ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"04" лютого 2008 р.

справа № 5020-5/007

За позовом:
Автомобільної школи Севастопольської міської організації Всеукраїнської
спілки автомобілістів  (99011 м.
Севастополь, вул. Гоголя, 26)

до Закритого акціонерного
товариства „Автотранспортне підприємство № 2606”  (м. Севастополь, Камишове шосе, 6)

Третя особа: ОСОБА_1(
мАДРЕСА_1)

про
стягнення заборгованості   в
розмірі 6965,00   грн.

Суддя Євдокимов
І.В.

Представники сторін:

Позивач - Полищук Олена Петрівна,
представник, довіреність № б/н від 09.01.08,
,  Автомобільної школи СГО ВСА;

Відповідач - Чорна Таміла
Олександрівна, директор, наказ № 22 від 03.04.06, паспорт № АР 389089 виданий
Ленінським РВ УМВС України в м. Севастополі 26.07.05,     ,
ЗАТ "АТП - 2606";

Третя
особа - ОСОБА_1, паспорт № НОМЕР_1виданий Алупкінським відділом Ялтинського
МУГУ  МВС України в Криму.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Автомобільна школа
Севастопольської міської організації Всеукраїнської спілки автомобілістів,  звернувся до суду з позовом до відповідача,
Закритого акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство № 2606”,  про стягнення
заподіяної шкоди в розмірі 6965,00
грн.

Ухвалою суду від 22.01.2008 до
участі у справі в якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача залучений ОСОБА_1.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що відповідачем завдана майнова шкода автомобілю “ЗАЗ 110207”, який йому
належить та відповідно до вимог статей 1166, 1177,  1187 та 188 Цивільного кодексу України він
вимагає стягнення з відповідача  суми
заподіяної шкоди.

Представник відповідача та третя
особа позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Представникам сторін роз'яснені їх
процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарські
процесуальні кодекси України.

Заслухавши представників  сторін, дослідивши надані позивачем
докази,  суд, -

В с т а н о в
и в :

30.08.2007 в результаті
дорожньо-транспортної події автомобілем КАМАЗ 5511, державний номер КС00712 , який
належить відповідачеві, та знаходився під керуванням ОСОБА_1., який працює
водієм у відповідача, була заподіяна шкода автомобілю “ЗАЗ 110207”, державний
номер НОМЕР_2, який належить позивачеві. Зазначений факт підтверджується
довідкою ВДАІ УМВС України в м. Севастополі СВ № 0028223  (а.с. 11).

Провина водія  ОСОБА_1. підтверджується постановою  про притягнення до адміністративної
відповідальності від 30.08.2007.

Суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Статтею 22 Цивільного кодексу
України встановлено, що особа,  якій
завдано збитків  у результаті  порушення
її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є
втрати,  яких  особа
зазнала  у  зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі,  а також витрати,  які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки  відшкодовуються  у повному обсязі,  якщо договором або законом не передбачено
відшкодування у  меншому  або
більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166
Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного
кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187
Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Підставою цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає складові
елементи -шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний
зв'язок.

За правилами   статті
33  Господарського
процесуального  Кодексу  України кожна
сторона повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона  посилається як на
підставу  своїх  вимог
і  заперечень. Виходячи з цього,
відповідно  до  статті
1172 Цивільного кодексу України позивач
повинен   довести,   що
шкода  заподіяна  працівниками відповідача  під
час  виконання  ними
своїх трудових (службових) обов'язків, безпосередній причинний зв'язок
між правопорушенням та заподіянням  шкоди
і розмір відшкодування. Як у  випадках
порушення зобов'язання за договором,  так
і за зобов'язанням, що виникає
внаслідок  заподіяння  шкоди,
цивільне законодавство передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже
позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди,
навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того,  що в
діях  його працівників відсутня
вина у заподіянні шкоди (роз'яснення Вищого арбітражного суду України від
01.04.1994 № 02-5/215 “Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з
відшкодуванням шкоди).

Відповідно до висновку спеціаліста
експертного автотоварознавського дослідження фахівця за визначенням
матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу № SL № 70007
від 09.10.2007 заподіяна матеріальна шкода складає 6527,00 грн. (а.с. 14-28).

Однак, фактичні затрати позивача по
відновленню стана автомобілю відповідно до наданого розрахунку до позовної
заяви склали 6865,00 грн.

Дана сума фактичних затрат
підтверджується договором на проведення незалежної оцінки № 6457 від
20.09.2007, укладеним між позивачем та СПД ОСОБА_2., відповідно до якого
загальна вартість робіт склала 438,00 грн.

Ухвалою суду від 21.01.2008 до
участі у справі  в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
залучений ОСОБА_1., як фізична особа.

У відповідності з частиною
3 статті 22 Закону України "Про судоустрій України", місцеві
господарські суди розглядають справи, що виникають  з господарських правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Виходячи із змісту  статей 1, 4-1 Господарського процесуального
кодексу України господарські суди розглядають
справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору
відповідає положенням статті 1 цього Кодексу, а правовідносини, стосовно яких
виник спір, носять господарський характер.

Сторонами по даній справі є  Автомобільна школа Севастопольської міської
організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, та  Закрите акціонерне товариство
„Автотранспортне підприємство № 2606” , тобто юридичні  особи. Громадянин ОСОБА_1. не є стороною  у даній справі  в розумінні статті 21 Господарського
процесуального кодексу України, а є лише третьою особою без самостійних вимог
на предмет спору (стаття 27 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, суб'єктний склад сторін у даній справі відповідає положенням  статті 1 Господарського процесуального
кодексу України, а правовідносини носять господарський характер.

Така сама позиція
викладена у постанові Севастопольського апеляційного господарського суду від
12.01.2006 по справі 20-11/324.

Таким чином, вимоги позивача про
відшкодування  шкоди у розмірі 6965,00
грн.  з ЗАТ „Автотранспортне підприємство
№ 2606”, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ст.  ст. 44, 49 Господарського процесуального
кодексу України витрати на сплату державного мита в сумі 102,00 грн.  і інформаційне -технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються  на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 22, 49,  82 -85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в
:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного
товариства „Автотранспортне підприємство № 2606”  (м. Севастополь, Камишове шосе, 6,  , п/р 5001 в СФ “Приватбанк”, МФО 324935) на
користь Автомобільної школи Севастопольської міської організації
Всеукраїнської спілки автомобілістів  (99011
м. Севастополь, вул. Гоголя, 26, , п/р 6 СФ УСБ, МФО 324195) суму заподіяної
шкоди в розмірі 6965,00 грн.,  витрати по
сплаті державного мита в сумі 102,00 грн., а також  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після
набрання рішенням законної сили.

Суддя
І.В. Євдокимов

Рішення
оформлено

згідно
з вимогами

ст.
84 ГПК України

та
підписано

07.02.2008

Розсилка:

1.          Автомобільна школа Севастопольської
міської організації Всеукраїнської спілки автомобілістів  (99011 м. Севастополь, вул. Гоголя, 26)

2.          ЗАТ „Автотранспортне підприємство №
2606”  (м. Севастополь, Камишове шосе, 6)

3.          ОСОБА_1( мАДРЕСА_1)

4.          Справа

5.          наряд