ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 16 ” жовтня 2008 року справа № 7/136

Суддя Н.О. Скорик, розглянувши матеріали за позовом

Комунальне підприємство ?Управління житлово - комунального господарства?

07100, Київська обл., м. Славутич, вул.. Військових будівельників, 8

До Військової частини 2253

14000, м.Черінігв, вул, Квітнева, 3В

Про стягнення 3322,65 грн.

Представники сторін:

Від позивача : Старовойтова Ю.Ю. –дов. № 57/32 –1190 від 06.08.2008 р.

Від відповідача : Роліщук О.Є –дов. № б/н від 23.09.2008 р.

Рішення виноситься після оголошеної в судовому засіданні 02.10.2008 р. перерви до 16.10.2008 р. на 10 год. 00 хв. згідно ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 2384,43 грн. заборгованості за відпущену теплову енергію згідно договору № 10-03-Т від 01.04.2003 р. за квітень 2003 р., та за період з жовтня 2003 р. по січень 2004 р., включно.

В судовому засіданні 07.08.2008 р. представником позивача подано клопотання про збільшення розміру позовних вимог на 938,22 грн., і просить стягнути 3322,65 грн. заборгованості.

В судовому засіданні 16.10.2008 р. представником позивача подано клопотання про зменшення суми позовних вимог. Позивач просить стягнути 3097,18 грн. боргу за квітень 2003 р., та за період з жовтня 2003 р. по січень 2004 р., включно.

Відмова прийнята судом.

Провадження у справі в цій частині підлягає припиненню за відмови позивача від позовних вимог.

Справа розглядається з врахуванням поданого клопотання.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на пропуск строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

Встановив:

Між сторонами 01.04.2003 р. укладено договір № 10-03-Т про постачання теплової енергії в гарячій воді відповідно до умов якого позивач зобов?язувався постачати теплову енергію в гарячій воді, а відповідач –оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Відповідно до ст.. 161 Цивільного кодексу УРСР, ст.. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач належним чином виконав умови договору –за період квітень 2003 р., та з жовтня 2003 р. по січень 2004 р., включно поставив теплову енергію в гарячій воді на загальну суму 3097,18 грн., що підтверджується актами про використання теплової енергії, в розрахунку 68,88 грн. за Гкал без ПДВ, як для бюджетної організації.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечив щодо факту укладення договору та споживання теплової енергії, зазначеної в актах.

Відповідно до п. 6.3. договору відповідач сплачує позивачу вартість спожитої енергії за розрахунковий період на протязі 5 –ти днів з моменту отримання рахунка, перерахуванням коштів на поточний рахунок позивача.

Позивачем виставлялись рахунки на оплату: тп –000000492 від 30.04.2003 р., № тн –000000970 від 30.11.2003 р., № тп –000000820, № тп –000000939 від 30.11.2003 р., № тп –000001063 від 31.12.2003 р. , № тп –00000077 від 31.01.2004 р.

Відповідно до відмітки на рахунках, відповідач отримав рахунки в лютому 2004 р.

Відповідач не заперечує проти отримання даних рахунків уповноваженою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України ,якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач вартість спожитої теплової енергії не оплатив, доказів оплати заборгованості не надав.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Клопотання задоволено судом, оскільки статтею 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.. 257 Цивільного кодексу України). Частиною 5 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

За таких обставин в позові має бути відмовлено.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про повернення зайво сплаченої суми державного мита. перерахованого платіжним дорученням № 2004 від 05.08.2008 р. в сумі 102 грн.

Суд клопотання позивача задовольнив.

Відповідно до ст.. 47 Господарського процесуального кодексу України, зайве сплачене державне мито в сумі 102 грн. підлягає поверненню з Державного бюджету на користь позивача –Комунального підприємства ?Управління житлово - комунального господарства?, м. Славутич.

Керуючись ст.ст. 261,256,257,267,526,712 Цивільного кодексу України, ст..ст. 47,49, п.4 ст. 80, ст.. ст.. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРШІИВ:

1.          Припинити провадження у справі в частині стягнення 225,47 грн. боргу за відмови позивача від позовних вимог.

2.          В решті позову відмовити.

3.          Повернути з Державного бюджету Комунальному підприємству ?Управління житлово - комунального господарства?, м. Славутич, вул.. Військових будівельників,8 ( код 31476318) зайве сплачене державне мито в сумі 102 грн., перераховане платіжним дорученням № 2004 р. від 05.08.2008 р.. яке додається.

Суддя                                                                                           Н.О. Скорик

20.10.2008 р.