ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.2008                                                              Справа № 6/150

За позовом Приватного підприємства "Довбнич 2005", смт.Вишково-Яблунівка, Хустський район

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбудматеріали", м.Хуст

про стягнення 29 750,00 гривень.

Головуючий суддя - Кадар Й.Й.,

За участю представників:

від позивача - Філіп С.Ю., представник за довіреністю від 01.07.2008 року,

від відповідача - Попович Н.А., Попович Н.М., представники за довіреністю,

У судовому засіданні 16.10.2008 року оголошено перерву до 21.10.2008 року до 14 год. 30 хв. у відповідності до ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство "Довбнич 2005", смт.Вишково-Яблунівка, Хустський район (далі –позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбудматеріали", м.Хуст (далі - відповідач) про стягнення 29750,00 гривень (25 250 грн. - витрати на оплату правової допомоги та 4 500,00 грн. - відшкодування витрат представника).

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у позовній заяві. Зокрема, стверджує, що вимоги відповідача змінити умови договору оренди нежитлової будівлі від 12.04.2005 року змусили позивача понести витрати, пов’язані з розглядом судової справи, чим було заподіяно матеріальну шкоду.

Позивачем додатково подано заяву про забезпечення позову щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбудматеріали", м.Хуст, у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відповідача, що знаходиться за адресою: м.Хуст, вул. Вокзальна, 15.

Ухвалою від 29.09.2008 року у задоволенні даної заяви судом відмовлено з мотивів необґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням їх розумності, обґрунтованості і адекватності щодо забезпечення позову.

В судовому засіданні 18.09.2008 року позивачем подано на розгляд суду заяву про доповнення до позовних вимог, відповідно до яких просить додатково стягнути з відповідача витрати на проведення капітального ремонту орендованого приміщення в сумі 171269,00 грн., інфляційні в сумі 67660,11 грн., 3% річних в сумі 12016,91 грн., відшкодування витрат представника в сумі 11227,50 грн., витрати на оплату правової допомоги в сумі 25250,00 грн.

Ухвалою суду від 16.10.2008 року вищевказану заяву повернуто без розгляду на підставі п.5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач на виконання ухвали суду подав письмовий відзив на позов, відповідно до якого проти позовних вимог заперечує, вважає, що вимога позивача про стягнення як збитків витрат на правове обслуговування суперечить закону, оскільки такі витрати не мають обов’язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходиться у необхідному зв’язку з оспорюванню шкодою. Стверджує, що норми, на які покликається позивач у позовній заяві –а саме - ч. 2 ст. 224, ч.1 ст. 225, ч. 1 ст. 226 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України –регулюють відшкодування збитків у сфері господарювання, завданих невиконанням або неналежним виконанням договірних зобов’язань, і не можуть бути застосовані при вирішенні цього спору.

Застосування відповідальності, на думку відповідача, у вигляді відшкодування збитків, як правило, можливе за наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв’язку між протиправною поведінкою та спричиненими збитками, вини. У задоволенні позову просить відмовити.

Вивчивши матеріали справи, додатково подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 12.04.2005р. року між Приватним підприємством "Довбнич 2005", смт.Вишково-Яблунівка, Хустський район, Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбудматеріали", м.Хуст, укладено договір ВВВ№275937 нежитлової будівлі (далі - Договір), що знаходиться за адресою м. Хуст, вул.. Вокзальна, 15 загальною площею 375 кв.м., згідно з яким строк оренди приміщення складає 10 років з моменту підписання.

Відповідно до п.1.2 Договору вартість будівлі складає 33863,00 грн.

У відповідності до п.3.1 Договору за орендоване приміщення позивач сплачує орендну плату в гривнях з розрахунку 0,5 грн. за 1 кв.м. на місяць протягом всього терміну дії Договору; загальна сума орендної плати складає 22500,00 грн.

З червня 2005 року позивачем проведено ремонтні роботи орендованого приміщення на виконання п.2.1.5 Договору.

12.04.2006 року сторонами підписано додаток, яким передбачено, що орендна плата у період з 12.04.2006 року по 12.04.2007 року буде складати 1 грн. за кв.м.

19.06.2007 року відповідачем надіслано позивачу проект угоди про зміну умов договору, відповідно до якого орендна плата складає 3 грн. за кв.м. Зазначену додаткову угоду позивач підписувати відмовився.

У зв’язку з цим 06.12.2007 року відповідач звернувся з позовом до Господарського суду Закарпатської області з позовом про спонукання внести зміни до договору оренди та укласти додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення, у зв’язку з чим позивач звернувся до захисника - адвоката Філіпа С.Ю. та уклав з ним договір правової допомоги від 26.12.2007 року, відповідно до п. 5.1 якого вартість правової допомоги становить 25250,00 грн., що підлягають оплаті протягом п'яти банківських днів. На підтвердження сплати вказаної суми позивачем подано копії платіжних доручень №1 від 12.01.2008 року, №4 від 15.01.2008 року.

У зв’язку з участю захисника у судових засіданнях в Господарському суді Закарпатської області та у Львівському апеляційному господарському суді по справі №11/253 позивач поніс додаткові витрати, оскільки згідно укладеного договору позивач повинен відшкодовувати проїзд та проживання представника.

На підтвердження сплати відшкодування витрат в сумі 4500,00 грн. позивачем подано копію платіжного доручення №46 від 30.05.2008 року; на підтвердження фактичних витрат представника подано копії проїзних документів КЕ№164884, КЕ№164885, КЕ№164887, КЕ№164886, фіскальних чеків, готельних рахунків, окремі письмові розрахунки на відшкодування витрат представника.

Заслухавши пояснення представників сторін та враховуючи вищеприведене, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав, що зазначено у Рішенні Конституційного суду України від 16.11.2000 року.

Досліджуючи правову природу витрат позивача на оплату юридичних послуг, з урахуванням позовних вимог, суд дійшов висновку, що фактично йдеться про відшкодування заподіяних позивачеві збитків. Аналогічної позиції притримується Вищий господарський суд у Постанові ВГСУ №16483/1-13 від 14.11.2002 року.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідач, намагаючись внести зміни до договору оренди нежитлової будівлі, змусив позивача понести витрати, пов'язані з розглядом справи, чим останньому було заподіяно збитки.

Враховуючи, що позивач поніс відповідні збитки у вигляді витрат на юридичну допомогу, що співпадає із загальним визначенням поняття збитків як зменшення будь-яких матеріальних благ, тому можливе відшкодування позивачу оплати юридичних послуг як завданих збитків на підставі ст. 22 Цивільного кодексу України, відповідно до якої збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Разом з тим, щоб мати право на стягнення реально завданих збитків, потерпіла особа повинна довести їх наявність та розмір (ст. 22 Цивільного кодексу України). Для визначення розміру завданих збитків, особа повинна також довести, що вжила всіх необхідних заходів для того, щоб не допустити їх настання.

Вирішуючи питання про відшкодування збитків, суд враховує, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним; останній визначається з урахуванням розміру витрат, що зазвичай має понести сторона у зв'язку з пред'явленням до неї позову.

Крім того, розмір збитків (сума, сплачена позивачем представнику за його участь у справі №11/253), що підлягає відшкодуванню, здійснюється з врахуванням обставин конкретної справи, ціни позову, розумної необхідності сум, що підлягали сплаті.

Судом також враховано, що вказані витрати не належать до обов’язкових витрат позивача та здійснені ним на власний розсуд, оскільки як сам гонорар, фактичні витрати представника мають бути розумними і обгрунованими.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, в якій йдеться про належність і допустимість доказів, встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обсяг правової допомоги, наданої представником під час розгляду справи про спонукання внести зміни до договору оренди та укласти додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення, на думку суду, не є співрозмірним з розміром оплати правової допомоги.

Отже, заявлені позивачем витрати на оплату правової допомоги обгрунтовуються тільки п. 5.1 Договору про надання юридичних послуг та платіжними дорученнями про їх оплату, тому, враховуючи суть та обставини спору, обсяг виконаних робіт за договором про надання правових послуг, беручи до уваги співрозмірність та розумність таких витрат, суд дійшов висновку про можливість покладення на відповідача вказаних витрат в розмірі 5500,00 грн.

Фактичні витрати представника підтверджено відповідними первинними документами, а саме - копіями проїзних документів, фіскальних чеків, готельних рахунків, окремими письмовими розрахунками на відшкодування витрат представника, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню у розмірі 4500,00 грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат на підставі ст. 49 ГПК України, суд враховує, що при частковому задоволенні позову господарські витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 59 Конституції України, ст. 22 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбудматеріали", м.Хуст на користь Приватного підприємства "Довбнич 2005", смт.Вишково-Яблунівка, Хустський район, суму 10000,00 грн. /десять тисяч грн. 00 коп./, в т.ч. 5500,00 грн. - відшкодування витрат на оплату правової допомоги та 4500,00 грн. - відшкодування фактичних витрат представника; суму 99,96 грн. /дев'яносто дев'ять грн. 96 коп./ у відшкодування витрат по оплаті державного мита; суму 39,65 грн. /тридцять дев'ять грн. 65 коп./ - за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Рішення надіслати сторонам у справі.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                        Й.Й.Кадар