ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 4/130(2/257)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

Приватного підприємства "Агроконтакт"

на

постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.09.2007 р.

у справі

№ 4/130(2/257) Господарського суду Кіровоградської області

за позовом

Приватного підприємства "Агроконтакт"

до

ВАТ "Кіровоградобленерго" від імені якого діє структурний підрозділ Олександрівська філія

про

визнання угоди недійсною та стягнення 2 217,12грн.

за зустрічним позовом

ВАТ "Кіровоградобленерго" від імені якого діє структурний підрозділ Олександрівська філія

до

Приватного підприємства "Агроконтакт"

про

стягнення 19 954,12 грн.

За участю представників сторін:

позивач –Ковальова О.А. дов. № 9 від 11.09.2007 р.

Замкова Л.М. дов. № 1 від 21.01.2008 р.

відповідач –Григоренко В.В. дов. № 163/07 від 23.01.2007 р.

Зубченко С.М. дов. від 24.12.2007 р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.05.2007 р. (суддя - Хилько Ю.І.) в задоволенні первісного позову відмовлено частково. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Припинено провадження у справі по первісному позову в частині визнання недійсними пунктів 2.1, 2.2 угоди про порядок погашення заборгованості від 28.10.2003 р., укладеної між ВАТ "Кіровоградобленерго" в особі Олександрівської філії і Приватним підприємством "Агроконтакт".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.09.2007 р. (судді – Кузнецова І.Л., Чимбар Л.О., Чоха Ю.А.) рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.05.2007 р. скасовано частково в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про стягнення 7 759,94 грн., і, в цій частині позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Агроконтакт" на користь ВАТ "Кіровоградобленерго" в особі структурного підрозділу Олександрійської філії 7 759,94 грн. боргу, держмита 77,6 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції, 38,4 грн. держмита по апеляційній сказі та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 45,9 грн. В решті рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою, ПП "Агроконтакт" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального прав

З матеріалів справи вбачається що дана справа судами розглядалась неодноразово.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсною угоди від 28.10.2003 р. на підставі ст. 56 ЦК УРСР, як укладеної внаслідок помилки, що має істотне значення. Також заявою про уточнення позовних вимог позивач просив визнати недійсним договір про порядок погашення заборгованості від 28.10.2003 р. за виключенням пунктів 2.1, 2.2 цього договору та просив застосувати наслідки недійсності угоди і стягнути з ВАТ "Кіровоградобленерго" 2 217 грн. 12 коп. сплачених за недійсною угодою. Відповідач звернувся із зустрічним позовом про стягнення з ПП "Агроконтакт" 19 954, 12 коп. п’ятикратної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електроспоживання у вересні 2003 року.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.05.2007 р. мотивовано тим, що доказів які б свідчили про наявність помилки позивача при укладені угоди про порядок погашення заборгованості від 28.10.2003 року –ПП "Агроконтракт" не надано, що виключає застосування до даної угоди ч. 2 ст. 56 ЦК УРСР та ч.2 ст. 48 ЦК УРСР та стягнення з ВАТ "Кіровоградобленерго" 2 217,12 грн. сплачених ПП "Агроконтракт".

Що стосується зустрічного позову, суд першої інстанції відмітив, що ПП "Агроконтракт" за спожиту електроенергію у вересні 2003 року розрахувалось 30.09.2003 року, тобто до 1 числа місяця, що передує розрахунковому, а тому відсутні правові підстави для стягнення з ПП "Агроконтракт" на користь ВАТ "Кіровоградобленерго" 19 954,12 грн. за перевищення граничного рівня споживання електроенергії у вересні 2003 року. Керуючись ст. 26 Закону України "Про елекроенергетику", а також умовами п. 11 Порядку постачання електричної енергії споживачами, який передбачає що за підсумками місяця гранична величина споживання електроенергії коригується до рівня фактично сплаченої за цей місяць величини її споживання, строк оплати використаної в вересні 2003 р. електроенергії - до 15.10.2003 р., фактичну оплату за вересень 2003 р., суд вважає неогрунтованим також із тих підстав, що у позивача не було підстав для проведення коригування договірної величини споживання електричної енергії, оскільки на момент проведення коригування вартість електричної енергії, спожитої відповідачем у вересні 2003 р., була оплачена останнім у повному обсязі.

Разом цим, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив те, що 10.05.2001 р. сторонами був укладений договір № 18Н0023 на користування електричною енергією. Відповідно до умов договору, розрахунки за електричну енергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами та класу приєднання мереж споживача. Розрахунковий період з 9 по 9 число. Дата надання звіту за фактично використану електроенергію 10 число.

Згідно з пунктом 7.8 ПКЕЕ, остаточний розрахунок за електричну енергію здійснюється споживачами відповідно до показів розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором. Покази розрахункових засобів обліку знімаються представником постачальника та підтверджуються споживачем відповідно до договору. За домовленістю сторін у договорі може бути передбачений інший порядок зняття показів розрахункових засобів обліку.

Пунктом 7.8 ПКЕЕ також визначено, що тривалість періоду для оплати отриманого рахунку зазначається у договорі або на платіжному повідомленні і має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно.

У пункті 3.1 договору сторонами було погоджено, що розрахунковий період, який діяв на момент вчинення споживачем правопорушення –вересень 2003 року, з 9 по 9 число. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважати прирівняними.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вірно визначив, що розрахунковий період не може закінчуватись в наступному після звітного місяці, а саме звітувати за спожиту в вересні місяці електроенергію можна лише до 30 вересня. Розрахунковий період за вересень 2003 року для ПП "Агроконтакт" починався 9 серпня та закінчувався 9 вересня, тобто розрахунок повинен здійснюватись до 15.09.2003 р.

Судом встановлено, що ні передоплата, ні поточні платежі за спожиту електроенергію за вересень 2003 року у погоджений сторонами термін не надходили, а оплата за вересень здійснена 30.09.2003 р.

Пунктом 7.26 ПКЕЕ передбачено, що обсяги перевищення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії або рівня потужності протягом розрахункового періоду оплачуються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору. Перевищення договірних (граничних) величин визначається за оперативними документами споживача (звіти про спожиту електроенергію) і електропередавальної організації та фіксується відповідним актом.

Оскільки апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення споживачем оплати за електроенергію за вересень 2003 р. в обсязі та строки, визначені договором, енергопостачальником фактично проведено коригування величини електроспоживання з використанням оперативних даних споживача, наданих 24.09.2003 р.

Слід зазначити, що апеляційний господарський суд підставно врахував зміни до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про електроенергетику" щодо відповідальності у розмірі двократної вартості.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення 7 759,94 грн. з Приватного підприємства "Агроконтакт" за зустрічним позовом, врахувавши розрахунок двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини споживання електричної енергії.

За таких обставин, на підставі встановлених фактичних обставин, апеляційним господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до статей 85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутніх представників сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Агроконтакт" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.09.2007 року у справі № 4/130 (2/257) Господарського суду Кіровоградської області залишити без змін.

Головуючий суддя Муравйов О.В.

Судді Полянський А.Г.

Фролова Г.М.