ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2008 р.

№ 22/24-08-582

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Карабаня В.Я.

суддів: Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача не з'явився

відповідача Попунець І.О. заступник начальника відділу

державної виконавчої служби Ізмаїльського

міськрайонного управління юстиції

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу

Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 10.06.2008

у справі

господарського суду

№ 22/24-08-582

Одеської області

за позовом

Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт"

до

Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції

про

стягнення 7923,22 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.04.2008 (суддя Торчинська Л.О.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.06.2008 (колегія у складі суддів: Воронюка О.Л., Єрмілова Г.А., Лашина В.В.), в позові відмовлено.

Не погоджуючись із постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.06.2008, державне підприємство "Ізмаїльський морський торговельний порт" звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.06.2008 та рішення господарського суду Одеської області від 16.04.2008 як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2008 року державне підприємство "Ізмаїльський морський торговельний порт" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції про стягнення 7 923,22 грн. В обґрунтування позову державне підприємство "Ізмаїльський морський торговельний порт" вказало про те, що 25.12.2006 між відділом державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції" як поклажодавцем та державним підприємством "Ізмаїльський морський торговельний порт" як зберігачем було укладено договір № 279 про відповідальне зберігання, за умовами якого відповідач передав, а позивач прийняв на відповідальне зберігання рейки залізничні у кількості 24-х секцій вагою 18,343 тон. Посилаючись на те, що за надані позивачем послуги за зберігання вантажу ним було виставлено рахунки на загальну суму 7376,82 грн., проте відповідач сплатив лише 1628,44 грн., позивач просив стягнути борг в сумі 5748,38 грн. та пеню в сумі 546,40 грн.

Відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції позов не визнав, зазначивши, що вказаним договором позивачу було передано на відповідальне зберігання рейки, конфісковані постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 18.08.2006 на підставі адміністративного протоколу, складеного Ізмаїльською митницею за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 340 Митного кодексу України. Послуги по зберіганню позивачем рейок ним сплачено в повному обсязі з урахуванням їх вартості встановленої висновком експерта-оцінювача № 36/2 від 20.11.2006, оскільки відповідно до п. 5.8.6 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999, розмір винагороди зберігачу встановлюється державним виконавцем за згодою зберігача, але не більше 5 % вартості переданого на зберігання майна.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 10, 11 Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 № 1724), якими встановлено порядок передачі органам державної виконавчої служби вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, вказане майно передається митним органом державному виконавцеві на підставі акта опису та арешту майна безпосередньо в місцях зберігання конфіскованого майна для подальшого розпорядження ним; державний виконавець під час виконання рішення суду про конфіскацію майна, вилученого митними органами, зобов'язаний не пізніше ніж протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження провести опис та арешт майна, що підлягає конфіскації; не пізніше ніж за п'ять днів до проведення опису та арешту майна державний виконавець попереджає митний орган про час проведення такої дії з метою підготовки майна митним органом для його передачі; акт опису та арешту майна складається державним виконавцем за участю представника митного органу.

Суди першої та апеляційної інстанції, приймаючи рішення у справі, виходили з того, що відповідачем у правовідносинах із позивачем щодо зберігання майна, на яке накладено арешт, дотримано вимоги вказаних Правил та пункту 5.8.6 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999, з урахуванням якого він розрахувався за надані послуги щодо зберігання рейок, що підтверджено належними доказами, тому дійшли висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Вказані висновки відповідають матеріалам справи та вимогам чинного законодавства України, Вищий господарський суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.06.2008 у справі № 22/24-08-582 залишити без змін.

Головуючий В.Карабань

Судді: Л.Ковтонюк

В.Чабан