ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/30

29.02.08

За позовом Комунального підприємства «Київський центр нових технологій в стоматології»

до Закритого акціонерного товариства «Укрмед –Інвест»

про стягнення 19966,90 грн. та повернення нежитлового приміщення

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача: Дика Т.В. –предст. за довір. №б/н від 26.04.07р.

Від відповідача: не з’явились

Рішення прийняте 29.02.2008р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеними в судовому засіданні перервами з 20.02.2008р. по 25.02.2008р., з 25.02.2008р. по 29.02.2008р.

В судовому засіданні 29.02.2008р., за згодою представника позивача, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства «Київський центр нових технологій в стоматології»до Закритого акціонерного товариства «Укрмед – Інвест»про стягнення 19 966,90 грн. неустойки та повернення нежитлового приміщення загальною площею 13 кв.м., розташоване у лівому крилі на першому поверсі 3-х поверхової нежитлової будівлі №7 по пров. Польовому, 7 у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2007р. було порушено провадження у справі № 35/30, розгляд справи призначений на 29.01.2008р.

В судовому засіданні 29.01.2008 року представник позивача надав суду документи на часткове виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/30 від 29.12.2007р.

В судовому засіданні представником позивача було надано суду письмові уточнення позовних вимог, відповідно до яких останній просив суд зобов’язати відповідача повернути позивачу нежитлове приміщення загальною площею 13 кв.м., розташоване у лівому крилі на першому поверсі 3-х поверхової нежитлової будівлі №7 по пров. Польовому, 7 у місті Києві, шляхом виселення відповідача з вказаного приміщення.

Відповідач в судове засідання 29.01.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/30 від 29.12.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 35/30 від 24.01.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 20.02.2008р.

Відповідач в судове засідання з’явився, проте вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/30 від 29.12.2007р. не виконав.

В судовому засіданні 20.02.2008р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 25.02.2008р.

Відповідач в судове засідання 25.02.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/30 від 29.12.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

В судовому засіданні 25.02.2008р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 29.02.2008р.

Відповідач в судове засідання 29.02.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/30 від 29.12.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Про місце, дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 29.02.2008р. ані відповідач, ані його представники не з’явились.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2005 року між Комунальним підприємством «Київський центр нових технологій в стоматології»(надалі позивач) та Закритим акціонерним товариством «Укрмед –Інвест»(надалі відповідач) було укладено Договір оренди нерухомого майна (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору (п.1.1.) орендодавець на підставі п.4 ст.8 та ст.5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення за адресою: пров. Польовий, 7 у м. Києві для ведення виробничої діяльності.

Цей Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 11 липня 2005 року (п. 9.1. Договору).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.2006р. у справі №2/149, було встановлено, що дія Договору оренди від 10.01.2005р. припинилась 11.07.2007р., у зв’язку з пролонгацією останнього.

Позивач, керуючись положеннями ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», направив відповідачу листи №121 від 12.07.2006р., №125 від 19.07.2007р. з повідомленням про припинення дії договору та вимогою звільнити орендоване приміщення.

Проте, вказані повідомлення були залишені з боку відповідача без уваги.

Крім того, позивачем на підставі ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України, нараховано неустойку, за період з 12.07.2006р. по 30.11.2007р., в розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим приміщенням після закінчення терміну дії договору, що становить 19 966,90 грн.

Зазначена сума неустойки, також включає вартість комунальних послуг та земельний податок.

В процесі розгляду справи позивачем було надано суду письмові уточнення позовних вимог, відповідно до яких останній просив суд зобов’язати відповідача повернути позивачу нежитлове приміщення загальною площею 13 кв.м., розташоване у лівому крилі на першому поверсі 3-х поверхової нежитлової будівлі №7 по пров. Польовому, 7 у місті Києві, шляхом виселення відповідача з вказаного приміщення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Спірне приміщення є комунальним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно –правовими актами (ч.1 ст.2, ст.3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об’єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об’єкта оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна„ термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутств орендаря він зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 7.5. Договору у разі закінчення строку Договору або при його розірванні орендар зобов’язаний за актом прийому –передачі повернути об’єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об’єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених поліпшень, які неможливо відокремити від об’єкту оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії Договору оренди.

Відповідно до п. 9.5. Договору, останній припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається з матеріалів справи на момент пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання щодо звільнення наданого в орендне користування приміщення не виконав, приміщення не звільнив та не передав за актом позивачу.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов‘язання щодо звільнення приміщення після закінчення терміну дії Договору.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 19 966,90 грн., суд вважає, безпідставними та необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.5. Договору, орендна плата сплачується орендарем починаючи з дати підписання акту приймання –передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту прийому –передачу при повернені об’єкта оренди орендодавцеві.

З наведеного випливає, що сторонами в Договорі було встановлено та погоджено зобов’язання відповідача сплачувати орендну плату по день фактичної здачі приміщення за актом прийому –передачі, при поверненні об’єкти оренди орендодавцеві.

Тобто, дане положення Договору передбачає сплату відповідачем орендної плати після закінчення терміну дії Договору, а саме до дня підписання сторонами акту прийому –передачі.

Крім того, як вбачається, з матеріалів справи, позивачем було здійснено розрахунок неустойки з урахуванням індексу інфляції.

Слід вказати, що нарахування інфляційних втрат на неустойку не передбачено чинним законодавством України.

Відповідно до п.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою визнається грошова сума або інше майно, як боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Зі змісту даної статті вбачається, що неустойка являє собою певний засіб компенсації витрат кредитора, викликаних невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх обов’язків.

Також слід звернути увагу, що ч. 2 ст.785 Цивільного кодексу України, надає право орендодавцеві вимагати від наймача сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування річчю за час прострочення.

Таким чином, включення в розмір неустойки будь –яких інших платежів передбачених договором є неможливим.

Як вбачається з п.п.3.4. та 3.8 Договору, до складу орендної плати не входять земельний податок та вартість комунальних послуг.

Отже, включення позивачем розмір неустойки вартість комунальних послуг та земельного податку, є безпідставним та необґрунтованим, та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду докази на спростування викладеного в позові.

Враховуючи викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині виселення відповідача з нежитлового приміщення площею 13 кв.м., за адресою м. Київ, пров. Польовий, 7 та повернення вказаного приміщення позивачу.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Виселити Закритого акціонерного товариства «Укрмед –Інвест» (03057, м. Київ, пров. Польовий, 7, р/р 00, у АБ «Брокбізнесбанк»м. Києва, МФО 300249, ) з нежитлового приміщення площею 13 кв.м., розташованого у лівому крилі на першому поверсі 3-х поверхневої будівлі за адресою м. Київ, пров. Польовий, 7 та повернути зазначене приміщення Комунальному підприємству «Київський центр нових технологій в стоматології»(03057, м. Київ, пров. Польовий, 7, р/р00 в АБ «Брокбізнесбанк»м. Києва, МФО 300249, ).

3. В частині стягнення неустойки в розмірі 19966,90 грн., відмовити.

4. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Укрмед –Інвест»(03057, м. Київ, пров. Польовий, 7, р/р 00, у АБ «Брокбізнесбанк»м. Києва, МФО 300249, ) на користь Комунального підприємства «Київський центр нових технологій в стоматології» (03057, м. Київ, пров. Польовий, 7, р/р00 в АБ «Брокбізнесбанк»м. Києва, МФО 300249, ), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 85,00 грн. (вісімдесят п’ять гривень 00 коп.) –державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

6. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.Є. Літвінова

Дата підписання повного

тексту рішення: 24.03.2008р.