ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2008 р. Справа № 46/33-08

вх. № 581/4-46

Суддя господарського суду Ільїн О.В.

при секретарі судового засідання Макаренко К.М.

за участю представників сторін:

прокурора - не з"явився; позивача - не з"явився; відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом Прокурора Краснокутського району Харківської області смт. Краснокутськ в особі Краснокутського районного відділу земельних ресурсів, смт. Краснокутськ

до ТОВ "Ковалівське", смт. Костянтинівка

про заборону використання земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить заборонити відповідачу використовувати земельну ділянку гр. Подберезкіна А.І. до укладення та реєстрації у встановленому порядку договору оренди земельної ділянки (паю).

Прокурор у судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомив.

Позивач в судове засідання свого повноважного представника не направив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач також свого повноважного представника в судове засідання не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 17 березня 2008 року суд попередив учасників судового процесу про можливість розгляду справи у разі неявки представників сторін.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне.

01 березня 2002 року між власником сертифіката на право на земельну частку (пай) – Подберезкіним А.І. та ТОВ „Ковалівське” підписано договір оренди земельної частки (паю). Відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну частку розміром 5,84 умовних кадастрових гектарів вартістю 24610 грн., право на яку затверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.11.2007 року, складеного за результатами перевірки з питання додержання вимог земельного законодавства ТОВ „Ковалівське”, встановлено факт використання ТОВ „Ковалівське” на території Костянтинівської селищної ради за межами населеного пункту земельні ділянки (паї) громадян згідно укладених договорів оренди по сертифікатах, серед яких визначено земельну ділянку №520 Подберезкіна А.І. Актом зазначено, що на момент перевірки договори оренди по державним актам відповідачем з громадянами не зареєстровані, що є порушенням ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України.

Перевіркою прокуратури встановлено, що станом на 21.09.2007 року Подберезкіну А.І. виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку та видано державний акт на право власності на землю.

В обґрунтування заявленого позову прокурор посилається на те, що станом на 01.12.2007 року між відповідачем та Подберезкіним А.І. договір оренди земельної ділянки не переукладався та не був зареєстрований у встановленому законом порядку. Вважає, що даному випадку порушені інтереси позивача, відповідно до ч.1. ст. 188 Земельного кодексу України , ст. 6 п. „а” Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель”.

Суд розглянув вимоги заявленого позову та вважає його таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до розділу IX Перехідних положень Закону України „Про оренду землі”, громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.

Стаття 31 наведеного Закону передбачає випадки припинення договору оренди землі, а саме: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Положення п.8 розділу Х „Перехідних положень” Земельного кодексу України та розділу ІХ „Перехідних положень” Закону „Про оренду землі” щодо переукладення договору оренди земельної частки (паю) не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов’язок на переукладення договору оренди.

Строк договору оренди земельної частки (паю) встановлений сторонами до 01.03.2012 року. На даний момент договір оренди не розірваний за згодою сторін або за рішенням суду і у суду відсутні підстави для заборони відповідачеві використовувати земельну ділянку громадянина Подберезкіна А.І. до укладення та реєстрації у встановленому порядку договору оренди.

Дійсність наведеного договору, а не автоматичне його припинення при отриманні державного акту на право власності на землю підтверджується змістом ухвали Верховного суду України від 08.03.2007 року наданої прокурором в обґрунтування заявленого позову, відповідно до якої договори укладені на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) були саме розірвані, а не визнані припиненими.

У випадку наявності спору з цього питання власник земельної ділянки має право на звернення до суду у встановленому законом порядку.

Крім того, слід зазначити, що при зверненні до суду в позовній заяві прокурором не зазначено ні точне розташування земельної ділянки з прив’язкою до місцевості, ні площа земельної ділянки, яку він просить заборонити використовувати відповідачеві.

Зважаючи на викладене, суд вважає вимоги заявленого позову необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Ільїн О.В.