ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.08                                                                                           Справа№ 30/197

за позовом: КП “Тернопільводоканал”

до відповідача: ДТГО „Львівська залізниця”

про стягнення 28518,69 грн.

Суддя Н.Мороз

Представники:

від позивача- Хапчур О.М.

від відповідача- Вільчак О.О.-ю/к.

Cуть спору:

Позовну заяву подано комунальним підприємством “Тернопільводоканал”, м. Тернопіль, до Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця”, м. Львів, про стягнення 28518,69 грн. боргу.

Провадження у справі було порушене 29.07.2008 р. та призначено розгляд справи на 14.08.2008 р. Розгляд справи відкладався з мотивів, викладених в ухвалах суду від 14.08.2008 р. В судовому засіданні 09.09.2008 р. оголошено перерву до 25.09.2008 р. Розгляд справи відкладався на 09.10.2008 р. з мотивів, зазначених в ухвалі від 25.09.2008 р.

Представникам сторін роз’яснювались їх права згідно ст. 22 ГПК України. У відповідності із ст. 75 ГПК України, справа слухається за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві, клопотаннях, враховуючи збільшення позовних вимог. Ствердив, зокрема, що 19.02.2008 р. при проведенні технічного обстеження мереж відповідача було виявлено відсутність пломби на обвідній лінії водопроводу, у зв’язку із чим відповідачу було нараховано плату за водокористування виходячи з пропускної здатності труби діаметром 32 мм –6,88 куб.м./год. З урахуванням клопотання (про збільшення позовних вимог) просить стягнути з відповідача 18387,71 грн. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, 16089,20 грн. пені, 1654,89 грн. інфляційних нарахувань, 264,13 грн. 3% річних, 919,39 грн. штрафу за відмову оплатити рахунок, всього –37315,32 грн.

Представник відповідача позов заперечив з мотивів, зазначених у відзиві. Ствердив, зокрема, що вказані в акті технічного обстеження водоканалізаційних мереж від 19.02.2008 р. працівники відповідача не були уповноважені підписувати акт. Посилається на встановлення позивачем відповідно до акту від 26.08.2004 р. лише однієї пломби; розбіжності в актах позивача щодо діаметру труби –50 мм та 32 мм. Вважаючи, що розрахунок платежу в залежності від пропускної здатності труби сам по собі є мірою відповідальності, вважає нарахування штрафних санкцій безпідставним. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

06.11.2007 р. між позивачем (водоканал) та відповідачем (споживач) був укладений договір №358 про надання послуг з водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого позивач зобов’язався здійснювати водопостачання та водовідведення на об’єкти відповідача, зокрема, пост електричної централізації по вул. Світ-Бічна, 1 (п. 1.1.), а

споживач обв’язався, зокрема, своєчасно і повністю оплачувати надані йому послуги, відповідати за справний стан і збереження водолічильників, водомірних вузлів та пломб, за санітарний стан приміщення водомірного вузла (п. 1.2.). Відповідно до п. 1.3. договору, сторони зобов’язались належно виконувати умови договору, вимоги Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, Закону України “Про питну воду та питне водопостачання”, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу №65 від 01.07.1994 р. тощо. Відповідно до п. 2.5. договору, у випадках, передбачених п. п. 4.2., 4.9., 4.19., 9.6., 9.8., 10.2., 10.5. та іншими положеннями Правил, водоканал в односторонньому порядку проводить нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення по пропускній спроможності труби, при швидкості руху води (стоків) в ній 2 м/сек. і дії 24 год. на добу. За несвоєчасні розрахунки за надані за цим договором послуги споживач зобов’язався сплачувати на користь водоканалу пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше 100% загальної суми боргу (п. 4.1.). За необґрунтовану відмову повністю чи частково оплатити послуги з водопостачання і водовідведення згідно отриманого рахунку, споживач сплачує водоканалу штраф у розмірі 5% суми, від оплати якої він відмовився (п. 4.7.).

З умов договору та змісту п. 9.6. Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу №65 від 01.07.1994 р. вбачається, що проведення нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення по пропускній спроможності труби є лише погодженою сторонами процедурою визначення вартості наданих послуг за відсутності іншої можливості достовірно їх встановити, а не мірою відповідальності, про що стверджує відповідач. При цьому, відповідно до п. 9.6. Правил, усі посилання на вказаний пункт цих Правил, відносяться виключно до порядку проведення розрахунків витрат води.

Як вбачається з акту від 26.08.2004 р., на вводі труби діаметром 50 мм було проведено опломбування водолічильника до труби пломбою №3152942 та обвідної засувки пломбою №3152933, які була здана на збереження відповідачу. Акт підписаний сторонами без зауважень та відповідає вимогам Правил. Відповідно до п. 1.13. Правил, водопровідні вводи підприємств, відомчих жилих будинків і жилих будинків громадян, а також прилади й пристрої на них, у тому числі колодязі, запірна арматура, водолічильники, витратоміри та інші прилади обліку, стабілізатори тиску й обмежувачі витрат, належать абонентові та ним експлуатуються. При цьому, у відповідності до п. 4.6. Правил, при наявності одного вводу до будівлі, що має протипожежно-господарський водопровід, влаштування обвідної лінії водолічильника обов'язкове. На обвідній лінії монтується засувка, яка пломбується Водоканалом у закритому стані.

Посилання відповідача на ту обставину, що 26.08.2004 р. було встановлено лише одну пломбу та а трубу діаметром 50 мм, не заслуговує на увагу та спростовується матеріалами справи, зокрема, змістом вказаного акту, у якому йдеться про причину опломбування –заміну на пломби нового взірця та зазначено номери двох пломб. З службової записки випливає, що внаслідок проведення ремонтних робіт ввід труби без перероблений переходом з діаметру 50 мм та 32 мм. Враховуючи зміст таблиці пропускної здатності труб від 28.07.2002 р., відповідно до якої пропускна здатність труби діаметром 32 мм є меншою від труби діаметром 50 мм, суд приймає визнання позивачем підтвердженого матеріалами справи факту заміни труби діаметром 50 мм на трубу меншого діаметру. Доказів зворотнього суду надано не було.

Актом технічного обстеження водоканалізаційних мереж від 19.02.2008 р. було встановлено, зокрема, відсутність пломби від опломбування запірного вентиля обвідної лінії. Жодного доказу зворотнього суду надано не було. Як вбачається зі змісту акту, працівники відповідача Воробець Б. та Михалиця Р.Л. від підпису акту відмовились. Той факт, що вказані особи є працівниками відповідача відповідачем не заперечувався та підтверджується змістом їх пояснень. Із зазначених пояснень також вбачається, що їм було відомо про проведення технічного обстеження та було запропоновано підписати акт, однак, вони дійсно відмовились від його підписання.

Твердження позивача про відсутність у вказаних осіб повноважень представників відповідача у даних відносинах, не приймається до уваги, враховуючи, зокрема, зміст п. 3.4. договору №358 про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Відповідно до п. 3.4. договору, представником споживача при здійсненні дій, передбачених в п. 10.1. Правил та складенні актів згідно з п. 12.15 Правил може бути будь-який працівник, який перебуває у трудових відносинах зі споживачем. Відповідно до ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог ЦК України, актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі вправі навіть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Крім того, жодних доказів відсутності порушення, встановленого у вказаному акті, суду надано не було.

У відповідності до п. 1.2. Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, дотримання цих Правил є обов'язковим для всіх осіб, підприємств, установ, організацій, що користуються комунальними водопроводами і каналізаціями, незалежно від їхньої відомчої належності і форми власності та Водоканалу. Згідно із п. 4.19 Правил, абонент відповідає за цілісність та збереження водолічильників, пломб і з'єднань водолічильника, запірної арматури, манометра та іншого обладнання водомірного вузла незалежно від місця його знаходження. У разі пропажі або виходу з ладу водолічильника чи його з'єднань (стрілок, скла, циферблата, корпусу, зриву пломб, порушень з'єднань труб зі з'єднуючими частинами водолічильника тощо), а також псування від морозу або гарячої води абонент зобов'язаний придбати новий водолічильник або сплатити вартість його демонтажу, ремонту та встановлення. При цьому водоканал розраховує витрату води відповідно до п.6 цих Правил за час від дня виписування останнього рахунку, але не більше як за один місяць. Знімати водолічильник, здійснювати будь-які зміни в його частинах або положенні на водомірному вузлі, де його встановлено, а також знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту, навіть за необхідності ремонту лічильників води з подальшим поданням відремонтованих лічильників на повірку, або представником Водоканалу, має право лише представник Водоканалу або абонент з дозволу відповідних працівників Водоканалу. У разі самовільних дій абонент також сплачує витрату води згідно з п. 9.6. цих Правил за час від дня виписування останнього рахунку, але не більш як за один місяць.

Відповідно до п. 9.6. Правил, при виявлені представником водоканалу витоку води в мережах абонента внаслідок їх пошкодження або нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини абонента, водоканал виконує розрахунок витрат води у такому порядку: за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунок проводиться за фактичний час витоку води по день її ліквідації. Якщо час, протягом якого відбувався витік, встановити не вдається, то розрахунок здійснюється за останній поточний місяць. Останній рахунок, що передував виявленому факту, був датований 22.01.2008 р., що не заперечено сторонами та підтверджується копією вказаного рахунку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношенням, в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявлений позов в частині основного боргу є обґрунтованим.

У відповідності до ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідним розрахунком, розмір пені становить 16089,20 грн., інфляційні нарахування - 1654,89 грн., 3% річних - 264,13 грн., штраф за відмову оплатити рахунок - 919,39 грн. Відповідач не заперечив правильність та підставність нарахувань належними доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані поданими доказами і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця”, м. Львів, вул.Гоголя,1 () на користь комунального підприємства “Тернопільводоканал”, м. Тернопіль, вул.Танцорова,7 ()- 37315,32 грн. заборгованості, 373,15 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.           Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Мороз Н.В.