ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2008

Справа №2-9/12773-2007

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНТОП», м.Сімферополь

До відповідача: Приватного підприємства «Архітектурна майстерня «Новий проект», м.Керч

Про стягнення 23 510,22 грн.

Суддя ГС АР Крим Н.С. Пєтухова

Представники:

Від позивача – Головченко І.М. – представник, дов. Пост. №25 від 22.05.2007р.

Від відповідача – Купрєєв А.В. – представник, дов. Пост. №19 від 27.06.2007р.

Суть справи: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом, у якому просить стягнути з відповідача збитки у сумі 23 510,22 грн.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов та додаткових письмових поясненнях.

У судовому засіданні 14.01.2008 р. була оголошена перерва до 05.02.2008 р. до 14:30 годин.

05.02.2008 р. судове засідання відбулось у присутності представників сторін.

У судовому засіданні 05.02.2008 р. була оголошена перерва до 19.02.2008 р. до 16:00 годин.

19.02.2008 р. судове засідання відбулось у присутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, а також додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

В с т а н о в и в:

19.07.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІНТОП» та Приватним підприємством «АМ «Новий проект» був укладений Договір підряду №01-07/2006/1 на проведення ремонтних електромонтажних робіт у торгово-розважальному комплексі належному позивачу та розташованому у м.Сімферополь, вул.Севастопольська, 62, 2-й поверх.

Загальна сума Договору підряду №01-07/2006/1 складає 90 000,00 грн.

Умовами даного договору передбачена сплата позивачем авансу у розмірі 50% від загальної суми договору (п.2.2. Договору), у виконання чого позивачем було перераховано 45 000 грн. на рахунок відповідача.

22.09.2006 року, відповідач частково виконав ремонтні електромонтажні роботи на об’єкті, у зв’язку із чим між позивачем та відповідачем було підписано Акт №ОУ-0000001 здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 45 000 грн.

27.11.2006 року відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №СФ-0000019 на суму 20 000 грн., на передплату останнього етапу робіт згідно із Договором підряду №01-07/2006/1 від 19.07.2006 року. Даний рахунок позивачем сплачено 07.12.2006р.

Згідно письмових та усних пояснень відповідача під час проведення робіт змінилася загальна сума договору, яка склала 65 000 грн., замість попередньо погоджених 90 000 грн., що було погоджено із позивачем в усній формі. Позивач у свою чергу, проти факту такого погодження заперечував, зазначивши, що таке погодження не може вважатися здійсненим у зв’язку із невчиненням його у письмовій формі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством України не передбачено обов’язкового погодження у письмовій формі зменшення вартості роботи. З іншого боку, підрядник має право на ощадливе ведення робіт, оскільки таке право передбачено статтєю 845 Цивільного кодексу України, у зв’язку із чим зменшується вартість виконаних робіт. Також, даною статтею визначено право підрядника на отримання винагороди, визначеної Договором підряду у повному обсязі, однак підрядник на власний розсуд може або скористатися цим правом та вимагати сплати повної суми, або зменшити вартість робіт, та отримати від замовника винагороду з урахуванням такого зменшення.

Твердження позивача стосовно того, що відповідач офіційно відмовився від виконання договірних зобов’язань та припинив у односторонньому порядку роботи на об’єкті ТОВ «СІНТОП» у ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження. Позивачем ніяких доказів на підтвердження односторонньої відмови відповідача від виконання договірних зобов’язань, суду не надано.

Згідно п.3.3. Договору передання та прийом виконаних підрядних робіт здійснюється сторонами за актом передання-приймання робіт.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем були спрямовані на адресу позивача Акт передання-приймання робіт №2, із супровідними листами від 15.06.2007року (вих.№17) та від 27.06.2007 року (вих.№21), представник позивача у судовому засіданні підтвердив факт отримання даних Актів, та надав пояснення, що позивач відмовився від підписання даних Актів.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що у зв'язку із тим, що позивач не повернув жодного примірнику акту прийому виконаних робіт, відповідачем був складений Акт передання-приймання виконаних робіт №2, ідентичний тим, що були надіслані Замовнику у червні 2007 р., підписаний із боку відповідача у односторонньому порядку, як того вимагає ч.4 ст.882 ЦК України.

Згідно вказаного Акту зазначено конкретні виконані відповідачем роботи на загальну суму 20 000 грн.

Твердження позивача про те, що виконані відповідачем роботи не можуть вважатися прийнятими, оскільки Акт приймання-передачі робіт №2 не був підписаний уповноваженою особою позивача, судом оцінюються критично, оскільки відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта будуть визнані судом обґрунтованими.

Таким чином, відмова сторони від підписання Акту здачі-приймання робіт не виключає оформлення здачі робіт. Односторонній Акт здачі-приймання робіт (підписаний однією стороною) має юридичну силу, до того часу поки за позовом іншої сторони він не буде визнаний судом недійсним. У зв’язку із чим, наданий суду відповідачем Акт приймання-передачі робіт №2 підписаний тільки відповідачем, визнається судом як належний доказ виконання робіт відповідачем у відповідності до ст..ст.33, 34 ГПК України.

Згідно ч.1 ст.853 ЦК замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її, і, в разі виявлення допущених у роботі недоліків відступлень від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на відступлення від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Твердження позивача щодо виконання ним умов ч.1 ст.853 ЦК України шляхом надіслання відповідачу листів від 05.02.2007р. вих.№13 та від 26.06.07 р. за вих.№82 із повідомленням Підрядника (відповідача) про те, що роботи виконані частково, неякісно та Підрядником не усунуто виявлені недоліки суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Згідно п.3.5. Договору, у випадку мотивованої відмови Замовника прийняти виконані роботи, Замовником і Підрядником складається двосторонній акт про необхідні доробки.

В матеріалах справи відсутні будь-яки докази, які б підтверджували б факт складання позивачем акту про необхідні доробки та пропозицію відповідачу підписати такий Акт, а також відсутні докази того, що відповідачу було запропоновано усунути недоліки у роботі. Таким чином, лист позивача від 26.06.2007р. вих.№82 не приймається судом у якості належного доказу, підтверджуючого наявність недоліків у виконаних відповідачем роботах.

Ч.4 ст. 853 ЦК передбачено, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-якої з них має бути призначена експертиза. Позивачем не надано суду доказів встановлення ним недоліків у виконаних відповідачем роботах.

У відповідності до приписів ст..882 ЦК України замовник не має права відмовитися від прийняття робіт, що оформлюється актом Прийняти в установленому порядку та сплатити виконані роботи - це обов'язок позивача як замовника.

Як вбачається з матеріалів справи, лист від 05.02.2007р. вих.№13, про те, що позивач вимагав від відповідача направлення уповноваженої особи для звірки об’ємів виконаних робіт, позивачем було направлено у дві адреси: АР Крим, м.Сімферополь, вул.Первомайська, 1В, оф.2 та на адресу: АР Крим, м.Керч, вул.Франко, 54, також позивачем було надано суду Поштові повідомлення про вручення данного Листа відповідачу.

У свою чергу відповідачем було подано суду докази того, що за юридичною адресою ПП «АМ «Новий проект» є м.Керч, вул.Франко, 54, даний лист отримано не було та даний Лист було повернено позивачу, про що свідчить Лист Керченського центру поштового зв’язку №6 від 09.11.07 року вих.№1976. А також відповідачем було подано суду доказ того, що відповідач не має жодного філіалу, представництва або будь-якого іншого відокремленного підрозділу у м.Сімферополі, вул.Первомайська, 1В, оф.2, що підтверджується Витягом з Державного реєстру юридичних осіб.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами факт повідомлення відповідача про конкретні недоліки у роботі та інші відступлення від умов договору.

Твердження позивача про те, що відповідач лише частково виконав роботи передбачені договором №01-07/2006/1 від 19.07.2006 року, а довиконання цих робіт було здійснено іншим підрядником, у ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне

Наданий суду договір між ТОВ «СІНТОП» та ВКП «Престо-техмонтаж» був укладений 01.07.2006 року, тоді як спірний договір №01-07/2006/1 між ТОВ «СІНТОП» та ПП «АМ «Новий проект» було укладено лише 19.07.2006 року, тобто Договір між позивачем та відповідачем було укладено пізніше ніж той договір, на який посилається позивач як на доказ невиконання відповідачем частини робіт та довиконання таких робіт іншою особою.

Із договору укладеного між ТОВ «СІНТОП» та ВКП «Престо-техмонтаж» та інших матеріалів справи вбачається, що ВКП «Престо-техмонтаж» виконувало роботи з реконструкції торгово-складських приміщень по вул.Севастопольській, 62, у свою чергу спірний договір між ТОВ «СІНТОП» та ПП «АМ «Новий проект», укладено щодо виконання відповідчаем ремонтних електромонтажних робіт у торгово-розважальному комплексі у м.Сімферополь, вул.Севастопольська, 62, 2–й поверх, тобто предмети договорів є різними.

Позивач вимагає стягнути із відповідача суму завданих збитків у розмірі 23 510,22 грн.

У той же позивач в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідачем йому було завдано матеріальної шкоди, відшкодування якої позивач вимагає від відповідача.

Згідно ч.2.ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.2 ст.623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно ч.1 ст.218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками, ч.2 ст.224 ГК України розуміє витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час судового розгляду справи, позивачем не було надано суду жодних доказів ані наявності завданої шкоди ані спричинення позивачу збитків (реальних збитків або упущеної вигоди). Внаслідок дій або бездіяльності відповідача

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень».

Суд вважає, що позивачем належні докази заявлених позовних вимог, не наведені, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 19.02.2008р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення оформлений відповідно до ст.84 ГПК України і підписано 22.02.2008р.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 77, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Петухова Н.С.