СУД
Постанова

Іменем України

20
лютого 2008 року

Справа
№ 2-8/14531-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Латиніна
О.А.,

суддів                                                                      Фенько
Т.П.,

Дугаренко О.В.,

за
участю представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1. дов. № 4706
від 08.11.2007 року;

відповідача: не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
Алуштинської міської ради на рішення господарського суду Автономної Республіки
Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 07 грудня 2007 року у справі №2-8/14531-2007

за
позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2(АДРЕСА_1, м.Білогірськ, АР Крим, 97600)

до  Алуштинської міської ради (пл. Радянська, 1,
м.Алушта, АР Крим, 98500)

про
скасування рішення
та спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Фізична
особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду АР Крим з позовом
до Алуштинської міської ради про визнання недійсним рішення Алуштинської
міської ради від 29.09.2004 року №18/152 „Про надання гр. ОСОБА_2. дозволу на
складання проекту відведення земельної ділянки” в частині встановлення строку,
в продовж якого ОСОБА_2. дозволено складання проекту відведення земельної
ділянки. Також позивач просить визнати за ним право на складання проекту
відведення земельної ділянки площею 0,0060 га, розташованої поАДРЕСА_2, під
будівництво павільйону по продажу автозапчастин, без обмеження строку, в
продовж якого приватному підприємцю ОСОБА_2. дозволено складання проекту
відведення земельної ділянки.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що встановлення органом місцевого самоврядування певного
строку на складання проекту відведення земельної ділянки, на думку позивача,
суперечить положенням статей 118, 124 Земельного кодексу України та Закону
України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Рішенням
господарського суду АР Крим від 07.12.2007 року у справі № 2-8/14531-2007 позов
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2. задоволено. Суд визнав недійсним рішення
Алуштинської міської ради № 18/152 від 29.09.2004 року "Про надання СПД
ОСОБА_2. дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки".

При
прийнятті рішення, суд першої інстанції встановив, що згідно з частиною 2
статті 123 Земельного кодексу України, умови і строки розроблення проектів
відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з
виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Форма типового договору,
нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються
Кабінетом Міністрів України. Тому, самостійне встановлення органом місцевого
самоврядування строків розроблення проекту відведення земельної ділянки є
перевищенням наданих законом повноважень.

Не
погодившись з рішенням господарського суду АР Крим, Алуштинська міська рада
звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні
позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2. відмовити.

Доводи
відповідача в апеляційній скарзі полягають у тому, що даний спір не підвідомчий
господарським судам, оскільки правовідносини не мають господарського характеру.
Алуштинська міська рада також вважає, що регулювання земельних відносин
являється її виключним правом, закріпленим нормами Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні”. Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що
тривале виконання проекту відведення земельної ділянки суперечить положенням
Закону України „Про плату за землю”.

Представник
позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився,
вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

Представник
відповідача у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча
про час та місце слухання справи сповіщався належним чином ухвалами від 29.01.
та 06.02.2008 року. За таких обставин, судова колегія визнала можливим
розглянути справу за відсутності представника Алуштинської міської ради.

З
причини зайнятості в іншому судовому засіданні судді Ткаченка М.І., на підставі
розпорядження в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у
складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Фенько Т.П.

Повторно
розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України судовою колегією встановлено наступне.

28.07.2004
року рішенням № 17/244 17-ої сесії 24-го скликання Алуштинської міської ради
„Про затвердження рішення конкурсної комісії по оренді земельної ділянки під
павільйон автозапчастин по вул. Виноградній” було вирішено визнати гр.
ОСОБА_2переможцем конкурсу на право оренди земельної ділянки площею 0,0060 га
по АДРЕСА_2 під будівництво павільйону по продажу автозапчастин.

29.09.2004
року рішенням Алуштинської міської ради №18/152 „Про надання гр. ОСОБА_2.
дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки” було вирішено
дозволити гр. ОСОБА_2. протягом шести місяців складання проекту відводу
земельної ділянки площею 0,0060 га, розташованого по АДРЕСА_2 під будівництво
павільйону по продажу автозапчастин.

В
подальшому, рішенням Алуштинської міської ради №21/59 03.08.2005 року фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_2. було продовжено строки складання проекту відведення
земельної ділянки площею 0,0060 га, розташованого по АДРЕСА_2 під будівництво
павільйону по продажу автозапчастин.

25.10.2006
року Алуштинською міською радою було прийнято рішення № 6/106 „Про відмову
приватному підприємцю ОСОБА_2. в продовженні строків на складання проектів
відводу земельної ділянки”. Даним рішенням вирішено відмовити приватному
підприємцю ОСОБА_2. в продовженні строків складання проекту відводу земельної
ділянки площею 0,006 га під будівництво павільйону по продажу автозапчастин в
АДРЕСА_2 в м. Алушті до затвердження дислокації тимчасових об'єктів торгівлі м.
Алушти на 2007 рік.

Вислухавши
пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно
до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних,
міських рад у сфері земельних відносин на території сіл, селищ, міст,
відноситься  розпорядження  землями
територіальних  громад;  надання
земельних ділянок в користування із земель комунальної власності;
рішення інших питань у сфері земельних відносин відповідно до закону.

Частинами
1, 3 статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності,
здійснюється  на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом
укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача
в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового
призначення та із земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями
118, 123 цього Кодексу.

Згідно
з частиною 1 статті 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Частиною
7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідна місцева
державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а
при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки
конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність
надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Судова
колегія вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку не ставиться під
сумнів право органу місцевого самоврядування на вирішення в межах його
компетенції земельних питань, що передбачено положеннями Земельного кодексу
України та Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”. У даному
випадку йдеться про право місцевої ради встановлювати конкретні строки на
розробку проекту відведення земельної ділянки. Надаючи правову оцінку діям
Алуштинської міської ради щодо встановлення СПД ОСОБА_2. строку на складання
проекту відведення земельної ділянки, суд апеляційної інстанції звертає увагу
на частину 8 статті 118 Земельного кодексу України, відповідно до якої проект
відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями,
які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

Крім
того, відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України, умови і
строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються
договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового
договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів
відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України.

Із
змісту частини 6 статті 123 Земельного кодексу України вбачається, що готовий
проект відведення земельної ділянки має бути погодженим із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним
органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають,
подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної,
міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної
ділянки.

Крім
того, дослідивши зміст Земельного кодексу України, Закону України „Про оренду
землі” та Закону України „Про місцеве самоврядування в України” судова колегія
приходить до висновку, що право або обов'язок місцевої ради визначати строк,
протягом якого має бути складений проект відведення земельної ділянки, не
передбачено.

Судом
апеляційної інстанції приймається до уваги те, що позивачем проект відведення
земельної ділянки фактично виконано, а також отримано погодження Управління
архітектури та містобудування виконавчого комітету Алуштинської міської ради,
Алуштинської міської санітарно-епідеміологічної станції, Комітету з охорони
культурної спадщини Ради міністрів АР Крим, що безумовно свідчить про скоєння
збоку СПД ОСОБА_2. фактичних дій, спрямованих на отримання земельної ділянки в
оренду. У зв'язку з цим, судова колегія не може погодитись з доводами
апеляційної скарги про затягування позивачем строків складання та погодження
проекту відведення земельної ділянки та можливе порушення ним положень Законів
України „Про плату за землю” та „Про оренду землі”.

Відповідно
до пункту 2 Роз'яснень Вищого господарського суду України за № 02-5/35 від
26.01.2000 року „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, підставами для визнання
акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного
акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Судова
колегія погоджується з висновком господарського суду АР Крим про те, що
оскаржуване рішення Алуштинської міської ради № 17/244 є прийнятим з
перевищенням повноважень та порушує право позивача на отримання земельної
ділянки в оренду.

При
цьому, доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що даній спір не підвідомчий
господарським судам України судова колегія не може визнати обґрунтованими
виходячи з наступного.

В
частині 4 пункту 5.2 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України
від 27.06.2007 року № 04-5/120 зазначено, що якщо суб'єкт (у  тому числі орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо
іншої особи, яка є учасником  спору), то
такий суб'єкт не перебуває "при здійсненні управлінських функцій" і
не має встановлених нормами КАС України ознак
суб'єкта владних повноважень і, отже, спір за участю останнього повинен
вирішуватися господарським судом.

Пунктом
5.3 вказаних вище Рекомендацій зазначено, що до компетенції господарських судів
не відноситься розгляд справ у спорах:

а)
про оскарження рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії),
ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта
господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести
відповідальність, за умови, що оскаржуваний акт згідно  із законодавством України є обов'язковим до
виконання;

б)
про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної
влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень,
їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних
управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами,
врегульованими господарським договором;

в)
між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері
управління;

г) з
приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

д) за
зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Інші справи за участю господарюючих
суб'єктів та суб'єктів владних
повноважень не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і повинні
розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ
належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин,  врегульованих Цивільним Кодексом України,
Господарським  кодексом  України, іншими актами господарського і
цивільного законодавства.

Судова
колегія приймає до уваги те, що у даному випадку існує спір саме про право
на отримання в користування земельної ділянки в порядку, встановленому чинним
законодавством, тобто спір про право користування земельною ділянкою,
відновлення порушеного права з боку відповідача, що передбачає можливість
звернення позивача лише з цивільним позовом у порядку саме господарського
судочинства. Наведена вище правова позиція також підтверджується судовою
практикою, викладеною у постановах Верховного Суду України від 14.03.2007 року
та 27.03.2007 року.

На
підставі викладених обставин, судова колегія вважає оскаржуване рішення
господарського суду АР Крим від 07.12.2007 року законним та обґрунтованим,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись
статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Алуштинської міської ради залишити без задоволення, рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 07 грудня 2007 року у справі
№ 2-8/15431-2007 залишити без змін.

Головуючий
суддя
О.А.Латинін

Судді
Т.П. Фенько

О.В. Дугаренко