ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"12" березня 2008 р.

Справа № 15/49

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства „Гранд Колумбус” м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства „Буд-Експорт” м. Кіровоград

про стягнення 87349 грн. 18 коп.

Представники сторін:

від позивача – не з’явився

від відповідача – Феоктістов О.В. довіреність № 03/01-08 від 10.01.08р.

Романескул І.В. довіреність б/н від 10.01.08р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 72631 грн. 57 коп. боргу за поставлений, але не оплачений товар, 14526 грн. 31 коп. пені, 191 грн. 30 коп. 3 % річних. Позивач до суду не з’явився, надіслав письмове клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі його представника. Представники відповідача позов заперечили, надали відзив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір поставки товару № 46/11-07 від 13.12.07р. За умовами договору постачальник / позивач / зобов’язується поставити та передати у власність покупця / відповідача / товар – ламинат в асортименті, згідно комерційної заявки покупця, яка є невід’ємною частиною договору, а покупець прийняти і оплатити його. Одиниця виміру кількості товару – квадратний метр. Загальна кількість товару – згідно комерційної заявки, яка є невід’ємною частиною договору. Товар поставляється автотранспортом постачальника на склад покупця протягом сорока календарних днів з моменту підписання договору. Ціна за одну одиницю товару та загальна сума договору – згідно комерційної заявки. Оплата за товар здійснюється покупцем протягом одного банківського дня з моменту отримання товару, згідно пунктів 2.2, 5.2. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.07р., а у відношенні грошових розрахунків – до повного виконання сторонами своїх зобов’язань. Договір підписаний представниками сторін та посвідчений печатками підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 193, ст. 265 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору та комерційної заявки відповідача, позивач по видатковій накладній від 14.12.07р. на підставі довіреності від 14.12.07р. поставив відповідачу товар на загальну суму 72631 грн. 57 коп.

Відповідач в порушення пункту 6.2 договору протягом одного банківського дня не розрахувався за отриманий товар. Докази сплати боргу відсутні і на день розгляду справи, тому позовні вимоги в частині основного боргу 72631 грн. 57 коп. підлягають повному задоволенню.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума 3 % річних становить 191 грн. 30 коп.

Позовні вимоги в частині стягнення 14526 грн. 31 коп. пені задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою / штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічні положення стосовно стягнення неустойки передбачені ст. ст. 230, 231 ГК України.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що в разі неналежного виконання взятих на себе зобов’язань за договором або односторонньої відмови від їх виконання, винна сторона сплачує штраф у розмірі 20 % від суми договору.

Можливість стягнення пені з відповідача на користь позивача умовами договору не передбачена.

Вимогу про стягнення штрафу позивач не заявляв.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов спростовуються наступним.

Відповідач фактично отримав від позивача товар на загальну суму 72631 грн. 57 коп., що підтверджується матеріалами справи та визнається у відзиві на позов, не відмовився від отриманого товару шляхом повернення позивачу, по пункту 7.2 договору набув право власності на отриманий товар і на власний розсуд розпорядився ним, не бажає оплачувати позивачу вартість товару в сумі 72631 грн. 57 коп. Строк дії договору передбачений пунктом 13.2 закінчився 31 грудня 2007 року і сторони не досягли згоди про продовження дії договору. Тому, господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині основного боргу підлягають повному задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 193, 230, 231, 265 ГК України, ст. ст. 526, 546, 547, 549, 625, 655, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства „Буд-Експорт” м. Кіровоград проспект Правди 8 корпус 1 р/р 141 в АКБ Правекс-Банк м. Київ МФО 321983 на користь приватного підприємства „Гранд Колумбус” м. Київ вул. Ялтинська 5 б р/р 7503 в АКІБ Укрсиббанк м. Київ МФО 351005 – 72631 грн. 57 коп. боргу, 191 грн. 30 коп. 3 % річних, 728 грн. 22 коп. сплаченого державного мита, 98 грн. 37 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя К.М.Мохонько