ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2008р.

м.Київ

№ 8/171-13/219-А

10-10

За позовом

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва

до

Відкритого акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект»

про

стягнення 68622,35 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

Секретар судового засідання Кирієнко Р.Л.

В засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача Танцюра В.А.- представник за довіреністю № 30103/07 від 03.05.2007 року;

Від відповідача Сірик С.І.- представник за довіреністю № 02/1-1447 від 05.10.2007 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На новий розгляд до Господарського суду міста Києва переданий адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва до Відкритого акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект»про стягнення 68622,35 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2005 року позов Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва задоволене в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2005 року було скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2005 року, в позові відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України № 8/171 від 31.01.2007 р. було частково задоволено касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва, рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2005 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2005 року скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За резолюцією в.о. Голови Господарського суду міста Києва від 03.04.2007 року справу № 8/171-13/219-А було передано на новий розгляд судді Євдокимову О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2007 року № 8/171-13/219-А справу було прийнято до свого провадження та присвоєно їй номер № 8/171-13/219-А.

Розпорядженням № 17 Заступника Голови Господарського суду міста Києва про передачу справ на розгляд іншому судді від 26.10.2007 року справу № 8/171-13/219-А передано для подальшого розгляду судді Кондратовій І.Д., у зв'язку з тим, що суддя Євдокимов О.В. знаходиться на лікарняному та з метою уникнення затягування розгляду зазначеної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2007 р. призначено попереднє судове засідання на 28.11.2007 року о 10-15.

Про час і дату проведення попереднього судового засідання сторони були повідомлені належним чином - повісткою про виклик.

Під час проведення підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі, документи та інші матеріали, які необхідні для розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2007 року було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.12.2007 року о 11-00.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.12.2007 року надав суду додаткові документи, а також пояснення для долучення до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13.12.2007 року судом оголошено перерву до 11.02.2008 року на 10-00 для надання можливості позивачу ознайомитись з додатковими документами наданими відповідачем.

Відповідно до статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, в засіданні суду 11.02.2008 р. було оголошено перерву для ухвалення рішення в нарадчій кімнаті та оголошено час його оголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» визначає правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку науково-технічної сфери, створює умови для наукової і науково-технічної діяльності, забезпечення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку.

Статтею 24 цього Закону визначено, що держава встановлює для наукових і науково-педагогічних працівників, які мають необхідний стаж наукової, науково-технічної, науково-педагогічної, науково-організаційної роботи) на державних підприємствах, установах, організаціях пенсії на рівні, який забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Нормою цього Закону (частиною 6 статті 24) встановлено, що різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право особа, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників бюджетних установ і організацій за рахунок державного бюджету, а для нукових (науково-педагогічних) працівників інших підприємств і організацій –за рахунок коштів цих підприємств і організацій в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 105 8-ІV від 09.07.2003р., у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність»та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Згідно статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III -IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Таким чином, механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, визначається постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 р. (далі по тексту постанова № 372) та у відповідності до порядку даної постанови.

У відповідності до п. 3 зазначеного Порядку (постанова № 372) відбувається фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації.

Тобто, особі для призначення пенсії як науковому (науково-педагогічному) працівнику необхідно мати стаж наукової роботи не менше ніж 20 років, але крім цього із фактичного стажу наукової роботи необхідно визначити частки та джерела фінансування відносно кожного окремого підприємства та установи.

Таким чином, особам, яким призначено пенсії як науковому (науково-педагогічному) працівнику необхідно із фактичного стажу наукової роботи визначити частки та джерела фінансування відносно кожного окремого підприємства та установи де вони працювали.

Відповідно до п. 9 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р. № 372 (далі по тексту Порядку) різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ - IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3-8 цього Порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, Господарський суд міста Києва вважає, що позов Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем подано позов про стягнення з відповідача 68622,35 грн. загальної суми різниці між сумою пенсій призначених та виплачених 34- м працівникам відповідача управліннями Пенсійного фонду України в Голосіївському, Дарницькому, Деснянському, Дніпровському, Оболонському, Печерському, Подільському, Святошинському, Солом’янському, Шевченківському районах містах Києва за період з 01.05.2002 року по 31.12.2003 року, а також 26934,72 грн. за період з 01.01.2004 року по 01.10.2007 року.

У позовній заяві позивач стверджує, що ВАТ «Укрнафтохіпроект»є державною небюджетною науковою установою, а тому на підставі п. 9 Порядку суми виплаченої різниці наукових пенсій у розмірі 68 622,35 грн. та 265 934,72 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем за вимогою Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва у повному обсязі.

Судом не приймаються до уваги дані твердження позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства»№ 1576-ХІІ від 19.09.1991р. акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства»установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Судом було встановлено, що відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 24.05.1963р. № 580, наказу Державного комітету хімічної та нафтової промисловості від 06.06.1963р. № 21 та рішення колегії Державного комітету з координації науково-дослідних робіт СРСР від 06.06.0963р. №39, був створений інститут «Укрніігіпронафта». Відповідно до статуту від 28.03.1967 року, інститут «Укрніігіпронафта»являється державною науковою установою та відповідно до п. а ч.2 VII розділу (зазначеного статуту) має фінансування з державного бюджету.

Відповідно до Наказу № 803 Міністерства нафтопереробної та нафтохімічної промисловості СРСР від 05.11.1966р. інститут «Укрніігіпронафта»був реорганізований (перепрофільований) у Всесоюзний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут нафтопереробної та нафтохімічної промисловості - ВНДІПКнафтохім. Згідно статуту від 15.03.1979 року, затвердженого наказом № 208 Міністерства нафтопереробної та нафтохімічної промисловості СРСР від 28.03.1967р. інститут являється головною науково-дослідною та проектно-конструкторською організацією в нафтопереробній та нафтохімічній промисловості відповідно до ч. 2 І розділу. Інститут ВНДІПКнафтохім являється державною науковою установою та відповідно до п.а ч.10 III розділу (зазначеного статуту) має фінансування з державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 розділу І Статуту, затвердженого 15.03.1979р. начальником Всесоюзного промислового об'єднання (ВПО) «Союзнафтаоргсинтез»Рябовим В.А., на Всесоюзний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут нафтопереробної та нафтохімічної промисловості - ВНДІПКнафтохім, поширюється дія «Загального положення про науково-дослідні, конструкторські, проектно-конструкторські та технологічні організації»затверджені постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з науки та техніки від 13.11.1970р. № 427. Відповідно до ч. 2 розділу І інститут є головною науково-дослідною та проектно-конструкторською організацією в нафтопереробній та нафтохімічній промисловості.

Відповідно до наказів Міністерства нафтопереробної та нафтохімічної промисловості СРСР № 775 від 06.09.1982р. та № 201 від 28.02.1983р., а також статуту Об'єднання, затвердженого ВПО «Союзнафтаоргсинтез»від 23.05.1983р., Всесоюзний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут нафтопереробної та нафтохімічної промисловості - ВНДІПКнафтохім був реорганізований (перепрофільований) у проектне відділення Київського науково-промислового об'єднання малотоннажних мастильних матеріалів (проектне відділення Київського НПО «Масма»). Положення, щодо діяльності проектного відділення Київського науково-промислового об'єднання малотоннажних мастильних матеріалів (проектного відділення Київського НПО «Масма») затверджено підписом Генерального директора Київського НПО «Масма»Чередниченком Г.І. Відповідно до п.3.2.2 ч.3 положення Київського НПО «Масма»свою діяльність здійснює за рахунок фінансування з державного бюджету.

Наказом Голови Державного комітету Української РСР по хімічній, нафтохімічній та медичних препаратах № 5 від 13.01.1992 року було реорганізовано науково-виробниче о малотоннажних мастильних матеріалів в статутне науково-виробниче об’єднання мастильних матеріалів) НВО «Масма», визнано правонаступником науково-виробничого об’єднання мастильних матеріалів інститут НДІНП «Масма» (колишній ВНДІПКнафтохім –головна організація об’єднання).

Відповідно до наказу Державного комітету України по нафті і газу «Держкомнафтогаз»№ 402 від 29.12.1994 р. «Про створення АТ «Укрнафтохімпроект», на базі Державного підприємства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрдіпронафтохім»було створено відкрите акціонерне товариство «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект», що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО №008859 від 25.01.1995р.

Наказом № 402 № 402 від 29.12.1994р. «Про створення АТ «Укрнафтохімпроект» (пункт 3) було затверджено статут ВАТ «Укрнафтохімпроект», де у 2-у розділі «Цілі і предмет діяльності» зазначено:

2.1. Метою діяльності Товариства є: здійснення проектно-конструкторської, посередницької, виробничої, торговельної діяльності з метою одержання стабільного прибутку (доходу).

2.2. Предметом діяльності Товариства є: розробка проектно-кошторисної, конструкторської документації, проведення інженерно-геологічних і топографо-геодезичних робіт для капітального будівництва, реконструкції, розширення і технічного переозброєння об'єктів промислового і громадського призначення.

Пунктом 3.1 статті 3 статуту відповідача визначено, що товариство є юридичною особою за законодавством України. Воно набуває прав юридичної особи з дати його державної реєстрації у порядку, який встановлений чинним законодавством.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про господарські товариства», товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації, відповідно до зазначеного Закону ВАТ «Інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохіпроект»було зареєстроване 25.01.1995 р., про що свідчить видане Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи: серія АОО № 008859.

У зв'язку із зміною форми власності, та відповідно до п. 3.2 ст. 3 статуту, відповідач являється правонаступником «Українського інституту по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрдіпронафтохім».

Таким чином, стаття 3 статуту відповідача дає повне визначення щодо його юридичного статусу та правонаступництва.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1977-ХП від 13.12.1991р. наукова установа діє на підставі статуту (положення), що затверджується в установленому порядку. Управління науковою установою здійснює її керівник.

Визначення науково-технічна діяльність - інтелектуальна творча діяльність та науково-дослідна (науково-технічна) установа, наведено в ст.1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», а саме:

науково-технічна діяльність - інтелектуальна творча діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань у всіх галузях техніки і технологій, її основними формами (видами) є науково-дослідні, дослідно-конструкторські, проектно-конструкторські, технологічні, пошукові та проектно-пошукові роботи, виготовлення дослідних зразків або партій науково-технічної продукції, а також; інші роботи, пов'язані з доведенням наукових і науково-технічних знань до стадії практичного їх використання;

науково-дослідна (науково-технічна) установа (далі - наукова установа) - юридична особа незалежно від форми власності, що створена в установленому законодавством порядку, для якої наукова або науково-технічна діяльність є основною і становить понад 70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт.

Судом встановлено, що у статуті відповідача (розділ 2 «Цілі і предмет діяльності»), наукова та науково-технічна діяльність жодним пунктом не передбачена.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що відповідач не є державною небюджетною організацією, а також не є науковою установою, а у відповідності до його статутних документів є приватною юридичною особою, метою діяльності якого є здійснення проектно-конструкторської, посередницької, виробничої, торговельної діяльності з метою одержання стабільного прибутку (доходу), а тому приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено тих обставин, які є підставою позовних вимог, не підтверджено такі обставини належними доказами та не додано їх до матеріалів справи, а також та не доведено правових підстав для стягнення з відповідача різниці між сумами пенсій, які нараховані іншими управліннями Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п. 6, 7 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          В позові відмовити повністю.

2.          Постанова, відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                    Кондратова І.Д.

Дата складення та підписання

постанови в повному обсязі –03.04.2008 р.