ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.08 Справа № 8/433д/08

Суддя Попова І.А.

за позовом Управління у справах приватизації Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, б. Центральний, 25)

до відповідача 1: Відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі Шевченківського відділення №7858 (м. Запоріжжя, вул. 8 березня, 32)

до відповідача 2: Приватного підприємства “Сталкер” (м. Запоріжжя, вул. Чумаченка/Комарова, б. 40/8)

про визнання недійсним договору застави від 28.08.2003р., укладеного ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі Шевченківського відділення №7858 та ПП “Сталкер”

Суддя І.А.Попова

Представники:

Позивача:

Корепін Д.О., дов. від 22.01.2008 р.

Відповідача-1:

Відповідача-2:

Токмань К.О., дов. ВКК 248522 від 28.03.2008 р.

Бессонова Н.Г., дов.

Гладкий В.К., дов. від 29.09.2008 р.

Розглядаються позовні вимоги про визнання недійсним договору застави, укладеного відповідачами по справі 28.03.2008 р.

В судовому засіданні, відкритому 01.10.2008 р., оголошувалися перерви.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 30.10.2008 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування вимог зазначає, що 25.04.2003 Управління у справах приватизації Запорізької міської радим та Приватним підприємством “Сталкер” укладено договір № 28 купівлі-продажу об’єкта права комунальної власності, відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є передача ПП “Сталкер” права власності на комунальне майно, що перебуває на балансі КП “ВРЕЖО № 5”, шляхом приватизації способом викупу на підставі рішення сесії Запорізької міської ради від 05.06.2002 р. № 31 та відповідного наказу органу приватизації від 26.03.2003 р. № 53. Об'єктом приватизації є нежитлове приміщення № 193 (літ. А) першого поверху, загальною площею за внутрішніми замірами 475,6 кв. м.. яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чумаченко/вул. Комарова, 40/8. Право власності на об’єкт приватизації переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Одним з обов'язків покупця, відповідно до п. 5.8.2 договору є –у разі відчуження (переходу прав власності) об’єкта приватизації узгодити це з органом приватизації у термін не пізніше 15-ти календарних днів до дати відчуження. 28 серпня 2003 р. відповідачами по справі укладено договір застави відповідно до п. 1.1. якого цей договір забезпечує виконання зобов’язань ТОВ “Світ Фарм” перед ВАТ “Державний ощадний банк України”, що випливають з договору відновлювальної кредитної лінії № 23 від 28.12.20002 р., згідно якого позичальник зобов’язаний повернути ВАТ “Державний ощадний банк України” кредит у розмірі 980000 грн. у строк до 26.12.2003 р., а також сплатити відсотки за користування кредитом, пеню та відшкодувати можливі збитки. Предметом застави є нежитлове приміщення №193 (літ. А-9) загальною площею 475,6 кв.м по вул. Чумаченко/Комарова, 40/8 у м. Запоріжжя. Внаслідок невиконання ТОВ “Світ Фарм” своїх договірних зобов’язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 23 від 28.12.2002 р. приватним нотаріусом вчинений напис від 05.01.2004 р., зареєстрований в реєстрі за № 6. Згідно з Порядком надання держаними органами приватизації згоди на подальше відчуження та передачу в заставу об’єктів, обтяжених зобов’язаннями їх власників перед державою (в редакції Наказу Фонду державного майна України № 1827 від 15.10.2003 р., який набрав чинності з 01.01.2004 р.), затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 30.03.2001 р. № 500, цей Порядок регулює відносини, які виникають між державним органом приватизації, що здійснює контроль за виконанням зобов’язань власника об’єкта перед державою, власником об’єкта та претендентом на придбання об’єкта при його відчуження та передачі в заставу власником в період дії зобов’язань. На момент укладення спірного договору застави від 28.08.2003 р., наказ ФДМ України № 500 від 30.03.2001 р. існував в старій редакції, та регулював відносини, які виникали між державними органами приватизації, власниками об’єктів приватизації (придбаних ними за договором купівлі-продажу під відповідні зобов’язання) та претендентами на придбання цих об’єктів, при їх відчуженні власниками в період дії зобов’язань, а договір подальшого відчуження був визначений як договір купівлі-продажу, що укладається між власником об’єктів і претендентом, за яким до останнього переходять право власності на об’єкт та невиконанні зобов’язання. Таким чином, позивач вважає, що Наказ ФДМ України № 500 від 30.03.2001 р. в редакції чинній в 2003 р. не вимагав згоди органів приватизації на передачу в заставу об’єктів, обтяжених зобов’язаннями їх власниками. Позивач вважає, що оскільки обов’язки сторін за договором купівлі-продажу № 28 від 25.04.2003 р. продовжують існувати приватному підприємству “Сталкер” і позивачу, починаючи з 01.01.2004 р., необхідно було узгодити з управлінням у справах приватизації Запорізької міської ради питання передачі в заставу об’єкту, обтяженого зобов’язаннями –нежитлового приміщення № 193 (літ. А-9), загальною площею 475,6 кв.м. по вул. Чумаченько/Комарова, 40/8 в м. Запоріжжя., оскільки обов’язок такого узгодження прямо випливає з приписів п. 5.8.2 договору купівлі-продажу № 28 від 25.04.2003 р. Позивач просить визнати недійсним договір застави нежитлового приміщення № 193 (літ. А-9), укладений відповідачами 28.08.2003 р.

Відповідач –1 заявлені позовні вимоги вважає необґрунтованими, у відзиві на позов вказує, що на момент укладення договору застави б/н від 28.08.2003 р. наказ ФДМ України № 500 діяв в редакції від 30.03.2001 р., згідно якої не вимагалося згоди органів приватизації на передачу в заставу об’єктів, обтяжених зобов’язаннями. Крім того, відповідач вказує, що листом від 13.01.2005 р. Управління приватизації Запорізької міської ради надало згоду на відчуження нежитлового приміщення.

В судовому засіданні 24.10.2008 р. відповідачем –1 заявлено про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. В обґрунтування відповідач-1 вказує, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.12.2004 р. по справі № 17/251д/20/32д за позовними вимогами ПП “Сталкер” до філії Шевченківське відділення № 7858 ВАТ “Ощадбанк” про визнання недійсним договору застави від 28.08.2003 р. залучено до даної справи Управління приватизації Запорізької міської ради, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Таким чином, відповідач-1 вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду, оскільки з 29.12.2004 р. позивачу відомий факт існування договору застави від 28.08.2003 р. та про можливі наслідки невиконання умов даного договору.

Відповідач-2 письмовий відзив на позов суду не надав. В судовому засіданні представник пояснив, що дійсно договір застави, укладений з ВАТ “Державний ощадний банк України” не приводився у відповідність до законодавства.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив: 28.08.2003р. ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі Шевченківського відділення № 7858 (заставодержатель) та приватним підприємством “Сталкер” (заставодавець) укладено договір застави б/н, за умовами якого ПП “Сталкер” виступило заставодавцем у забезпечення виконання зобов’язань ТОВ “Світ Фарм” перед ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі Шевченківського відділення № 7858 за договором відновлювальної кредитної лінії № 23 від 28.12.2002р. по сплаті 980000грн. кредиту в строк до 26.12.2003р., а також сплати відсотків за користування кредитом, пені в розмірі та у випадках, передбачених договором. Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору предметом застави є нежитлове приміщення № 193 (літ.А-9), загальною площею 475, 6 кв.м по вулиці Чумаченка/Комарова будинок 40/8 у місті Запоріжжі. Право власності на вказаний об’єкт ПП “Сталкер” набуло на підставі договору купівлі-продажу об’єкта права комунальної власності № 28, укладеного 25.04.2003р. з Управлінням у справах приватизації Запорізької міської ради, нотаріально посвідченого 29.05.2003р. Згідно з п. 1.5 договору купівлі-продажу, право власності на об’єкт приватизації переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Пунктом 5.8.2 договору купівлі-продажу № 28 від 25.04.2003 р. передбачено, що у разі відчуження (переходу права власності) об’єкта приватизації узгодити це з органом приватизації у термін не пізніше 15-ти календарних днів до дати відчуження. Перехід права власності здійснити відповідно до “Порядку узгодження з органом приватизації подальшого відчуження об’єкта приватизації”, затвердженого рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.11.1998 р. № 642.

Позивач порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів вбачає, як зазначено в позові, в тому, що перехід заставленого майна - нежитлового приміщення № 193 по вул. Чумаченко/Комарова, 40/8 в м. Запоріжжя від заставодержателя до заставодавця відбувся без наявності згоди органів приватизації.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про заставу" заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Статтею 4 Закону України "Про заставу" визначено, що предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення. Статтею 11 цього Закону встановлено, що заставодавцем при заставі майна може бути його власник, який має право відчужувати заставлене майно на підставах, передбачених законом, а також особа, якій власник у встановленому порядку передав майно і право застави на це майно. Стаття 20 Закону передбачає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 4 ст.З Закону України "Про приватизацію державного майна" визначено, що відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування. Відповідно до положень ст.27 Закону України "Про приватизацію державного майна", до договору купівлі-продажу повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу. Термін дії зазначених зобов'язань, за винятком виконання встановлених мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п'ять років. Відчуження майна (акцій), обтяженого такими зобов'язаннями, можливо виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням. Пунктом 8 ст.23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" встановлено, що органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

На час укладення оспорюваного договору застави від 28.08.2003 р. майно (приміщення), що стало предметом застави, хоч і було власністю заставодавця - ПП “Сталкер”, але знаходилось під забороною його вільного відчуження на розсуд власника. Таким чином, оскільки приміщення не могло бути відчужено, воно не могло бути предметом застави.

Про недійсність даного договору свідчить також п. 3.1.6 договору застави від 27.08.2003 р., яким передбачено, що заставодавець гарантує, що до нього не пред’явлені і не будуть пред’явлені майнові позови зі сторони третіх осіб, пов’язані з вилученням майна, на майно не оформлено генеральне доручення третім особам щодо його володіння з правом продажу, майно не занесено і не підлягає занесенню до Державного реєстру національного культурного надбання, майно ніде ним раніше не закладене, вільне від боргів, не підлягає утриманню, не знаходиться під арештом, не є предметом судового спору, право власності на цього ніким не оспорюється. За умовами договору купівлі-продажу № 28 від 25.04.2003 р. договір може бути розірваний у разі невиконання однією із сторін умов цього договору з поверненням його у комунальну власність м. Запоріжжя згідно з Порядком повернення у комунальну власність об’єктів, договори купівлі-продажу, яких розірвані у порядку, встановленому законом.

Про недійсність застави ПП “Сталкер” майна, яке придбане в процесі приватизації, свідчить також факт набрання чинності з 01.01.2004 р. Порядком надання державними органам приватизації згоди на подальше відчуження та передачу в заставу об’єктів, обтяжених зобов’язаннями їх власників перед державою в редакції Наказу ФДМ України № 1827 від 15.10.2003 р., яким приведено у відповідність до вимог законодавства України про приватизацію питання передання в заставу майна, обтяженого певними зобов’язаннями покупця.

Разом з тим, суду зазначає, що згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.12.2004 р. Управління у справах приватизації було залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у справі № 17/251д/20/32д за позовом ПП “Сталкер” до ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі Шевченківського відділення № 7858 про визнання недійсним оспорюваного договору застави. Тобто, принаймні з грудня 2004 р. Управління у справах приватизації Запорізької міської ради було обізнано про наявність договору застави № 28 та про порушення його сторонами на момент укладання договору приписів діючого законодавства.

Статтею 257 ЦК України встановлено строк позовної давності тривалістю в три роки. Таким чином, на момент пред’явлення позову строк позовної давності за вимогами про визнання недійсним договору застави від 28.08.2003 р., укладеного відповідачами по справі, закінчився. Відповідач наполягає на застосуванні наслідків спливу позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Внаслідок пропуску строку позовної давності в задоволенні вимог відмовляється.

Судові витрати відносяться на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 03 листопада 2008 р.