державного комітету України з державного матеріального резерву в сумі 830318,98грн. основного боргу та 1539424,42грн. збитків, включено в реєстр вимог кредиторів окремим рядком 830318,98грн. штрафу та 117739,23грн. пені; вимоги на суму 477865,03грн. основного боргу, 477865,03грн. штрафу та 12541,45грн. пені залишено без розгляду (том 4, а.с. 17-18).

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 25.12.2006р. ухвалу господарського суду від 11.10.2005р. скасовано в частині визнання вимог кредитора Державного комітету України з державного матеріального резерву, м.Київ за зобов'язаннями боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство на суму 830318,98 грн. основного боргу та 1539424,42 грн. збитків; включення в реєстр вимог кредиторів окремим рядком розміру штрафних санкцій в сумі 830318,98 грн. штрафу та 117739,23грн. пені та залишення без розгляду вимог кредитора на суму 477865,03 грн. основного боргу відповідно до акту перевірки від 04.11.2004 р., 477865,03 грн. штрафу від вартості самовільно використаних матеріальних цінностей по акту перевірки від 04.11.2004 р. та 12541,45 грн. пені (пункти 1-2 ухвали). Матеріали справи про банкрутство ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина", м.Житомир відносно розгляду грошових вимог Державного комітету України з державного матеріального резерву надіслано за підсудністю до Господарського суду м.Києва (том 5, а.с. 21-23).

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 30.03.2007р. матеріали справи №1/94"Б" надіслано за встановленою підсудністю до Господарського суду Житомирської області, оскільки вони не містили та не містять відомостей, що становлять державну таємницю (том 5, а.с. 33-36).

Ухвалою господарського суду від 10.07.2007р. засідання суду для розгляду заяви Державного комітету України з державного матеріального резерву, м.Київ призначено на 18.07.2007р. (том 5, а.с. 52).

В подальшому розгляд заяви Державного комітету України з державного матеріального резерву, м.Київ неодноразово відкладався.

Державний комітет України з державного матеріального резерву, м.Київ подав до господарського заяву про уточнення вимог до боржника (том 5, а.с. 70-74).

Ухвалою господарського суду від 19.11.2007р. визнано вимоги кредитора - Державного комітету України з державного матеріального резерву (м.Київ) за зобов'язаннями боржника, що виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство на суму 830318,98грн. основного боргу та 1539424,42грн. збитків за рішенням суду м.Києва №19/12 від 23.01.2003р., боргу в сумі 447865,03грн. вартості самовільно відчужених матеріальних цінностей мобрезерву по акту перевірки від 04.11.2004р. Визнані вимоги кредитора включено до реєстру вимог кредиторів боржника окремим рядком (том 5, а.с. 124-126).

Розглядаючи питання про обґрунтованість ухвали, винесеної 19.11.2007р. господарським судом ухвали, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

В заяві про уточнення вимог, кредитор просив визнати вимоги Державного комітету України з державного матеріального резерву, м.Київ на суму 4226073,12грн., які складаються з вимог, визначених рішенням господарського суду міста Києва від 23.01.2003р. у справі №19/12, збитків, завданих кредитору в зв'язку з невиконанням рішення суду та вимог по акту перевірки від 04.11.2004р.

Кредитор - Державний комітет України з державного матеріального резерву в заяві про уточнення позовних вимог просить визнати його вимоги до боржника, які виникли на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2003р. у справі №19/12, а саме 830318,98грн. вартість самовільно відчужених матеріальних цінностей мобрезерву, 830318,98грн. штраф за самовільне відчуження матеріальних цінностей мобрезерву, 117739,23грн. пені.

Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом м.Києва прийнято рішення від 23.01.2003р. у справі №19/12 за позовом Державного комітету України з державного матеріального резерву до ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" про повернення самовільно використаних матеріальних цінностей та стягнення 948058,21грн. Цим рішенням встановлено, що ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" (м.Житомир) на відповідальне зберігання Державним агентством з управління державним матеріальним резервом, правонаступником якого відповідно до Указу Президента України від 07.08.2001р. є Державний комітет України з державного матеріального резерву, були передані матеріальні цінності мобілізаційного резерву. Зазначена передача на відповідальне зберігання відбулася згідно з Номенклатурою накопичення матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, затвердженою наказом Держагропрому УРСР від 26.09.1990р. №8т.

Вказаним рішенням господарського суду м.Києва, зобов'язано ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" повернути Державному комітету України з державного матеріального резерву самовільно використані матеріальні цінності мобілізаційного резерву на загальну суму 830318,98 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача 830318,98 грн. штрафу, 117739,23 грн. пені (т.3, а.с. 116-118). На виконання даного рішення Господарським судом м.Києва 23.01.2003р. видано наказ №19/12.

Богунський відділ Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції листом від 29.10.2007р. повідомив, що наказ №19/12 від 23.01.2003р. Господарського суду м.Києва про стягнення з ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" на користь Державного комітету України з державного матеріального резерву боргу в сумі 948058,21грн. вдруге надійшов на виконання 05.01.2005р. (том 5, а.с. 97). Станом на 29.10.2007р. черга Державного комітету України з Державного матеріального резерву, згідно із ст. 44 Закону України "Про виконавче провадження", складає №349. Державним виконавцем 07.04.2005р. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, відповідно до ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки ухвалою від 04.01.2005р. по справі №1/94 "Б" розірвано мирову угоду та поновлено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина". Станом на 29.10.2007р. вказане виконавче провадження зупинено.

Таким чином, на час винесення оскаржуваної ухвали, рішення Господарського суду м.Києва від 23.01.2003р. у справі №19/12 не виконано, заборгованість ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" перед Державним комітетом України з державного матеріального резерву в сумі 948058,21грн. не погашена. Матеріальні цінності в сумі 830318,98грн. кредитору не повернуті.

За таких обставин, вимоги кредитора - Державного комітету України з державного матеріального резерву боргу в сумі 948058,21грн., серед яких 830318,98грн. вартість самовільно відчужених матеріальних цінностей мобрезерву, 830318,98грн. штрафу за самовільне відчуження матеріальних цінностей мобрезерву, 117739,23грн. пені обґрунтовані, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та правомірно визнані місцевим господарським судом.

Державний комітет України з державного матеріального резерву просив, також, визнати його вимоги до боржника на суму 447865,03грн., які виникли по акту перевірки від 04.11.2004р.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2004р. на підприємстві боржника була проведена контрольна перевірка наявності, якісного стану, умов зберігання, обліку та звітності матеріальних цінностей мобрезерву, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина", за результатами якої провідним спеціалістом центрального КРВ КРУ Держкомрезерву України було складено акт (том 2, а.с. 232-235). З акту вбачається, що перевіркою встановлено факт самовільного використання додаткових матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, вартість яких складає 447865,03грн. Зокрема, боржником самовільно використано феросицілій 45% кількістю 1,8т. загальною вартістю 5549,4грн., сталь листова конструкційна хододнокатана декапірована кількістю 2,5т., загальною вартістю 6770,0грн., сталь холоднотягнута кількістю 89,00115т., загальною вартістю 252140,26грн., сталь холоднотягнута автоматична кількістю 17,900т., загальною вартістю 52679,7грн., стрічка сталева холоднокатана кількістю 19,500 м. кв., загальною вартістю 63570,00грн., інструмент алмазний кількістю 82шт., загальною вартістю 3444,00грн., інструмент абразивний кількістю 375шт., загальною вартістю1225,00грн., сплави та суміш тверді кількістю 77,5 кг., загальною вартістю 12942,50грн.

Незабезпечення збереження матеріально-технічних цінностей державного резерву є порушенням операцій з матеріальними цінностями державного резерву, що свідчить про неналежне виконання боржником зобов'язань, передбачених Законом України "Про державний матеріальний резерв".

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи міститься довідка Управління мобілізаційного резерву з переліком діючих цін на матеріальні цінності станом на 04.11.2004р. (том 5, а.с. 76). Таким чином, вартість самовільно використаних ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" матеріальних цінностей, вирахована станом на 04.11.2004р., тобто день виявлення самовільного використання і складає 447865,03грн., що правомірно встановлено судом першої інстанції.

Частиною 1 ст. 23 ГК України передбачено стягнення штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Як вбачається з акту від 04.11.2004р. контрольної перевірки керівництву підприємства повідомлено, що за самовільне відчуження матеріальних цінностей державного резерву, на підприємство підлягає накладення штрафу, а також нарахування пені з суми відсутнього їх обсягу за кожний день, до повного повернення матеріальних цінностей.

Нормою п. 10 ст. 14 Закону України Про державний матеріальний резерв" передбачено, що у разі незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі самовільного відчуження, з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких перебувають ці цінності, стягується штраф у розмірі 100 відсотків вартості, виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження), а також пеня з вартості відсутнього їх обсягу за кожний день до повного повернення матеріальних цінностей.

З урахуванням того факту, що вартість самовільно використаних матеріальних цінностей становить 447865,03грн., то штраф за самовільне використання матеріальних цінностей складає 447865,03грн.

Кредитором нарахована пеня за період з 01.11.2004р. по 04.01.2005р. (день порушення справи про банкрутство), яка складає 12541,45грн. Розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства.

З урахуванням викладених обставин, вимоги кредитора - Державного комітету України з державного матеріального резерву в сумі 908271,51грн., серед яких 447865,03грн. вартість самовільно відчужених матеріальних цінностей мобрезерву, 447865,03грн. штрафу за самовільне відчуження матеріальних цінностей мобрезерву, 12541,45грн. пені обґрунтовані, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та правомірно визнані місцевим господарським судом.

Частиною 6 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано зобов'язав розпорядника майна включити визнані судом вимоги кредитора Державного комітету України з державного матеріального резерву до реєстру вимог кредиторів в сумі 830318,98грн. основного боргу, 830318,98грн. штрафу, 117739,23грн. пені за рішенням господарського суду м.Києва від 23.01.2003р., боргу в сумі 447865,03грн. - вартості самовільно відчужених матеріальних цінностей мобрезерву, 447865,03грн. штрафу та 12541,45грн. пені по акту перевірки від 04.11.2004р., згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Державний комітет України з державного матеріального резерву в заяві з вимогами до боржника, крім зазначених вище вимог, просив визнати грошові вимоги до ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" в сумі 1539424,42грн. Зазначена сума, на думку кредитора, є збитками, які виникли внаслідок неповернення до державного резерву матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, встановлених рішенням господарського суду м.Києва від 23.01.2003р. При цьому, кредитор вказує на те, що закладення до державного матеріального резерву матеріальних цінностей покладається на Держкомрезерв. Для закладення матеріальних цінностей, згідно з рішенням господарського суду м.Києва від 23.01.2003р., кредитор на момент порушення справи про банкрутство, має витратити грошові кошти в сумі 2369743,40грн. Оскільки господарським судом м.Києва було винесено рішення про повернення матеріальних цінностей на суму 830318,98грн., то розмір завданих збитків становить 1539424,42грн. (2369743,40 - 830318,98 = 1539424,42грн.).

Боржник у відзиві на заяву кредитора - Державного комітету України з державного матеріального резерву вимоги в розмірі 1539424,42грн. не визнає, посилаючись на те, що вимоги кредиторів набувають характеру безспірних, якщо вони підтверджені відповідними документами, зокрема рішенням суду чи постановою про відкриття виконавчого провадження.

При вирішенні питання про визнання вимог Державного комітету України з державного матеріального резерву в сумі 1539424,42грн. збитків, апеляційним господарським судом враховується таке.

Згідно із ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи те, що господарський суд розглядає справу про банкрутство, а не вирішує спір по суті, в справі про банкрутство суд позбавлений права встановлювати наявність завданих боржником кредитору збитків та обчислювати їх розмір.

У зв'язку з тим, що встановлення факту завдання збитків вимагає вирішення спору по суті з залученням інших учасників таких правовідносин, проведенням додаткових процесуальних дій, призначенням судової експертизи, тощо, зазначені вимоги мають бути досліджені судом в позовному провадженні та підтверджені відповідним судовим рішенням.

За відсутності рішення суду, вимоги щодо стягнення збитків, які виникли внаслідок неповернення до державного резерву матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, встановлених рішенням господарського суду м.Києва від 23.01.2003р., не можуть бути визнані у справі про банкрутство.

Визнаючи вимоги кредитора Державного комітету України з державного матеріального резерву в сумі збитків 1539424,42грн., місцевий господарський суд зазначених обставин не врахував.

В зв'язку з викладеним, ухвала господарського суду від 19.11.2007р. підлягає скасуванню в частині визнання вимог кредитора Державного комітету України з державного матеріального резерву (м. Київ) на суму 1539424,42грн. збитків. Апеляційним господарським судом в цій частині приймається нове рішення про відмову у визнанні вимог кредитора Державного комітету України з державного матеріального резерву (м. Київ) на суму 1539424 грн. 42 коп. збитків.

В іншій частині ухвала Господарського суду Житомирської області від 19.11.2007р. має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст.101,103-105,106 Господарського процесуального кодексуУкраїни, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина" (м. Житомир) - задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 19.11.2007р. у справі №1/94"Б" скасувати в частині визнання вимог кредитора Державного комітету України з державного матеріального резерву (м. Київ) на суму 1539424 грн. 42 коп. збитків.

Прийняти в цій частині нове рішення про відмову у визнанні вимог кредитора Державного комітету України з державного матеріального резерву (м. Київ) на суму 1539424 грн. 42 коп. збитків.

В іншій частині ухвалу від 19.11.2007р. залишити без змін.

3. Справу №1/94"Б" повернути до Господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя:

судді:

Віддрук. 6прим.

1 - до справи,

2 - скаржнику,

3 - Держ.ком. України з держ.мат.резерву,

4 - арб.кер. Шишкіну Л.Я.,

5 - ДПІ у м.Житомир

6 - в наряд