ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.10.08р.

Справа № А8/538-07

Господарський суд Дніпропетровської області у складі суддів: Дубініна І.Ю. (головуючий), Ліпинського О.В., Манько Г.В., розглянувши матеріали справи № А8/538-07

за позовом          Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м.Дніпропетровськ)

до                    Національного банку України в особі Управління Національного банку України у Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ)

про          скасування актів

Представники:

від позивача:          Лучанінов Д.В. (дов. № 10096 від 19.12.07 р.)

від відповідача:          Звонарьова М.Л. (дов. № 374 від 21.02.07 р.)

Суть спору:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про скасування постанов останнього від 27.09.07 р. №№ 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55 про притягнення позивача до відповідальності за порушення валютного законодавства у вигляді штрафу у сумі 680,00 грн. по кожній з вказаних постанов.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в його діях відсутні ознаки порушення вимог ст. 13 Декрету КМ України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.93 р. № 15-93, що виключає відповідальність, передбачену абзацем п’ятим п.2 ст. 16 вищевказаного Декрету. Позивач вважає, що оскаржувана постанова суперечить діючому законодавству України, а зокрема - встановлений підзаконними актами НБУ обов’язок повідомлення податкових органів не відповідає законодавчо встановленому порядку розкриття інформації, що становить банківську таємницю.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що оскаржувані постанови винесено з дотриманням вимог чинного законодавства в зв’язку з виявленням порушення позивачем вимог Декрету КМ України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", зокрема, невиконання банком функції агента валютного контролю щодо подання інформації до податкових органів за місцем реєстрації клієнта порушника, а отже вважає спірні постанови законними, обґрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню.

Ухвалою господарського суду від 03.12.07 р. справу було прийнято до розгляду коллегією суддів у складі: головуючий –суддя Дубінін І.Ю., судді Ліпинський О.В., Манько Г.В.

По справі оголошувалась перерва з 20.12.07 р. по 04.02.08 р.

Ухвалою господарського суду від 08.02.08 р. провадження у справі було зупинене по 05.03.08 р. включно.

Ухвалою господарського суду від 02.04.08 р. провадження у справі було зупинене до розгляду справи № А39/594-07, яка знаходиться в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Приймаючи до уваги, що підстави зупинення провадження у справі відпали, провадження у справі слід поновити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Управління НБУ в Дніпропетровській області (відповідач) була здійснена камеральна перевірка Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»(позивач) з питань дотримання валютного законодавства, про що 08.08.07 р. було складено акт перевірки.

Вказаним актом перевірки було встановлено наступне:

При здійсненні валютного контролю за розрахунками клієнта ТОВ "Український завод понадвеликогабаритних шин" () (далі-підприємство) за імпортними контрактами від 07.04.06 № 20/12/01/-2006, № 20/12/02/-2006, № 20/12/04/-2006, укладеними з ВАТ «Ярославский завод опытных машин»(Російська Федерація), підприємством отримано наступні індивідуальні ліцензії Національного банку України на перевищення законодавчо встановлених строків розрахунків за імпортними операціями (далі - індивідуальні ліцензії):

Номер, дата видачі індивідуальної ліцензії

Сума

доларів США

Дата контракту

Номер контракту

Термін дії індивідуальної ліцензії

№ 635

24.07.2006

502 999,08

07.04.2006

20/12/01/-2006

28.07.2006 - 30.04.2007

№ 766

06.09.2006

646 895,54

07.04.2006

20/12/02/-2006

18.08.2006 - 28.02.2007

№ 767

06.09.2006

471 909,37

07.04.2006

20/12/02/-2006

28.07.2006 - 28.02.2007

№ 825

19.09.2006

218 684,16

07.04.2006

20/12/04/-2006

13.07.2006 - 31.12.2006

№ 826

19.09.2006

154 733,61

07.04.2006

20/12/04/-2006

13.07.2006 - 28.02.2007

№ 827

19.09.2006

94 075,04

07.04.2006

20/12/04/-2006

28.07.2006 - 30.04.2007

№ 828

19.09.2006

38 880,70

07.04.2006

20/12/04/-2006

02.08.2006 - 30.04.2007

№ 829

19.09.2006

94 075,03

07.04.2006

20/12/04/-2006

02.08.2006 –28.02.2007

Умовами вказаних в таблиці контрактів передбачено, що ціна за одиницю продукції встановлюється в рублях Російської Федерації, а валютою платежу є долар США за курсом Центробанку Російської Федерації на дату оплати.

Розрахунки за вищезазначеними контрактами та відображення інформації Банком у звіті за формою № 531 "Звіт про резидентів - суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, які перевищили встановлені законодавством терміни розрахунків за експортними, імпортними та лізинговими операціями", затвердженою постановою Правління НБУ від 19 березня 2003 року № 124 «Про затвердження Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України»(далі - звіт за формою № 531) наведено у Додатку № 1.

1. На виконання зобов'язань за імпортним контрактом від 07.04.2006 № 20/12/01/-2006 підприємством у період з 13.04.2006 по 14.05.2007 здійснено перерахування коштів на загальну суму 2 475 502,91 доларів США. Товар від нерезидента отримано у період з 29.12.2006 по 01.06.2007 на загальну суму 71 827 500,00 рос. рублів (еквівалент - 2681 503,43 доларів США).

Слід зазначити, що за передплатою від 28.04.2006 в сумі 502 999,08 доларів США дата настання 90-денного терміну завершення розрахунків - 27.07.2006. Граничний термін розрахунків згідно індивідуальної ліцензії від 24.07.2006 № 635 - 30.04.2007. Підприємством 08.05.2007 отримано товар на суму 28 538 000,00 рос. рублів (еквівалент - 1 074 353,75 доларів США). Таким чином, виникло порушення законодавчо встановленого строку розрахунку, продовженого індивідуальною ліцензією.

Інформація про вказане порушення, що виникло у травні 2007 року, Банком до податкових органів в термін до 10.06.2007 не надавалась.

2. На виконання зобов'язань за імпортним контрактом від 07.04.2006 № 20/12/02/-2006 підприємством у період з 28.04.2006 по 14.05.2007 здійснено перерахування коштів на загальну суму 1 172 584,19 доларів США. Товар від нерезидента отримано 13.03.2007 на загальну суму 13907000,00 рос. рублів (еквівалент - 531 615,18 доларів США). Крім того, 15.03.2007, у зв'язку з неможливістю виконання зобов'язань за контрактом, нерезидентом повернуто кошти в сумі 684734,85 доларів США.

Слід зазначити, що за передплатою від 28.04.2006 в сумі 471 909,37 доларів США дата настання 90-денного терміну завершення розрахунків - 27.07.2006. Граничний термін розрахунків згідно індивідуальної ліцензії від 06.09.2006 № 767 - 28.02.2007. Підприємством 13.03.2007 отримано товар на суму 13 907 000,00 рос. рублів (еквівалент - 531 6-15,18 доларів США).

За передплатою від 19.05.2006 в сумі 646 895,54 доларів США дата настання 90-денного терміну завершення розрахунків - 17.08.2006. Граничний термін розрахунків згідно індивідуальної ліцензії від 06.09.2006 № 766 - 28.02.2007. У зв'язку з неможливістю виконання зобов'язань за контрактом, нерезидентом 15.03.2007 повернуто кошти в сумі 684 734,85 доларів США. Таким чином, виникли порушення законодавчо встановлених строків розрахунків, продовжених індивідуальними ліцензіями.

Інформація про 2 випадки вищевказаних порушень, що виникли у березні 2007 року, Банком до податкових органів в термін до 10.04.2007 не надавалась.

3. На виконання зобов'язань за імпортним контрактом від 07.04.2006 № 20/12/04/-2006 підприємством у період з 13.04.2006 по 26.02.2007 здійснено перерахування коштів на загальну суму 1 324 473,12 доларів США. Товар від нерезидента отримано у період з 04.09.2006 по 16.02.2007 на загальну суму 26 551 099,99 рос. рублів (еквівалент - 986087,27 доларів США). Крім того, у період з 15.03.2007 по 03.05.2007, у зв'язку з неможливістю виконання зобов'язань за контрактом, нерезидентом повернуто кошти на загальну суму 403 613,53 доларів США.

Слід зазначити, що за передплатою від 13.04.2006 в сумі 218 684,16 доларів США дата настання 90-денного терміну завершення розрахунків - 12.07.2006. Граничний термін розрахунків згідно індивідуальної ліцензії від 19.09.2006 № 825 - 31.12.2006. Підприємством 06.02.2007 отримано товар на суму 7 760 399,98 рос. рублів (еквівалент - 283 594,99 доларів США). Таким чином, виникло порушення законодавчо встановленого строку розрахунку, продовженого індивідуальною ліцензією.

Інформація про вказане порушення, що виникло у лютому 2007 року, Банком до податкових органів в термін до 10.03.2007 не надавалась.

За передплатою від 13.04.2006 в сумі 154 733,61 доларів США дата настання 90-денного терміну завершення розрахунків - 12.07.2006. Граничний термін розрахунків згідно індивідуальної ліцензії від 19.09.2006 № 826 - 28.02.2007. За передплатою від 03.05.2006 в сумі 94 075,03 доларів США дата настання 90-денного терміну завершення розрахунків - 01.08.2006. Граничний термін розрахунків згідно індивідуальної ліцензії від 19.09.2006 № 829 - 28.02.2007. У зв'язку з неможливістю виконання зобов'язань за контрактом, нерезидентом 15.03.2007 повернуто кошти на загальну суму 262 485,13 доларів США. Таким чином, виникли порушення законодавчо встановлених строків розрахунків, продовжених індивідуальними ліцензіями.

Інформація про 2 випадки вищевказаних порушень, що виникли у березні 2007 року, Банком до податкових органів в термін до 10.04.2007 не надавалась.

За передплатою від 28.04.2006 в сумі 94 075,04 доларів США дата настання 90-денного терміну завершення розрахунків - 27.07.2006. Граничний термін розрахунків згідно індивідуальної ліцензії від 19.09.2006 № 827 - 30.04.2007. А також, за передплатою від 03.05.2006 в сумі 38 880,70 доларів США дата настання 90-денного терміну завершення розрахунків - 01.08.06 р. Граничний термін розрахунків згідно індивідуальної ліцензії від 19.09.2006 № 828 - 30.04.2007. У зв'язку з неможливістю виконання зобов'язань за контрактом, нерезидентом 03.05.2007 повернуто кошти в сумі 141 128,40 доларів США. Таким чином, виникли порушення законодавчо встановлених строків розрахунків, продовжених індивідуальними ліцензіями.

Інформація про 2 випадки вищевказаних порушень, що виникли у травні 2007 року, Банком до податкових органів в установлений термін до 10.06.2007 не надавалась.

Перевіркою встановлено, що ПриватБанком дотримано вимоги щодо відображення фактів порушень термінів розрахунків у формі № 531 за імпортними операціями за контрактами від 07.04.2006 № 20/12/01/-2006, № 20/12/02/-2006, № 20/12/04/-2006.

Проте, інформація до податкового органу за місцем реєстрації резидента про встановлені факти порушень законодавчо встановлених строків розрахунків, продовжених індивідуальними ліцензіями, відповідно до пункту 7.10 розділу 7 "Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями", затвердженої постановою Правління НБУ від 24.03.1999 № 136, та у терміни визначені пунктом 7.1 розділу 7 вказаної Інструкції, банком не надавалась.

Таким чином, ПриватБанком порушено вимоги статті 13 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 № 15-93 щодо невиконання функцій агента валютного контролю в частині інформування відповідних державних органів про порушення його клієнтом законодавчо встановлених строків розрахунків.

За наслідками камеральної перевірки, 27.09.07 р. відповідачем були прийняті постанови №№ 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55 про притягнення позивача до відповідальності за порушення валютного законодавства у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн. по кожній з вказаних постанов, згідно до статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»від 19 лютого 1993 року № 15-93, на підставі п. 2.5 розділу 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ від 8 лютого 2000 року № 49.

Стосовно фактичних обставин справи спір між сторонами відсутній.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.

Згідно з п. 1.2 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління НБУ від 14 липня 2006 р. № 267, банки зобов'язані забезпечувати зберігання та захист інформації, яка містить банківську таємницю, з метою недопущення її незаконного розкриття, розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту.

Відповідно, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками органам Державної податкової служби України на їх письмову вимогу з питань оподаткування або валютного контролю стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи –суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу, з огляду на презумпцію добросовісності клієнта

Водночас, інформація про виявлені банком факти порушень в разі ненадходження в законодавчо встановлені строки (або строки, визначені в ліцензіях) виручки, товарів або об'єкта лізингу, як того вимагають приписи Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними, та лізинговими операціями, затвердженої постановою Правління НБУ від 24 березня 1999 р. № 136, має інше правове навантаження.

Згідно ст. 13 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»від 19 лютого 1993 року № 15-93, Державна податкова інспекція України здійснює фінансовий контроль за валютними операціями, що провадяться резидентами і нерезидентами на території України.

Національний банк України є головним органом валютного контролю, що:

Ш          здійснює контроль за виконанням правил регулювання валютних операцій на території України з усіх питань, не віднесених цим Декретом, до компетенції інших державних органів;

Ш          забезпечує виконання уповноваженими банками функцій щодо здійснення валютного контролю згідно з цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України.

У відповідності з п. 1.2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ від 8 лютого 2000 року № 49, контроль полягає в запобіганні уповноваженими банками, іншими фінансовими установами та національним оператором поштового зв'язку проведенню резидентами і нерезидентами через ці установи незаконних валютних операцій та/або своєчасному інформуванні уповноваженими банками, іншими фінансовими установами та національним оператором поштового зв'язку у випадках та в порядку, установлених законодавством, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку, відповідних державних органів про порушення резидентами і нерезидентами законодавства, пов'язаного з проведенням ними валютних операцій.

В силу ст. 56 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Відтак, здійснення валютного контролю та своєчасне інформування відповідних державних органів про порушення валютного законодавства є обов'язком банку і тлумачення вищевказаних виявлених порушень під визначення поняття «банківська таємниця»є помилковим.

Отже, приписи Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями, затвердженої постановою Правління НБУ від 24 березня 1999 р. № 136, в межах розглянутого питання, жодним чином не суперечать вимогам Закону України «Про банки і банківську діяльність»від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ.

Таким чином, Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»було притягнуто відповідачем до відповідальності обґрунтовано, у розмірі, встановленому законодавством, та в межах повноважень органу державного управління.

Викладене також підтверджується постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.08.08 р. по справі № А39/594-07, яка набрала законної сили, у аналогічному спорі між тими ж сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, вказані обставини, встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.08.08 р. по справі № А39/594-07, яка набрала законної сили, у аналогічному спорі між тими ж сторонами, не підлягають доведенню у цій справі.

Викладене є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись Законом України «Про Національний банк України», ст.ст. 17, 21, 71, 72, 87, 89, 94, 98, 157, 158, 160-163, 186, 264 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити провадження у справі.

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Головуючий                                                                                І.Ю. Дубінін

Суддя                                                                                          О.В. Ліпинський

Суддя                                                                                          Г.В. Манько