Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2008 р. Справа № 17/563-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., судді Білоконь Н.Д. , Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.,

за участю представників сторін:

позивача –Нестеренко Н.О., копія постійної довіреності № 788 від 23.10.2007р.,

третьої особи –не з‘явився,

відповідача - не з‘явився,

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. № 3595 С/1-12) на рішення господарського суду Сумської області від 15.11.07р. у справі № 17/563-07

за позовом статутного територіально-галузевого об‘єднання "Південна залізниця" в особі Сумської дистанції електропостачання Південної залізниці, м. Суми,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Міністерство транспорту та зв‘язку України, м. Київ,

до виконавчого комітету Сумської міської ради, м. Суми,

про визнання права власності,

встановила:

Позивач, статутне територіально-галузеве об‘єднання "Південна залізниця" в особі Сумської дистанції електропостачання Південної залізниці, звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про визнання за державою в особі Міністерства транспорту та зв‘язку України права державної власності на будівлю трансформаторної підстанції ТП-119 (літера А схематичного плану) загальною площею 36,3 кв. м, розташовану за адресою: м. Суми, станція Баси, і знаходиться в повному господарському віданні СТГО “Південна залізниця”.

Рішенням господарського суду Сумської області від 15.11.2007р. у справі № 17/563-07 (суддя Коваленко О.В.) в позові відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Підставами скасування рішення позивач вважає порушення місцевим господарським судом при його прийнятті норм процесуального права, неповне з‘ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач, зокрема, посилається на те, що діючим законодавством не передбачено, якими саме доказами власник повинен підтверджувати належність йому майна на праві власності, а отже підтвердженням права власності можуть бути будь-які документи, що фіксують, підтверджують і оформляють самі юридичні факти, на підставі яких у власника виникає або до нього переходить право власності; висновок місцевого господарського суду, що пунктом 6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно (далі –Тимчасові положення) визначений вичерпний перелік підстав для оформлення та видачі свідоцтва про право власності, а тому позивачем не надано документів на підтвердження права державної власності.

У судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу.

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу від 08.01.2008р. просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Сумської області від 15.11.2007р. скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позову. З висновками місцевого господарського суду не погоджується, оскільки Тимчасовим положенням чітко визначено перелік документів, що подаються лише для реєстрації права власності, однак не встановлено вичерпного переліку документів, на підставі яких видається свідоцтво про право власності.

Від третьої особи надійшло також клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності його представника, який перебуває у відрядженні.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу від 25.12.2007р. просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду Сумської області –без змін, посилаючись на те, що: відповідач не є належним відповідачем, оскільки спірне майно не належить до комунальної власності м. Суми; Тимчасовим положенням не передбачено, що свідоцтва про право власності на об‘єкти нерухомого майна видаються юридичним особам, яким майно належить на праві господарського відання.

Розглянувши клопотання третьої особи щодо розгляду справи за відсутності його представника, а також зважаючи на те, що відповідачеві відомо про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі у судовому засіданні представників третьої особи та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом Сумської області при прийнятті рішення від 15.11.2007р. у даній справі норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувати оскаржуване позивачем рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія виходила з наступного.

Декретом Кабінету Міністрів України від 15.12.1992р. "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" здійснення функцій щодо управління майном, що є у загальнодержавній власності, покладено на міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади.

Згідно з цим Декретом міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, приймають рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію підприємств, установ і організацій, заснованих на загальнодержавній власності; затверджують статути (положення) підприємств; здійснюють контроль за ефективністю використання і збереження закріпленого за підприємствами державного майна.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про залізничний транспорт" майно, закріплене за залізницями, підприємствами, установами та організаціями залізничного транспорту загального користування, є загальнодержавною власністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2006р. № 789 затверджено Положення про Міністерство транспорту та зв‘язку України, відповідно до якого Міністерство є головним органом виконавчої влади з питань реалізації державної політики в галузі залізничного транспорту та здійснює державне управління в галузі транспорту. Підпунктом 29 пункту 4 зазначеного Положення встановлено, що Міністерство виконує відповідно до законодавства України функції з управління об‘єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

До сфери управління Міністерства транспорту та зв‘язку України входить Південна залізниця, яка відповідно до пункту 1.1. Статуту Південної залізниці створена згідно зі статтями 1, 4 Закону України "Про залізничний транспорт". Статутне територіально-галузеве об'єднання "Південна залізниця" засноване на державній власності і підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України, що входить до сфери управління Міністерства транспорту та зв‘язку України.

Таким чином, майно, на яке позивач просить визнати право власності, є державним відповідно до пункту 4.2 Статуту Південної залізниці, яким передбачено, що майно залізниці є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання. Отже власником майна є держава в особі Міністерства транспорту та зв'язку України, а Статутне територіально-галузеве об'єднання "Південна залізниця" і його структурні підрозділи є суб'єктами господарювання, яким майно належить на праві господарського відання.

Як вбачається з матеріалів справи, Сумська дистанція електропостачання СТГО "Південна залізниця" діє на підставі Положення, затвердженого наказом начальника залізниці № 211/н від 10.05.2006р. Відповідно до пункту 2.1 Положення предметом діяльності є забезпечення експлуатації пристроїв контактності мережі тягових підстанцій, обладнання електропостачання, службово-технічних, культурно-побутових та інших будівель і споруд, які знаходяться на балансі дистанції.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки № 1346 від 26.10.2007р.(аркуш справи 22) будівля трансформаторної підстанції ТП-119 (за літерою по плану А), інв. № 12320010, балансова вартість 2123,00 грн., рік забудови 1936, за адресою м. Суми, ст. Суми-товарна Південної залізниці, знаходиться на балансі Сумської дистанції електропостачання Південної залізниці. Дана будівля складається з одного поверху загальною площею 36,3 м2, що підтверджується технічним паспортом на нежитлове приміщення, який видано комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" в грудні 2006р. (аркуші справи 23-28).

Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004р. (з наступними змінами і доповненнями), який

регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно, що є у державній власності, здійснюється за заявою органу, уповноваженого в установленому порядку управляти нерухомим майном, що є у державній власності.

Пунктом 1.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.05.2002р. з наступними змінами і доповненнями, встановлено, що обов'язковій реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності на нерухоме майно держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

Оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності на підставі документів, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна, перелік яких наведено у додатку 1 до Тимчасового положення, в тому числі за рішенням суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду технічний паспорт на нежитлове приміщення, виданий комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації", в якому зазначено, що будівля трансформаторної підстанції ТП-119 (за літерою по плану А), загальною площею 36,3 мІ, інв. № 12320010, балансова вартість 2123,00 грн., рік забудови 1936, за адресою м. Суми, ст. Суми-товарна та Державний акт на право постійного користування землею ІІ-СМ № 002085, виданий згідно з рішенням ХІІ сесії Сумської міської ради ХХІІІ скликання від 23.02.2000 р., яким підтверджується, що земельна ділянка, на якій розташована вказана будівля, знаходиться в смузі відведення Південної залізниці, а також довідку № 1346 від 26.10.2007р., відповідно до якої будівля трансформаторної підстанції ТП-119, яка розташована у м. Суми, ст. Суми-товарна Південної залізниці, інвентарний номер будівлі 12320010, балансова вартість 2123,00 грн., знаходиться на балансі Сумської дистанції колії Південної залізниці.

Таким чином, Сумська дистанція електропостачання Південної залізниці правомірно володіє будівлею трансформаторної підстанції ТП-119 (за літерою по плану А) у м. Суми, ст. Суми-товарна і це володіння даною будівлею не було оскаржено в суді. Також не було оскаржено в суді і право державної власності щодо цього майна.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до пункту 6.1 Тимчасового положення оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності.

При розгляді справи в апеляційному господарському суді було встановлено, що оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності на спірне майно здійснюється і є компетенцією саме виконавчого комітету Сумської міської ради.

Як свідчать матеріали справи, а саме лист № 1530/1 від 25.07.2007р. (аркуш справи 34), позивач звертався до Сумського голови з проханням про видачу свідоцтва про право власності на спірне майно, яке знаходиться у повному господарському віданні структурного підрозділу Статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця", а саме на будівлю трансформаторної підстанції ТП-119 (за літерою по плану А) у м. Суми, ст. Суми-товарна Південної залізниці. Відповідь на даний лист не надавалася.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги є правомірними, обгунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв‘язку з чим рішення господарського суду Сумської області від 15.11.2007р. у даній справі підлягає скасуванню.

Підставами скасування рішення є, зокрема, неповне з‘ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 15.11.2007р. у справі № 17/536-07 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Визнати за державою в особі Міністерства транспорту та зв‘язку України право державної власності на будівлю трансформаторної підстанції ТП-119 (літера А схематичного плану), загальною площею 36,3 мІ, що розташована за адресою м. Суми, ст. Суми-товарна і знаходиться в повному господарському віданні СТГО «Південна залізниця»(м. Харків, вул. Червоноармійська, 7, код 01072609).

Постанову в повному обсязі складено 12 січня 2008р.

Головуючий суддя Слюсарева Л.В.

Суддя Білоконь Н.Д.

Суддя Фоміна В.О.