ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
04.11.08                                                                                           Справа № 5/122-2620
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Якімець Г.Г.

Зварич О.В.

розглянув апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.08.2008р.

у справі № 5/122-2620

за позовом Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ

до відповідача Тернопільського обласного комунального підприємства теплових мереж «Тернопільтеплокомуненерго», м.Тернопіль

про стягнення 1853993,74 грн.

За участю представників сторін:

позивача: Працьовита С.М.

відповідача: Лазаренко В.О.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 01.08.2008р. у справі № 5/122-2620 частково задоволено позов Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ та стягнуто з Тернопільського обласного комунального підприємства теплових мереж «Тернопільтеплокомуненерго», м.Тернопіль 1258140 грн. боргу, 13350,63 грн. пені, 404872,73 грн. інфляційних нарахувань, 57474,74 грн. - 3% річних, 18539,94 грн. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позову –відмовлено.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд виходив з приписів ст.ст.526, 530, 551, 625 ЦК України, ст.ст.193, 232, 233 ГК України, п.3.ст.83 ГПК України та того, що відповідач повністю визнав заборгованість в сумі 1258140 грн. за поставлений природний газ згідно з договором № 06/06-1083 ТЕ-30 від 29.12.2006р. на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, додатковими угодами № 1 від 26.01.2007р., № 2 від 28.02.2007р. та № 3 від 29.03.2007р. до даного договору. Однак, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що за період з лютого 2007р. по травень 2008р. становить 404872,73 грн. та 3% річних, що за період з 11.02.2007р. по 27.06.2008р. становить 57474,74 грн. Штрафні санкції нараховуються за шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано у вигляді сплати пені, що за період з 27.12.2007р. по 27.06.2008р. становить 133506,27 грн. Але приймаючи до уваги клопотання відповідача про незастосування штрафних санкцій, враховуючи, що заборгованість відповідача за отриманий природний газ виникла по незалежних від нього причинах, а саме в зв'язку з невідповідністю тарифів на послуги з теплопостачані фактичним витратам на їх виробництво, що призвело до того, що підприємство понесло збитки в сумі 9149,1 тис.грн., що підтверджується Розрахунком обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на послуги теплопостачання, надані населенню, затвердженим начальником Головного фінансового управління Тернопільської ОДА, суд вважав за можливе на підставі п.3 ст.551 ЦК України, п.1 ст.233 ГК України, п.3.ст.83 ГПК України зменшити розмір пені до 10 відсотків і стягнути з відповідача 13350,63 грн. пені.

Скаржник - Дочірня компанія «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України –позивач у справі, частково не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині зменшення пені скасувати з підстав неповного з’ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в частині стягнення пені позовні вимоги задоволити в повному обсязі з мотивів, викладених в апеляційній сказі. Зокрема скаржник покликається на те, що ст.83 ГПК України не містить переліку виняткових випадків, при наявності яких суд має право зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання, а відтак, такими винятковими випадками слід вважати випадки невиконання або неналежного виконання зобов’язання з вини обох сторін, або якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов’язання. Відповідач не подав доказів на підтвердження наявності таких виняткових обставин, а тому суд не мав права зменшувати розмір нарахованої пені. Крім того, як вважає скаржник, із змісту ст.233 ГК України випливає, що при вирішенні судом питання щодо зменшення пені повинно бути оцінено розмір штрафних санкцій до збитків кредитора. Однак, суд, застосовуючи ст.233 ГК України, не врахував, що відповідач своє зобов’язання за договором щодо здійснення оплати виконав тільки на меншу частину від загальної вартості поставленого газу, а відтак суд безпідставно зменшив розмір нарахованих штрафних санкцій на 90%.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, мотивуючи зокрема тим, що його підприємство зазнало великих збитків - 9149,1тис.грн. в зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам по наданню населенню послуг централізованого опалення, що затверджувалися органами місцевого самоврядування, подав суду копію платіжного доручення № 850 від 13.10.2008р. про сплату 1258140 грн. основного боргу за договорами на постачання природного газу.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, доводи відповідача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання. При цьому законодавець не встановив переліку таких виняткових випадків.

Позивач, стверджуючи про неправомірність зменшення судом розміру нарахованої пені в силу недоведеності існування у відповідача виняткових обставин, довільно на свій розсуд трактує зміст п.3 ст.83 ГПК України та вносить своє припущення щодо переліку виняткових випадків, допускаючи розширене тлумачення вказаної норми, що є неприпустимим.

Виходячи із змісту п.1 ст.233 ГК України, одним з виняткових випадків є надмірно великі порівняно із збитками кредитора належні до сплати штрафні санкції. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні і не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Однак, якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, згідно з ч.2 ст.233 ГК України суд може з врахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Із змісту наведеної норми ЦК України випливає, що суд може зменшити розмір неустойки не лише у випадку перевищення її розміру над розміром збитків, але й у інших випадках - за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідачем представлено Розрахунок обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на послуги теплопостачання, надані населенню ОКП «Тернопільтеплокомуненерго», погоджений начальником Головного фінансового управління Тернопільської ОДА, з якого вбачається, що відповідач поніс збитки в сумі 9149,1 тис.грн. в зв’язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, визначеної відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2006р. № 705, тарифам, що затверджувалися органом місцевого самоврядування рішенням № 15 від 31.10.2002р. Головного фінансового управління Тернопільської ОДА про списання кредиторської заборгованості бюджетної установи –розпорядника коштів обласного бюджету відповідно до ст.36 Закону України «Про Державний бюджету країни на 2002 рік».

Тобто заборгованість відповідача за отриманий природний газ виникла по незалежних від нього причинах - в зв'язку з невідповідністю тарифів на послуги з теплопостачання фактичним витратам на їх виробництво, що призвело до збитків боржника в сумі 9149,1 тис.грн. Наведена обставина у даному випадку має істотне значення, і є тим винятковим випадком, який дає можливість суду скористатись наданим йому ст.551 ЦК України та ст.83 ГПК України правом та зменшити боржнику розмір нарахованої пені.

Щодо ступеня виконання зобов’язання відповідачем, то він своє зобов’язання за договором в частині здійснення оплати на момент подання позову виконав в більшій частині, а на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції - повністю, що стверджується платіжним дорученням № 850 від 13.10.2008р. на суму 1258140 грн.

Стосовно доводів скаржника про те, що зобов’язання населення перед відповідачем не стосуються відносин між сторонами за договором № 06/06-1083 ТЕ-30 від 29.12.2006р., то такі є надуманими і не можуть прийматись судом до уваги, оскільки відповідно до п.1.3 вказаного договору газ, що постачається за даним договором, використовується покупцем –відповідачем виключно для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання.

За таких обставин, а також виходячи з того, що законодавцем не встановлено максимально допустимої межі зменшення розміру нарахованої неустойки (штрафу, пені), апеляційний господарський суд вважає правомірним та погоджується з висновком суду першої інстанції про зменшення розміру нарахованої пені до 10 відсотків та стягнення з відповідача лише 13350,63 грн. пені (замість нарахованих 133506,27 грн.) і задоволення позовної вимоги лише в цій частині та відмови в решті.

З огляду на викладене та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновку суду першої інстанції щодо зменшення розміру пені не спростовано, а в решті висновків рішення суду не оскаржувалось, керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.08.2008р. у справі № 5/122-2620 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Якімець Г.Г.

Суддя                                                                                          Зварич О.В.