ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2008 р.

№ 5020-2/004

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Мамонтової О.М.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року

у справі господарського суду

м. Севастополя

за позовом

ВАТ "ЕК "Севастопольенерго"

до

3-тя особа

Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини Морської,

Ялтинської квартирно-експлуатаційної частини району

В/ч А-4515

про

та за зустрічним позовом

до

про

стягнення 57071,50 грн.

Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини Морської

ВАТ "ЕК "Севастопольенерго"

визнання недійсним доповнення до договору №3587 від 14.04.2006 року,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Серпокрилов О.В.,

- відповідача:

Не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2008 року ВАТ "ЕК "Севастопольенерго" звернулось до господарського суду з позовом до Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини Морської про стягнення 26103,67 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, 6662,94 грн. пені, 7078,81 грн. –3% річних та 17226,08 грн. інфляційних втрат.

У лютому 2008 року Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морської звернулась до господарського суду із зустрічним позовом до ВАТ "ЕК "Севастопольенерго" про визнання недійсним доповнення до договору №3587 від 14.04.2006 року на поставку електричної енергії.

Доповідач: Черкащенко М.М.

У лютому 2008 року ВАТ "ЕК "Севастопольенерго" подало до суду заяву про уточнення позовних вимог та просило суд стягнути з Ялтинської квартирно-експлуатаційної частини району заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в розмірі 18007,74 грн., 1533,04 грн. пені, 6171,78 грн. – 3% річних та 15325,41 грн. інфляційних втрат; стягнути з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини Морської заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в розмірі 8095,86 грн., 5129,90 грн. пені, 907,03 грн. –3% річних, 1900,67 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду м. Севастополя від 21.02.2008 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Ялтинську квартирно-експлуатаційну частину району.

Рішенням господарського суду м. Севастополя від 03.04.2008 року у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним доповнення до договору №3587а від 14.04.2006 року, яке укладене між ВАТ "ЕК "Севастопольенерго", військовою частиною А-4515 та Севастопольською КЕЧ Морською.

Рішення мотивовано тим, що оскільки ВАТ "ЕК "Севастопольенерго" рахунки за перевищення ліміту активного споживання ні Севастопольській КЕЧ Морській, ні Ялтинській КЕЧ району не виставлялись, тому у них не виник обов"язок їх оплатити.

В частині зустрічного позову рішення мотивовано тим, що спірне доповнення є фактично угодою про заміну боржника у зобов"язанні і оскільки це доповнення не містить дати його підписання, не визначено строк, з якого виникає зміна боржника за зобов"язанням та відсутні докази повідомлення Ялтинської КЕЧ району про заміну її як платника за договором, то в силу ст. ст. 203, 215, 513,521 ЦК України такий договір є недійсним.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року рішення місцевого господарського суду від 03.04.2008 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Севастопольської КЕЧ морської 8092,86 грн. заборгованості, 5129,90 грн. пені, 907,03 грн. 3% річних, 1900,67 грн. інфляційних втрат та 192,84 грн. судових витрат. В решті первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що спірне доповнення до договору за правовою природою є не договором про заміну сторони у зобов"язанні, а є новим договором, зміст якого визначається з посиланням на договір №3587а від 14.04.2006 року. Ця угода не порушує будь-які права учасників цієї угоди, а також Ялтинської КЕЧ району, а тому відсутні підстави для визнання такої угоди недійсною.

Щодо первісних позовних вимог, то висновок суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог мотивований тим, що оскільки в доповненні до договору №3587а від 14.04.2006 року не міститься дата переходу обов"язку платника за договором до Севастопольської КЕЧ Морської і доповнення в цій частині не містить будь-яких застережень, то суд вважає, що Севастопольська КЕЧ Морська прийняла на себе обов"язки платника повністю з моменту підписання договору №3587а від 14.04.2006 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Севастопольська КЕЧ Морська подала касаційну скаргу, в якій просить постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року скасувати, рішення господарського суду м. Севастополя від 03.04.2008 року з даної справи залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 14.04.2006 року між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (постачальник), в/ч А- 4515 (споживач) та Ялтинська КЕЧ району (платник) був укладений договір № 3587а на поставку електричної енергії, відповідно до якого постачальник зобов’язувався постачати споживачу електричну енергію в обсягах у відповідності з договірними квартальними (місячними) величинами споживання електричної енергії, вказаними у Додатку № 1 до Договору, а платник, у свою чергу, зобов’язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі згідно умов Договору.

Пунктом 2.2.2 договору сторони погодили, що споживач зобов'язується додержуватися режимів споживання електроенергії у відповідності до розділу 5 Договору, яким передбачено встановлення договірних величин споживання електроенергії та потужності. За перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії і потужності, визначених розділом 5 Договору, згідно з п.4.2.2 договору, платник оплачує постачальнику двохкратну вартість різниці фактично спожитої електроенергії і договірних величин.

Додатком № 1 Договору сторони узгодили граничні величини електроспоживання на 2005, 2006 та 2007 роки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в порушення умов договору, споживач перевищив договірні ліміти і згідно наданих ним звітів про витрату електроенергії, обсяг спожитої в/ч А-4515 електроенергії у квітні, травні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2006 року, у січні, березні, квітні та вересні 2007 року фактично спожитої електроенергії перевищує обсяг договірної величини споживання всього на 80 720 кВт/г.

За умовами Додатку №6 до договору №3587а від 14.04.2006 на платника покладений обов’язок по оплаті всіх рахунків на оплату електроенергії у строк до 5 операційних днів із дня отримання рахунку, але не пізніше дати остаточного розрахунку –30 число поточного місяця

У зв"язку з перевищенням споживачем договірної величини споживання електроенергії, позивачем на підставі п.4.2.2 договору В/ч А-4515 були виставлені рахунки за перевищення ліміту активного споживання на загальну суму 26103,67 грн.

Враховуючи вищевикладене, умови договору від 14.04.2006 року та додатку №6 до договору №3587а, а також те, що рахунки за перевищення ліміту активного споживання були виставлені тільки споживачу, який не є платником за договором на постачання електричної енергії від 14.04.2006 року, тому судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що в силу умов договору у платника не виник обов"язок оплатити виставлені позивачем рахунки, а відповідно і відсутні підстави для задоволення первісних позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, до договору №3587а від 14.04.2006 року було підписано доповнення до цього договору відповідно до якого у зв’язку зі зміною платника Ялтинської КЕЧ району на Севастопольську КЕЧ Морську, платником за договором № 3587а від 14.04.2006 є Севастопольська КЕЧ Морська. Це доповнення підписано позивачем, військовою частиною А-4515 та Севастопольською КЕЧ Морською.

Відповідно до ст. 520 ЦК України, боржник у зобов"язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Згідно з ст. 521 ЦК України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов"язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Враховуючи зміст доповнення до договору №3587а від 14.04.2006 року, спірне доповнення за правовою природою є не що інше, як угода про заміну боржника у зобов"язанні, в даному випадку - заміна платника за договором з Ялтинської КЕЧ району на Севастопольську КЕЧ Морську.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доповнення до договору повинно відповідати вимогам статей 513, 520, 521 ЦК України.

Оскільки, спірне доповнення не містить згоди ВАТ "ЕК "Севастопольенерго" на заміну боржника у зобов"язанні, доповнення до договору не підписано Ялтинською КЕЧ району, яка є стороною за договором №3587а від 14.04.2006 року, а також враховуючи, що в доповненні не міститься, а ні дата його підписання, а ні дата виникнення у нового боржника –Севастопольська КЕЧ Морська зобов"язань по договору від 14.04.2006 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що таке доповнення в силу ст. ст. 203, 214 ЦК України є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку, постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року підлягає скасуванню, а рішення господарського суду м. Севастополя від 03.04.2008 року залишенню без змін, як таке що винесене при повному з"ясуванні всіх обставин справи та з правильним застосуванням норма матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року у справі № 5020-2/004 скасувати.

Рішення господарського суду м. Севастополя від 03.04.2008 року з даної справи залишити без змін.

Доручити господарському суду м. Севастополя видати відповідні накази згідно ст. 122 ГПК України.

Головуючий           Н. Кочерова

Судді: О. Мамонтова

М. Черкащенко