ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.08 Справа № 9/1

Господарський суд Львівської області в складі судді Данко Л.С.

При секретарі Козак І.Б.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Київ, в особі Львівської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Львів,

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Пальмія-Львів”, м. Львів,

Про стягнення 2046 грн. 08 коп. основного боргу, 261 грн. 04 коп. інфляційних витрат, 63 грн. 91 коп. відсотків річних, всього –2371 грн. 03 коп. та судові витрати.

За участю представників:

Від позивача: Адамович Е.В. –п/к,

До відповідача: не прибув,

Представникам роз”яснено права та обов”язки передбачені ст. 22 ГПК України, та право відводу складу суду ст. 20 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід складу суду не поступало. Учасником судового процесу подано клопотання про відмову від технічного запису судового процесу.

Суть спору: розглядається справа за позовом Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Київ, в особі Львівської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Львів, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Пальмія-Львів”, м. Львів, про стягнення 2046 грн. 08 коп. основного боргу, 261 грн. 04 коп. інфляційних витрат, 63 грн. 91 коп. відсотків річних, всього –2371 грн. 03 коп. та судові витрати.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, подав документи, які вимагалися судом ( оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії –у справу), подав докази: рахунки за послуги зв”язку – 20 штук, за 2006р. та 2007р.), копію Статуту, копію свідоцтва про державну реєстрацію, довідку про включення до ЄДРПОУ.

Відповідач, повторно, без поважних причин повноважного представника в судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не надіслав (не подав).

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України –за наявними у ній матеріалами.

В ході розгляду справи встановлено наступне.

12 жовтня 2000 року між Українсько-Американсько-Голладсько-Німецьким ЗАТ “УТЕЛ” та відповідачем було укладено договір № ЛВ 3405 про надання послуг бізнес-мережі Утел.

29.07.2004р. проведено державну реєстрацію юридичної особи Дочірнього підприємства “УТЕЛ” ВАТ “Укртелеком”, яке є правонаступником усіх прав та обов”язків Українсько-Американсько-Голладсько-Німецьким ЗАТ “УТЕЛ”. Загальними зборами акціонерів ВАТ “Укртелеком” (Протокол № 4 від 20.04.2005р.) Дочірнє підприємство “УТЕЛ” ВАТ “Укртелеком” було реорганізовано шляхом приєднання до ВАТ “Укртелеком” та створено філію “УТЕЛ” ВАТ “Укртелеком”, яке на підставі передавального акту, затвердженого рішенням Правління ВАТ “Укртелеком” протоколом № 30 від 29.07.2005р. є правонаступником всього майна, прав та обов”язків ДП “УТЕЛ” (докази в матеріалах справи).

Згідно п.1.1. вказаного договору позивач (ВАТ ”Укртелеком”, як правонаступник, Утел –за договором) зобов”язувався надати відповідачу (споживачу –за договором) додаткові послуги зв”язку, а відповідач, в свою чергу, зобов”язувався прийняти надані послуги та сплатити їх вартість відповідно до діючих тарифів.

Відповідно до п. 2.2.3 цього договору, відповідач зобов”язувався оплачувати вартість наданих йому послуг згідно виставлених позивачем рахунків.

Станом на 01.12.2007р. відповідач заборгував позивачу за надані послуги зв”язку 2046 грн. 08 коп. основного боргу, що підтверджується рахунками за послуги зв”язку: № 13-03405-009759 за період з 01.03.06р., № 13-03405-010936 за період з 01.04.2006р. по 30.04.2006р., № 13-03405-012024 за травень 2006р., № 13-03405-013629 за червень 2006р., № 13-03405-014742 за липень 2006р., № 13-03405-015800 за серпень 2006р., № 13-03405-016383 за вересень 2006р., № 13-03405-018039 за жовтень 2006р., № 13-03405-019134 за листопад 2006р., № 13-03405-020260 за грудень 2006р., рахунками №№ 13-03405-021414, 13-03405-022547, 13-03405-023637, 13-03405-024815, 13-03405-025911, 13-03405-026548, 13-03405-028200, 13-03405-028801, 13-03405-030421, 13-03405-031250 за період січень-жовтень 2007 року включно.

Позивачем, у зв”язку із порушенням відповідачем договірних зобов”язань, відповідно до п. 3.8. договору № 3405 від 12.10.2000р. про надання послуг бізнес-мережі Утел, вказаний договір було розірвано, що, однак, не звільняє відповідача сплатити борг за надані позивачем послуги.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь інфляційні витрати в сумі 261 грн. 04 коп. та три відсотки річних у розмірі 63 грн. 91 коп., які нараховано позивачем на відповідача у відповідності до статті 625 ЦК України ( розрахунок суми інфляційний витрат та відсотків річних –у тексті позовної заяви).

Відповідно до статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками го сподарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчи нити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодек сом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що суб'єктами майново-господарських зобов'язань можуть бути суб'єкти господарювання, зазначені у стат ті 55 цього Кодексу, негосподарюючі суб'єкти —юри дичні особи, а також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, наділені господарською ком петенцією. Якщо майново-господарське зобов'язання виникає між суб'єктами господарювання або між суб'єк тами господарювання і негосподарюючими суб'єкта ми —юридичними особами, зобов'язаною та управленою сторонами зобов'язання є відповідно боржник і кредитор, а частиною 4 цієї статті визначено, що суб'єкти господарювання у випадках, передбаче них цим Кодексом та іншими законами, можуть добро вільно брати на себе зобов'язання майнового характеру на користь інших учасників господарських відносин (благодійництво тощо). Такі зобов'язання не є підставою для вимог щодо їх обов'язкового виконання.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1. ст. 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть гос подарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до право порушників господарських санкцій на підставах і в по рядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 цієї статті визначено, що застосування господарських санкцій повинно га рантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування зби тків учасникам господарських відносин, завданих внас лідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Частиною 3 цієї ж статті, що господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими:

потерпіла сторона має право на відшкодування зби тків незалежно від того, чи є застереження про це в до говорі; передбачена законом відповідальність виробни ка (продавця) за недоброякісність продукції застосовує ться також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі;

сплата штрафних санкцій за порушення зобов'язан ня, а також відшкодування збитків не звільняють право порушника без згоди другої сторони від виконання прий нятих зобов'язань у натурі;

у господарському договорі неприпустимі застере ження щодо виключення або обмеження відповідально сті виробника (продавця) продукції.

Статтею 219 ГК України чітко визначено, що за невиконання або неналежне виконання госпо дарських зобов'язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності правопорушник відповідає на лежним йому на праві власності або закріпленим за ним на праві господарського відання чи оперативного упра вління майном, якщо інше не передбачено цим Кодек сом та іншими законами.

Особа, яка порушила зобов”язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом ( частина 1 статті 614 ЦК України), одностороння відмова від зобов”язання –не допускається.

Суд заслухав пояснення представника позивача, оглянув та дослідив подані докази, оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов документально та нормативно обґрунтований, відповідачем не спростований, підлягає до задоволення.

Судові витрати покласти на сторони пропорційно задоволених позовних вимог згідно із вимогами ст. 44 - 49 ГПК України.

На основі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 12, 32, 33, 34, ч. 1 ст. 38, 43, 44 - 49, 69, 75, 82 –85, 116 –118 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.           Позов задовільнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Пальмія-Львів”, 79000, м. Львів, вул. Коперніка, 39/5 () на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Київ, в особі Львівської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, 79000, м. Львів, вул. Словацького, 1 () 2046 грн. 08 коп. основного боргу, 261 грн. 04 коп. інфляційних витрат, 63 грн. 91 коп. відсотків річних, 102 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Данко Л.С.

Рішення прийнято, оформлено відповідно до статті 84 ГПК України, підписано та проголошено –31.01.2008 року. Рішення може бути оскаржено в порядку і строки передбачені статтями 91-93 ГПК України. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 ГПК України.

Суддя