СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 вересня 2008 р.

Справа № 6/443

Господарський суд у складі : судді Грици Юрія Івановича
при секретарі Цюрак А.М. розглянувши у
судовому засіданні  матеріали
справи

за   позовом  Малого підприємства "Комета"  вул. Роксолани,21,м.Надвірна,Надвірнянський
район, Івано-Франківська область,78400

до відповідача
Підприємця  ОСОБА_1 АДРЕСА_2

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору: Надвірнянська міська рада, вул.
Гетьмана Мазепи, 29, м.Надвірна, Івано-Франківської області

про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою

Представники:

Від позивача:  Чопова В.В., (довіреність № б/н від 08.09.08
представник )

третя особа:  представник не з"явився,

Від відповідача: ОСОБА_2., (довіреність № б/н від 07.05.08 адвокат
)

Від відповідача:  ОСОБА_1., (паспорт серія НОМЕР_1від 27.03.98
підприємець )

СУТЬ СПОРУ: Малим підприємством
"Комета" заявлено позов про
зобов'язання   СПД ОСОБА_1.
звільнити земельну ділянку, орендарем якої є МП"Комета", від забудов
та будівельних матеріалів, та усунути таким чином перешкоду в користуванні нею.

27.02.08
відповідач по справі   -  СПД ОСОБА_1.
подав зустрічну позовну заяву до Малого
підприємства "Комета"
та   Надвірнянської  міської
ради, разом з уточненням від 22.05.08
про   визнання недійсним
рішення  сесії Надвірнянської міської
ради № 2050-ХХУІ (ІУ)-05 від 22.11.2005 року про передачу МП «Комета»в оренду
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0078 га для
встановлення квіткового ринку та укладений на підставі цього рішення між ними
договір оренди землі від 19.12.2005 року.

Виходячи із змісту зустрічного позову,
він не може вважатися зустрічним,
оскільки містить  в собі
заперечення  на позовну заяву. Крім того,
в  зустрічному  позові позивач ставить вимогу  про визнання недійсним рішення  сесії Надвірнянської міської ради, що є адміністративним
позовом і не може згідно ст.12 ГПК України
та ст.17 КАС України
розглядатися в одному провадженні
з господарським спором про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою.

Таким чином, в прийнятті
зустрічної позовної заяви слід відмовити згідно п.1 ст.62 ГПК України.

Представник позивача заявлені
позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти
позову заперечив, посилаючись на те, що
рішенням Надвірнянської міської ради
від 28.02.02  відповідачу надано
дозвіл  на виносну торгівлю  по АДРЕСА_1, відповідно до рішення  виконкому міської ради  від 02.12.04
зобов"язано провести благоустрій
даної території. Зауважує, що ним
на частині спірної  земельної
ділянки  на підставі  вищевказаного рішення збудовано літню
площадку. Вважає рішення
Надвірнянської міської ради  від
22.11.2005 року про передачу МП «Комета»в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1,
загальною площею 0,0078 га для встановлення квіткового ринку та укладений на
підставі цього рішення  договір оренди
землі  неправомірними.

Представник третьої  особи
на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору  вказує, що передача  земельної ділянки  в оренду МП «Комета»за рішенням        Надвірнянської міської ради  від 22.11.2005 року є правомірною.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши
представників  сторін, суд встановив, що
на підставі рішення сесії Надвірнянської міської ради № 2050-ХХVІ (ІV)-05 від
22.11.2005  між  Надвірнянською міською радою ( орендодавець)
та  Малим підприємством
'Комета"(орендар)   9.12.05 було
укладено договір оренди землі , згідно
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв  в строкове платне
користування земельну ділянку площею 0,0078 га
для встановлення квіткового ринку, яка знаходиться на АДРЕСА_1. Актом
прийому-передачі земельної ділянки від 26.12.2005  засвідчено здійснення передачі та прийому
даної земельної ділянки в натурі із земель комунальної власності Надвірнянської
міської ради орендарю МП "Комета".

Однак,
частина вищевказаної земельної ділянки, зокрема 0,0027га перебуває в
користуванні СПД ОСОБА_1. Як зазначає сам відповідач,  на даній земельній ділянці  він розмістив літній майданчик для
обслуговування кафе "Рімо", оскільки
згідно рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради  від
28.02.02  йому надано дозвіл  на виносну торгівлю, а згідно   рішення
від 02.12.04  надано дозвіл на
проведення  благоустрою   даної території.

Вважаючи, що  відповідач
самовільно здійснив будівництво на
спірній  земельній ділянці,
що  позбавляє МП "Комета"
можливості будівництва квіткового ринку , позивач звернувся до суду з
позовом  про усунення перешкод в
користуванні даною земельною ділянкою.

Суд вважає вимоги  позивача обгрунтованими, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст.3   Земельного
кодексу України встановлено, що земельні
відносини   регулюються   Конституцією
України , цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Стаття 12 Земельного кодексу Країни, встановлює, що  до повноважень  сільських,
селищних,  міських  рад  у
галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема :
надання   земельних   ділянок
у  користування  із
земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.1 ст.124 Земельного кодексу
України  передача в оренду  земельних
ділянок,  що  перебувають
у державній  або  комунальній
власності,  здійснюється  на підставі
рішення відповідного органу виконавчої влади або органу  місцевого самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до
п.2 ст.125  Земельного   кодексу України право  на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Як вбачається  із зібраних в матеріали справи доказів,
позивач  - МП "Комета"  набув право оренди на спірну земельну ділянку
на підставі  рішення  сесії Надвірнянської міської ради № 2050-ХХVІ
(ІV)-05 від 22.11.2005 з дотриманням
вимог чинного земельного законодавства, що підтверджується   наявними
в матеріалах справи правовстановлюючими документами ( договір  оренди землі від  19.12.05 зареєстрований  у Надвірнянському  райвідділі Івано-Франківської регіональної
філії центру ДЗК, про що у Державному
реєстрі  земель  вчинено запис
від 26.12.05 за № 46).

Відповідно до ст. 18 Закону України
„Про основи містобудування" будівництво об'єктів містобудування, незалежно
від форм власності здійснюється відповідно з дозволу органів місцевого
самоврядування.

Згідно ст. 24 Закону України „Про
планування і забудови територій" фізичні і юридичні особи, які мають намір
здійснити будівництво об'єкту містобудування на земельних ділянках, що належать
їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих
органів відповідних рад дозвіл на будівництво об'єкта.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України
житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм.

Згідно вимог ч. 2 ст. 376 ЦК України,
особи, які здійснили або здійснюють самочинне будівництво нерухомого майна, не
набувають права власності на нього. Частиною 4 с. 367 ЦК України встановлено,
що нерухоме майно,  яке самовільно
збудоване підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо
це порушує права інших осіб.

За таких, обставин, суд вважає
безпідставним  твердження  відповідача
про те, що   ним на спірній
земельній ділянці збудовано  літній
майданчик на підставі рішення
виконавчого комітету
Надвірнянської    міської
ради  від 02.12.04, яким  йому надано дозвіл на  проведення благоустрою  даної території, оскільки дозвіл  на проведення благоустрою території , не
можна вважати  дозволом  на
здійснення будівництва.  В
матеріалах справи відсутні докази, наявності у відповідача    дозволу на будівництво літнього майданчика.

У відповідності до ч 2.ст.152  Земельного кодексу України , відповідно до
якої  власник   земельної
ділянки   або  землекористувач  може вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом
ч.2 ст.158 Земельного кодексу України
виключно  судом  вирішуються
земельні  спори  з
приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

З огляду на вищевикладене, суд
вважає, що вимоги  позивача правомірні та
підлягають задоволенню.

Судові витрати   понесені позивачем, відповідно до ст.49 ГПК
України, слід  стягнути  з відповідача.

Керуючись
ст. 124 Конституції України, ст.ст. 3,12,124, 125,152,158 Земельного кодексу
України, ст.ст.367,376 Цивільного кодексу України, ст. 24 Закону України „Про
планування і забудови територій", ст. ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов
задоволити.

Підприємцю  ОСОБА_1 АДРЕСА_2 ( код НОМЕР_2) звільнити земельну
ділянку по АДРЕСА_1, орендарем якої є МП "Комета", від забудов та
будівельних матеріалів, та усунути таким чином перешкоду в користуванні нею.

Стягнути з підприємця  ОСОБА_1 АДРЕСА_2 ( код НОМЕР_2) на
користь  Малого підприємства
"Комета" вул. Роксолани,21,м.Надвірна ( р/р 9731 в
Укрсоцбанку м.Яремча, МФО 336019, код 22172262) -  85 грн. державного мита , 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 2500грн.  витрат на оплату послуг адвоката.

В прийнятті  зустрічної позовної заяви  відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Грица Юрій Іванович

рішення
підписане 10.09.08

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________
ОСОБА_3