ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.08 р.                     Справа № 40/293

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пасічник О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю" Донецький комбінат мебельник деталей "Каскад" м. Донецьк

до відповідача Корпорації " Індустріальна Спілка Донбасу" м. Донецьк

про стягнення 10 342 грн. 04 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Данова В.В. - юрисконсульт

від відповідача Зайцева М.Ю. - юрисконсульт

З урахуванням складності справи, наявності клопотання сторін та витребування важливих доказів, про існування яких суд дізнався вже під час процесу, спір було вирішено у більш тривалий строк ніж, встановлено частиною першою вимог ст. 69 ГПК України.

З метою підготовки процесуального документа відповідно до вимог частини четвертої ст.77 ГПК України, у судовому засіданні з 22.01.08р. до 24.01.08р. було оголошено перерву, без винесення процесуального документа, про що зазначено у протоколі судового засідання від 22.01.08р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю" Донецький комбінат мебельник деталей "Каскад" звернулося до господарського суду з альтернативними позовними вимогами до корпорації " Індустріальна Спілка Донбасу" про визнання недійсним повідомлення від 21.03.07р. про залік зустрічних однорідних вимог та стягнення з останньої заборгованості в розмірі 10 342 грн. 04 коп.

До прийняття рішення по справі позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги відповідно до приписів ст. 22 ГПК України та залишив за собою право про визнання недійсним одностороннього заліку зустрічних однорідних вимог від 21.03.07р. та стягнення з відповідача на його користь заборгованості в розмірі 10 342 грн. 04 коп.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що між сторонами було проведено взаємозалік згідно вимог законодавства, а тому зобов’язання між сторонами повинні бути припинені в сумі 10 342 грн. 04 коп.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представника позивача та відповідача, суд встановив:

Позов обґрунтовано тим, що 11.11.03р. постановою господарського суду Донецької області у справі про банкрутство №33/71 підприємство позивача - товариство з обмеженою відповідальністю"Донецький комбінат мебельник деталей "Каскад", далі Товариство, було визнано банкрутом.

На підставі цього процесуального документа, відносно Товариства було введено процедуру ліквідації строком на одинадцять місяців до 11.11.04р., у зв’язку з чим ліквідатором було призначено арбітражного керуючого Щолохова І.Б.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", далі Закон – 1, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Приписи статті 1 Закону-1 підкреслюють те, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Таким чином, позивач посилається на те, що норми права зазначені у Законі –1 забороняють задовольнити вимоги кредиторів, строк яких настав до введення мораторію, оскільки фактично це є оплатою заборгованості на час дії мораторію.

Крім того, задоволення вимог кредиторів можливе тільки у рамках процедури банкрутства згідно Закону-1 та затвердженого судом реєстру вимог кредиторів.

Докази у справі підтверджують те, що відповідач є боржником четвертої черги зі кредиторськими вимогами в сумі 123 291 грн. 53 коп. згідно реєстру вимог кредиторів Товариства, затвердженого господарським судом Донецькій області від 02.10.04р.

Кредиторські вимоги виникли у відповідача внаслідок неналежного виконання ним умов договору № 19/1 від 01.08.99р.на постачання природного газу і були включені до реєстру вимог кредиторів.

Проведений відповідачем залік односторонніх вимог порушує права інших кредиторів та не відповідає вимогам Закону –1.

Позивач застосовує вимоги частини 5 статті 602 ЦК України та наполягає на тому, що не допускається зарахування зустрічних вимог в інших випадках, встановлених законом або договором.

Стаття 23 закону –1 містить посилання на те, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Абзац 8 частини першої пункту 1 статті 23 цього Закону – 1 встановлює, що виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом.

Позивач підтримує свої уточненні позовні вимоги та наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Перевірив наявність суперечностей у доводах та доказах сторін суд вважає позов необґрунтованим за наступними обставинами:

-          так, позивачем не враховані приписи ст. 601 ЦК України, де зазначено, що зарахування є одним із способів припинення зобов’язань, при якому погашаються зустрічні однорідні вимоги, термін виконання яких настав або не визначений чи визначений моментом запитання.;

-          при цьому зарахування може бути здійснене за наявності таких умов:

1)вимоги сторін мають бути зустрічним, тобто, такими, що випливають з двох різних зобов’язань між двома особами, де кредитор одних зобов’язань є боржником іншого;

2)вимоги повинні бути однорідними, тобто в обох зобов’язаннях мають бути речі одного роду;

3)необхідно, щоб за обома вимогами уже настав термін виконання, оскільки не можна пред’явити до зарахування вимогу за зобов’язаннями, яке не підлягає виконанню. До зарахування може бути також пред’явлено вимогу, термін якої не вказаний або яка підлягає виконанню на першу вимогу кредитора;

-          зарахування є односторонньою угодою, для неї досить заяви однієї сторони. Однак це не є обов’язком умовою, часто зарахування здійснюється за згодою обох сторін.

-          якщо зустрічні вимоги сторін рівні, то зобов’язання припиняються (повне зарахування), якщо не рівні, то одне із зобов’язань припиняється повністю, а іншому зменшується обсяг вимог, однак зобов’язання продовжує існувати (часткове зарахування);

-          слід врахувати, що не всі зустрічні однорідні вимоги, термін яких настав, можуть бути зараховані. Стаття 602 ЦК України містить перелік випадків , коли не допускається зарахування зустрічних вимог;

-          позивач не погоджується з проведенням зарахування, тому спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи, у тому числі і передбачених статтею 602 ЦУК України;

-          учасниками судового процесу є суб’єкти господарювання згідно статті 55 ГК України, у зв’язку з чим до спірних правовідносин сторін слід застосувати вимоги зазначені у частині першої статті 202 ГК України та частині третьої статті 203 ГК України;

-           надані сторонами докази у справі фіксують те, що на час проведення заліку ( лист № 337/3645 від 21.03.07р.) відповідач виступав кредитором по відношенню до позивача відповідно до договору № 19/1 від 01.08.99р.на постачання природного газу, далі Договір –1, і одночасно боржником за договором № 337/99-318 пст від 17.08.99р.на постачання товару, далі Договір-2;

-          зустрічні вимоги по вказаним договорам є однорідними за своєю правовою природою, мають вираз у грошовій формі і є такими за якими строк виконання зобов’язань настав;

-          посилання позивача на сплив строку позовної давності на час проведення взаємозаліку необґрунтовано, оскільки не наводяться жодних доказів про те, коли дізнався та повинен був дізнатися позивач про своє порушене право, про що зазначено в пункті 1 статті 261 ЦК України;

-          тому, коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів установить, що право позивача на захист якого він просить відповідачем не порушено, приймається рішення про відмову у задоволенні позову саме з цих підстав, а не через пропуск строку позовної давності;

-          якщо буде встановлено, що право позивача порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд приймає рішення, яким відмовляє в позові у зв’язку із закінченням строку позовної давності. А при визнанні причин пропуску цього строку поважною порушене право має бути захищене;

-           з введенням нового ЦК України 2003р. суд може застосувати строк позовної давності тільки за заявою сторони у спорі (частина 4 ст. 267 ЦК України). Така заява стане підставою для відмови у позові, коли суд не визнає причину пропуску строку поважною. По старому ЦК України 1963р. суд був зобов’язаний застосувати строк позовної давності;

-          закон не пред’являє будь-яких спеціальних вимог до форми заяви про зарахування;

-          однак заява про зарахування для осіб, зобов’язаних вести бухгалтерський облік та податковий облік, є документом первинного бухгалтерського обліку, тому юридичні особи повинні використовувати письмову форму такої заяви (спеціальний акт), передбаченої статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність";

-          заяву про зарахування як односторонній правочин слід вважати робленою і такою, що потягла відповідні цивільно-правові наслідки, в момент вручення однією стороною іншій відповідного письмового повідомлення, в момент отримання від підприємства зв’язку кореспонденції, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахування;

-          згідно п.6.1 Договору –2 розрахунки між сторонами здійснюються після постачання товару. Відповідно до специфікації №3 та накладної б/н постачання товару відбулося 16.03.07р. Перебіг строку позовної давності починається після вказаної дати і позивач міг довідатися про своє порушене право тільки у випадку неперерахуванням відповідачем грошових коштів на його рахунок відповідно до строків встановлених договором. Тобто, на час проведення взаємозаліку строк позовної давності не сплив;

-          відносно існування іншого Договору-1, то ухвалою господарського суду Донецької області від 02.10.04р. у справі про особливе провадження за №33/71Б, було затверджено реєстр вимог кредиторів , відповідно до якого, відповідач є кредитором четвертої черги за кредиторськими вимогами в розмірі 123 291 грн.53 коп. Строк позовної давності за цим договором також не сплив;

-          зміст укладених між сторонами договорів не містить заперечень щодо проведення взаємозаліку, як це знайшло своє відображення у пункті 5 статті 602 ЦК України;

-          стаття 1 Закону –1, надає поняття мораторію на задоволення вимог кредиторів;

-          стаття 15 Закону –1 визначає, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, котрі включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Таким чином, вимоги кредиторів щодо яких існують заперечення боржника повинні бути розглянуті у попередньому засіданні господарського суду;

-           Закон-1 не мітить прямої заборони щодо можливості погашення вимог кредиторів шляхом проведення зарахування зустрічних вимог;

-          з урахуванням фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, суд дійшов висновку про те, що обидва зобов’язання (борг заявника перед адресатом і борг адресата перед заявником) слід вважати припиненими в момент здійснення заяви про зарахування.

За такими обставинами у задоволенні альтернативних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю “ Донецький комбінат меблевих деталей "Каскад" до корпорації " Індустріальна Спілка Донбасу" про визнання недійсним одностороннього заліку зустрічних однорідних вимог від 21.03.07р. та стягнення заборгованості в розмірі 10 342 грн. 04 коп. слід відмовити, як необґрунтовано заявлених.

Витрати по державному миту та забезпеченню судового процес покладаються на позивача відповідно до вимог ст.ст.44, 49 ГПК України.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 12, 15, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, ст. ст. 257, 261, 267, 601, 602, 604 ЦК України 2003 року, ст. ст. 202, 203 ГК України, ст. ст. 22, 33, 36, 43, 44,. 49, 69, 77, 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні альтернативних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю “ Донецький комбінат меблевих деталей "Каскад" до корпорації " Індустріальна Спілка Донбасу" про визнання недійсним одностороннього заліку зустрічних однорідних вимог від 21.03.07р. та стягнення заборгованості в розмірі 10 342 грн. 04 коп. відмовити.

2.Витрати по державному миту та забезпеченню судового процесу покладаються на позивача.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Підченко Ю.О.