ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"10" листопада 2008 р.

Справа № 14/229

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 14/229

за позовом закритого акціонерного товариства “Завод будівельних виробів-1”, м. Київ, вул. Пшенична,2

до відповідача приватного підприємства “Масштаб”, м. Кіровоград, вул. Жовтневої революції,33, кв.57

про стягнення 55 873 грн. 40 коп.

Представники:

від позивача – участі не приймав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від відповідача – участі не приймав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Подано позов про стягнення з приватного підприємства “Масштаб” у зв'язку з невиконанням останнім грошового зобов'язання 55 873,40 грн. боргу, в тому числі 44 255,84 грн. сума основного боргу з індексом інфляції, 1 602,07 грн. три проценти річних, 10 015,49 грн. пені, а також 558,73 грн. державного мита та 118,00 грн. послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач позов не заперечив, витребувані судом докази не подав.

Розглянувши наявні матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ

Між ЗАТ “Завод будівельних виробів-1” та ПП “Масштаб” укладено договір поставки №01-01П від 15.01.2007 року.

У відповідності до пункту 1.1 договору постачальник (ЗАТ “Завод будівельних виробів-1”) зобов'язується поставити, а покупець (ПП “Масштаб”) прийняти та оплатити на умовах, наведених в договорі, залізобетонні вироби, товарний бетон, товарний розчин згідно з його власними замовленнями.

Сторони в пункті 6.2 договору погодили, що оплата за товар здійснюється шляхом 100 відсоткової попередньої оплати згідно рахунків-фактури.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2007 року. Договір підписаний представниками сторін та посвідчений печатками підприємств.

Відповідно до статей 193,265 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором поставки одна сторона – постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За нормою статті 692 цього Кодексу покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем здійснена поставка та доставка бетону на загальну суму 54 806,22 грн., що підтверджується видатковими накладними №№зб-0000353, зб-0000354,0000325 від 25.01.2007 р., №№зб-0000292, зб-0000291, зб-0000290 від 24.01.2007 р., №№зб-0000270, 0000269 від 23.01.2007 р., №зб-0000240 від 22.01.2007 р., №зб-0000176 від 17.01.2007 р., №зб-0000162, зб-0000151 від 16.01.2007 р.,№зб-0000081 від 11.01.2007 р., довіреністю серії ЯНД №277523 від 09.01.2007 р. (а.с. 13-20).

Одержання відповідачем відповідного товару підтверджується підписом уповноваженої особи ПП “Масштаб”, яка діяла за довіреністю серії ЯНД №277523 від 09.01.2007 р. та відповідною довіреністю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснив 100 відсоткової передоплати, як передбачено пунктом 6.2 договору, за отриманий товар розрахувався частково, у зв'язку з чим існує заборгованість в розмірі 33 202,67 грн.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів оплати за товар в сумі 33 202,67 грн. відповідачем суду не подано.

Отже, позовні вимоги про стягнення 33 202,67 грн. боргу за отриманий товар по договору поставки №01-01/П від 15.01.2007 р. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 11 053,17 грн. за період з лютого 2007 року по липень 2008 року, 3 проценти річних в розмірі 1 602,07 грн. за період з 26.01.2007 року по 03.09.2008 року, пеню в розмірі 10 015,49 грн. за період з 26.01.2007 року по 03.09.2008 року, виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ.

Позовні вимоги в даній частині підлягають частковому задоволенню в силу наступного.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи умови договору поставки №01-01П та непроведення відповідачем попередньої оплати за товар, господарський суд вважає, що при визначенні строку виконання зобов'язання слід керуватися частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до зазначеної норми якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, посилаючись саме на норми частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, звернувся на адресу відповідача з претензією №1707 від 17.10.2007 року про сплату боргу по договору поставки в розмірі 33 202,67 грн.(а.с.24), яка згідно поштового повідомлення була відправлена відповідачу 02.11.2007 року та по причині закінченню терміну зберігання поштовим зв'язком повернута відправнику (а.с. 68).

Отже у ПП “Масштаб” обов'язок виконання грошового зобов'язання в розмірі 33 202,67 грн. виникає з 10.11.2007 року, тобто сума інфляційних витрат, три проценти річних та пеня повинна нараховуватися з 10.11.2007 року.

Сума інфляційних втрат позивача за період з 10.11.2007 року по 03.09.2008 року становить 6 275,30 грн., 3 % річних за вказаний період становить 810,56 грн.

Відповідач не подав власний розрахунок збитків від інфляції та 3% річних.

Згідно пункту 7.2 договору за порушення строків оплати покупець оплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

Статтею 223 Господарського кодексу України визначено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Пункт 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу визначає, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частина 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З врахуванням строку настання грошового зобов'язання по оплаті товару за договором поставки від 15.01.2007 року та вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, пеня за період 10.11.2007 року по 10.05.2008 року з урахуванням змін облікової ставки НБУ становить 3 145,60 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 49, 82-85,116,117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Масштаб" (25013, м. Кіровоград, вул. Жовтневої революції, буд. 33, кв. 57, ідентифікаційний код 13760511, р/р № 5530 в Кіровоградській областінй філії "Укрсоцбанк", МФО 323293) на користь закритого акціонерного товариства "Завод будівельних товарів - 1" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, буд. 2, ідентифікаційний код 21517799, р/р № 0083 у відкритому акціонерному товариству комерційному банку "Хрещатик" м. Києва, МФО 300670) 33 202,67 грн. основного боргу, 6 275,30 грн. інфляційних витрат, 810,56 грн. 3 % річних, 3145,60 грн. пені, 435,81 грн. державного мита, 92,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам.

Суддя