ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№ 39/366-07(10/348-06)

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Палій В.М., Шаргала В.І., за участю представника відповідача Д.Проскуріна (дов. від 9.01.08), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “ДІД Конс” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 5 листопада 2007 року у справі № 39/366-07(10/348-06) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ДІД Конс” до відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” про стягнення 28 568 452 грн. 06 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю “ДІД Конс” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” про стягнення 31 608 712 грн. 33 коп. (з урахуванням збільшення позовних вимог) з підстав несплати боргу за 19 опротестованими простими векселями - 19 000 000 грн.; збитків від інфляції - 7 391 000 грн.; річних - 2 173 808 грн. 22 коп.; штрафних санкцій - 3 043 904 грн. 11 коп.

Відповідач позов не визнав, стверджуючи, що позивач не є належним векселедержателем, пропустив строк вексельної давності та безпідставно вимагає стягнення збитків від інфляції та річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2007 року (суддя О. Ліпінський), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 5 листопада 2007 року, в позові відмовлено з мотивів не пред’явлення кредитором векселів для оплати та набуття права вимоги на спірні грошові кошти третіми особами.

Товариство з обмеженою відповідальністю “ДІД Конс” просить судові рішення скасувати з підстав порушення господарськими судами статей 34, 47 Уніфікованого закону про переказні векселі і прості векселі, статей 262, 512-518, 526, 530, 612, 625 Цивільного кодексу України, статті 214 Цивільного кодексу Української РСР, статей 193, 231 Господарського кодексу України, статей 91-95, 103, 104 Господарського процесуального кодексу України та задовольнити позов в частині стягнення основного боргу - 19 000 000 грн. та збитків від інфляції і річних - 1 514 315 грн. 07 коп.

Відкрите акціонерне товариство “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” проти касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що 7 жовтня 2002 року відкрите акціонерне товариство “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” видало виробничо-збутовому підприємству “Нафтогаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” прості векселі на загальну суму 19 000 000 грн. строком платежу “за пред’явленням”, які векселедержатель 6 жовтня 2003 року пред’явив векселедавцю.

У зв’язку з відмовою у платежі векселі були опротестовані.

Оскільки в подальшому векселедержатель - виробничо-збутове підприємство “Нафтогаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” продало векселі товариству з обмеженою відповідальністю “Фондовий дім “АППЕК” (договір купівлі-продажу цінних паперів № Т-1 від 2 березня 2004 року) без вчинення індосаменту, векселі набули статусу боргових документів.

Позивач придбав векселі на підставі договорів купівлі-продажу від 10 травня 2006 року та міни від 22 червня 2006 року.

За правилами частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відкрите акціонерне товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” не було повідомлене про заміну кредитора в зобов’язанні і боргові документи для оплати йому не пред’являлися.

Відповідно до частини 2 статті 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов’язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов’язанні.

За таких обставин господарські суди правомірно відмовили в позові.

Колегією суддів також враховані факти, встановлені господарським судом апеляційної інстанції, про відкриття 2 жовтня 2007 Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції виконавчого провадження по примусовому виконанню дублікату виконавчого напису № 1-3633 про стягнення за спірними векселями на користь акціонерного товариства закритого типу “АППЕК”, а також про набуття права вимоги на ці грошові кошти товариством з обмеженою відповідальністю “Афінаж” на підставі угоди про уступку права вимоги від 22 лютого 2006 року № 006/02-пв01-09.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 5 листопада 2007 року у справі № 39/366-07(10/348-06) залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “ДІД Конс” без задоволення.

Головуючий, суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій

Суддя

В. І. Шаргало