ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.08                                                                                           Справа№ 3/239

Суддя Н.Березяк при секретарі І. Торській розглянула матеріали справи

За позовом: ДПКТП „Львівхарчопроект”, м. Львів

До відповідача: ВАТ „Львівська макаронна фабрика”, м. Львів

Про стягнення 49 020,23 грн.

В судове засідання з’явились:

від позивача: Романюк В.Ф. - представник

від відповідача: не з’явився

Представнику позивача роз’яснено права та обов‘язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Подано позов ДПКТП „Львівхарчопроект” до ВАТ „Львівська макаронна фабрика” про стягнення 49 020,23 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Відповідач проти позову заперечую з підстав та мотивів викладених в своєму відзиві запереченнях на позов.

Для виготовлення повного тексту рішення в судовому засіданні оголошувалась перерва до 19.11.2008 року.

В судове засідання відповідач участь свого представника не забезпечив, подавши клопотання про відкладення розгляду справи. Розглянувши зазначене клопотання , суд прийшов до висновку , що воно не підлягає задоволенню, оскільки в попередніх судових засіданнях судом повністю заслухано пояснення сторін, досліджено всі докази і обставини справи, а перерва в судовому засіданні оголошувалась лише для написання та оголошення рішення. За таких обставин суд вважає недоцільним відкладати розгляд справи.

19.11.2008 року в судовому завданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

05.05.2005 року між Державним проектно-конструкторським технологічним підприємством „Львівхарчопроект” (Виконавець) та відкритим акціонерним товариством „Львівська макаронна фабрика” (Замовник) укладено договір №374-2005 на виконання робіт.

На виконання умов договору 11.09.2007 року позивачем було виконано ескізний і робочий проекти млина вартість яких становила 299 940,00 грн. за які відповідач зобов’язувався оплатити, однак, свої договірні зобов’язання виконав частково.

20.08.2008 року позивачем була направлена претензія №115 про оплату заборгованості, яка залишена відповідачем без відповіді і задоволення.

Станом на день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складає 36 940,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані три відсотки річних в сумі 1 256,81 грн. та інфляційні втрати в розмірі 10 823,42 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного :

Згідно ст. ст. 526, 530 Цивільного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору № 374-2005 позивачем до 11.09.2007 року було виконано ескізний і робочий проекти млина. Виконані позивачем роботи були прийняті відповідачем, що підтверджується Актом „Здачі-приймання науково-технічної продукції”, який підписаний та скріплений печатками сторін .

Згідно розділу 3 Договору замовник проводить оплату робіт в три етапи: перший етап - передоплата в розмірі 10 відсотків від загальної суми Договору, що складає 29 994,00 грн. - за виконання ескізного проекту; другий етап –після погодження ескізного проекту передоплата в розмірі 50 відсотків від суми 269 946,00, що складає 134 973,00 грн. –за виконання робочого проекту і третій етап –кінцевий розрахунок проводиться після підписання акту виконаних робіт протягом 10 днів. Як вбачається із матеріалів справи свої договірні зобов’язання відповідач виконав частково, оплативши 263 000,00 грн.

Що стосується посилання відповідача на недоліки науково-технічного проекту млина, як на підставу відмови здійснити оплату, то слід зазначити наступне :

Відповідно до п.3.1.3 договору кінцевий розрахунок за виконані роботи проводиться після підписання акту виконаних робіт протягом 10 днів. Пунктом 4.2. договору передбачено, що датою здачі робіт вважається дата вказана в акті здачі приймання робіт .

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з Акту здачі –приймання від 11.09.2007 року, вказана в договорі № 374-2005 року науково-технічна продукція відповідача задовольнила в повному обсязі і була прийнята ним без будь-яких застережень. В цьому ж Акті ВАТ „Львівська макаронна фабрика” зобов’язувалось перерахувати позивачу кінцевий розрахунок за виконані роботи в сумі 68 940,00 грн., однак свої зобов’язання виконало частково оплативши 32 000,00 грн.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем, за виконані роботи станом на день розгляду справи, становить 36 940,00 грн.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов’язання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми.

За несвоєчасне виконання договірних зобов’язань позивачем нараховано відповідачу три відсотки річних в розмірі 1 256,81 грн. та інфляційні втрати в розмірі 10 823,42 грн., які підлягають до задоволення частково, а саме: 1 256,81 грн. –3 відсотки річних та 8 052,92 грн. –інфляційних втрат.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що ДПКТП ”Львівхарчолпроект” не в повному обсязі виконано умови договору № 374-2005, оскільки робочий проект в частині пожежної безпеки виготовлено з порушенням норм ДБН , що унеможливлює запуск млина. Однак, ні умовами договору ні положеннями чинного законодавства не передбачено право замовника затримати оплату виконаних та прийнятих по акту виконаних робіт в зв’язку з виявленням недоліків.

Під час розгляду справи відповідач не подав суду допустимих і належних доказів порушення позивачем під час виготовлення робочого проекту млина умов передбачених технічним завданням, як і не подав суду самого технічного завдання на виготовлення робочого проекту млина. В той же час, як вбачається із Акта здачі-приймання науково-технічна продукція задовольняє умовам завдання. Зазначений акт підписаний керівниками та завірений гербовими печатками сторін.

Що стосується доводів відповідача щодо строку виконання робіт по виготовленню та передачі робочого проекту млина, то вони необґрунтовані і спростовуються матеріалами справи. Як на підставу своїх заперечень відповідач посилається на накладні №28 від 29.05.2008 року та №30 від 12.06.2008 року згідно яких ним одержувалась проектна документація на залізничну завальну яму, кошторисну документацію, зведений кошторисний розрахунок, загальні дані. Такі доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки умовами договору не передбачено передачу документації по накладних, а дата виконання робіт є датою зазначеною в акті прийому-передачі від 11.09.2007 року. Крім того, позивачем було долучено до матеріалів справи накладні №27 і №28 від 11.09.2007 року по передачі тієї самої документації на залізничну завальну яму . Виходячи із зазначених накладних також можна стверджувати, що документація була передана 11.09.2007 року.

Не можуть бути належними і допустимими доказами невиконання замовником умов договору листи відповідача, на які він посилається в своєму відзиві, оскільки зазначені листи є лише технічною перепискою з проханням відкорегувати ті чи інші технічні деталі проекту, пов’язані із відсутністю тих чи інших матеріалів.

Згідно зі ст. 4-2 та 4-3 ГПК України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, однак жодних доказів в підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві та запереченнях на позов ВАТ „Львівська макаронна фабрика” до суду не надало.

Разом з тим, доводи ДПКТП „Львівхарчопроект”, викладені у позовній заяві обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню частково.

Судові витрати слід віднести на відповідача в сумі 462,50 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

З урахуванням положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, керуючись ст.ст. 12, 32-38, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Львівська макаронна фабрика” (79022, м. Львів, вул. Городоцька, 170, ) на користь державного проектно-конструкторського технологічного підприємства „Львівхарчопроект” (79011, м. Львів, вул. Вітовського, 18, ) –36 940,00 грн. – заборгованості, 1 256,81 грн. –3 відсотки річних та 8 052,92 грн. –інфляційних втрат, 462,50 грн. - державного мита та 118,00 грн. - витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повни текст рішення виготовлено та підписано 19.11.2008 року.

Суддя