ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2008 Справа № 8/345-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Кузнецової І.Л.

при секретарі судового засідання: Чоха Є.О.

представники сторін:

від позивача: Хандога В.В. юрисконсульт, довіреність №79-08 від 25.03.08;

від відповідача: Гопа Н.В. представник, довіреність №б/н від 01.01.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “ІСП”, м.Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.08р. у справі №8/345-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “ІСП”, м.Дніпропетровськ,

до товариства з обмеженою відповідальністю “Бора”, м.Дніпропетровськ,

про визнання недійсним договору

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Бора”, м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “ІСП”, м.Дніпропетровськ

про стягнення 191 668,48грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “ІСП” (далі –ТОВ “НВЦ “ІСП”) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Бора” (далі –ТОВ “Бора”) про визнання недійсним Договору на виконання робіт №466/05 від 12 липня 2005 року, укладеного між ТОВ “Науково-виробничий центр “ІСП” та ТОВ “Бора”.

У жовтні 2007 року ТОВ “Бора” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом до ТОВ “Науково-виробничий центр “ІСП” про стягнення з останнього 191 668,48грн. заборгованості за договором №466/05, які складаються з сум основного боргу - 140 519,20грн., а також суми пені за неналежне виконання вищезазначеного договору у розмірі 51 149, 28грн. (а.с.37-39).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.08р. (суддя Дубінін І.Ю.) по справі №8/345-07 в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “ІСП” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Бора” 48 722,80грн. основного боргу, 17 735,10грн. пені, 664,58грн. витрат на державне мито, 40,91грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ “Науково-виробничий центр “ІСП” звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Скаржник посилається на те, що суд в рішенні послався виключно на рішення по справі №39/380 та не взяв до уваги вимоги Ліцензійних умов провадження будівельної діяльності (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджуючих конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж); посадовими особами ТОВ “Бора” надано до матеріалів справи №8/345-07 офіційні документи, в яких містилися завідомо недостовірні дані, що були предметом судового розгляду; відносно посадових осіб ТОВ “Бора” прокуратурою Бабушкінського району м.Дніпропетровська за фактом службового підроблення порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України; без урахування положень Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” судом безпідставно стягнута пеня в розмірі 17735,10грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Бора” в запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що рішення господарського суду винесено без порушень норм матеріального і процесуального права, доводи ТОВ “Науково-виробничий центр “ІСП” є безпідставними, просить відхилити апеляційну скаргу, рішення господарського суду залишити без змін.

Судом витребувана з господарського суду Дніпропетровської області справа №39/380 за позовом ТОВ “Бора” до ТОВ “НВЦ “ІСП” про зобов'язання вчинити дії та за зустрічним позовом ТОВ “НВЦ “ІСП” до ТОВ “Бора”, третя особа: відкрите акціонерне товариство “Лінде Газ Україна” про розірвання договору та стягнення збитків у розмірі 87103,04грн. Матеріали справи №39/380 досліджено в судовому засіданні 13.10.2008р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

За матеріалами справи №39/380 ТОВ “Бора” звернулося до господарського суду з позовом, в якому просило зобов'язати ТОВ “НВЦ “ІСП” прийняти належно виконані роботи відповідно до договору на виконання робіт № 466/05 від 12.07.2005р. шляхом підписання акту прийняття виконаних робіт №17-08/п та акту звірки взаємних розрахунків від 01.09.2005р. (а.с.124-125).

Позовні вимоги були обґрунтовані виконанням робіт по облаштуванню промислової бетонної підлоги та з посиланням на те, що з вини ТОВ “НВЦ “ІСП”, зокрема, внаслідок незабезпечення герметичності покрівлі будівлі, та надмірного випадіння опадів сталося перенасичення водою поверхні покриття підлоги, що призвело до утворення не передбачених розливів та нашарувань, нерівностей на підлозі.

ТОВ “НВЦ “ІСП” по справі №39/380 пред'явило зустрічний позов про розірвання договору № 466/05 від 12.07.2005р. на виконання робіт та стягнення з ТОВ “Бора” збитків у розмірі 87103,04грн., що полягають у витратах на виправлення недоліків в роботі (а.с.131-133).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2007р. по справі №39/380 первісний позов задоволено частково; зобов'язано ТОВ “НВЦ “ІСП” прийняти виконані ТОВ “Бора” роботи відповідно до договору на виконання робіт № 466/05 від 12.07.2005р. шляхом підписання акту прийняття виконаних підрядних робіт №17-08/п, з підстав правомірності та обґрунтованості позовних вимог; в решті позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову відмовлено (а.с.31-33).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2007р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2007 р. залишено без змін (а.с.34-36).

Постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2008р. касаційна скарга ТОВ “НВЦ “ІСП” залишена без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2007р. та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2007р. в справі № 39/380 залишені без змін (а.с.81-83).

Згідно ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

По справі № 39/380 брали участь ті самі сторони, що і у даній справі.

За таких обставин факти, встановлені судовими рішеннями по справі №39/380, не підлягають доведенню у справі №8/345-07.

Як встановлено судами трьох інстанцій по справі №39/380, 12.07.2005р. між ТОВ “НВЦ “ІСП” та ТОВ “Бора” укладено договір №466/05 на виконання робіт, відповідно до умов якого ТОВ “Бора” зобов’язалося власними силами, інструментами та механізмами виконати роботи з облаштування промислових бетонних підлог, а ТОВ “НВЦ “ІСП” в свою чергу прийняти та оплатити виконану роботу (а.с.7-8).

Замовником внесено авансовий платіж згідно п.2.3 договору в розмірі 29804,00грн. (а.с.134-135).

На виконання умов договору ТОВ “Бора” виконані роботи по облаштуванню промислової бетонної підлоги на загальну суму 78526,80грн.

Факт виконання робіт на зазначену суму підтверджується довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та актом приймання виконаних підрядних робіт №17-08/п, від підписання якого ТОВ “НВЦ “ІСП” відмовився (а.с.126-129).

Відмову від підписання акту приймання виконаних підрядних робіт мотивовано наявністю недоліків виконаних робіт, зокрема, виконання робіт без використання матеріалу “Екстра Топ”, наявністю значної нерівності поверхні підлоги, недотриманням проектної відмітки підлоги та нерівним нарізанням передбачених технологією швів (а.с.136).

Суди трьох інстанцій по справі №39/380 при відмові в задоволенні позовних вимог встановили, що причиною потрапляння надлишкової вологи на верхній шар підлоги є незабезпечення замовником герметичності покрівлі будівлі цеху. Крім того, у договорі №466/05 від 12.07.2005р. не міститься опису проектної технології, а серед матеріалів, які повинні обов'язково використовуватись підрядником, калькуляція №1 відсутній матеріал під назвою “Екстра-Топ”. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №196 від 27.02.2007р., підрядник використовував порошковий зміцнювач “Екстра-Топ”(а.с.130, 142-146).

Закон України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” визначає види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб'єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування.

Відповідно до пункту 30 статті 9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” (в редакції станом на час спірних відносин) ліцензуванню підлягає будівельна діяльність (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджувальних конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж). Роботи, які виконав підрядник ТОВ “Бора” по договору № 466/05 від 12.07.2005р., ліцензуванню не підлягають.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №196 від 27.02.2007р., калькуляція №1 до договору практично співпадає з витратами, відображеними в акті виконаних робіт, який відмовилося підписати ТОВ “НВЦ “ІСП”.

Судами встановлено, що підрядник добросовісно виконав умови договору та мав право вимагати від замовника підписання акту прийняття фактично виконаних робіт.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Суд першої інстанції цілком вірно, з посиланням на статті 525, 526, 530, 549, 551, 611, 875 Цивільного кодексу України та статтю 232 Господарського кодексу України, на підставі аналізу матеріалів справи та наданих сторонами доказів, дійшов висновку щодо стягнення з ТОВ “НВЦ “ІСП” на користь ТОВ “Бора” 48722,80грн. основного боргу та 17735,10грн. пені.

Стосовно доводів скаржника слід зазначити, що:

по-перше, задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки посиланням на судові рішення по справ №39/380, оскільки у розгляді справи №39/380 брали участь ті ж сторони, що і у даній справі, а спір виник з приводу того ж договору №466/05 від 12.07.2005р.;

по-друге, щодо затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 13.09.2001р. №112/182 Ліцензійних умов провадження будівельної діяльності (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджуючих конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж), на які посилається ТОВ “НВЦ “ІСП”, то відсутні підстави для висновку, що “проведення робіт з улаштування промислових бетонних підлог”, що передбачались договором №466/05 від 12.07.2005р., підлягають ліцензуванню. Судом першої інстанції застосовано безпосередньо Закон України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”;

по-третє, копія акта прийняття виконаних робіт за серпень 2005 року до договору №466/05 знаходиться в матеріалах справ №39/380 та №8/345-07. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2007р. по справі №39/380 зобов'язано ТОВ “НВЦ “ІСП” прийняти виконані ТОВ “Бора” роботи відповідно до договору на виконання робіт №466/05 від 12.07.2005р. шляхом підписання акта прийняття виконаних підрядних робіт №17-08/п. Рішення суду набрало чинності;

в четверте, щодо стягнення пені, то згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно частини 2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони у п.7.1.2 договору №466/05 від 12.07.2005р. визначили, що за порушення строків оплати виконаних робіт замовник (ТОВ “НВЦ “ІСП”) сплачує підряднику пеню в розмірі 0,2 % суми платежу за кожний день прострочення. Положення Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню;

в п’яте, щодо листа слідчого прокуратури Бабушкінського району м.Дніпропетровська від 21.07.2008р. №715 вих-08, в якому він просить зупинити провадження у справі №8/345-07 до прийняття рішення по кримінальній справі №62089024, порушеної за фактом службового підроблення, скоєного посадовими особами ТОВ “Бора” за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (а.с.90), то згідно ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені є вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили. Крім того, сторона не позбавлена права в подальшому звернутися до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “ІСП”, м.Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2008р. у справі № 8/345-07 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя

І.А. Сизько

Суддя

Т.А. Верхогляд

Суддя

І.Л. Кузнецова