ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.08 Справа № 17/284

Суддя У.Ділай, розглянувши справу

За позовом: ТзОВ “Глобус”, м.Надвірна

до відповідача: ВАТ “Західенерго” в особі Бурштинської ТЕС, м.Бурштин

Про стягнення 374 541,85 грн. боргу

за участю представників:

від позивача: Тимофіїв Р.М. –представник

від відповідача: Пенянський І.О.- представник

Представникам сторін роз’яснено права та обов’язки передбачені ст.ст.20,22 ГПК України.

Суть спору: ТзОВ “Глобус” заявлено позов до ВАТ “Західенерго” Бурштинської ТЕС про стягнення 374 541,85грн. боргу , з них 267433,19грн. пені та штрафу, 107 108,66грн. збитків та судові витрати по справі.

З підстав викладених в ухвалах суду розгляд матеріалів справи відкладався. Для надання сторонам можливості надати докази по справі в судовому засіданні 13.11.07р. оголошувалась перерва.

В судовому засіданні позивач подав заяву б/н від 10.01.08 р. про зміну предмету позову, та уточнив суму позовних вимог і просить стягнути 101158,18грн. пені, 158836,91грн. штрафу, 159669,61грн. інфляційних та 17851,45гррн. 3% річних.

31.01.08р. позивачем подана заява про зменшення суми позовних вимог. Позивач просить стягнути борг в сумі 326 039,77грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в розмірі уточненої суми позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву вказуючи , що позивач дійсно передав відповідачу за актом приймання-передачі мазут в кількості 4999,549 т., однак вважати , що спірний мазут був поставлений за договором №100 від 01.09.06р. є неправомірним.

Позивачем документально не обгрунтовано факт понесених збитків та їх розмір. Необгрунтованою відповідач вважає і вимогу про стягнення пені та штрафу, оскільки позивачем пропущено строк спеціальної позовної давності в один рік.

28.01.08р. відповідачем надано додаткові заперечення та надано суду контррозрахунок пені , штрафу та 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін в судовому засідання, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено:

01.09.06р. між сторонами по справі укладено договір поставки №100. Згідно умов договору ТзОВ “Глобус” взяло на себе зобов”язання передати у власність ( поставити) ВАТ “Західенерго” мазут паливний марки М-100 “парафінистий” в кількості 500тон.

Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов”язання за вказаним договором виконав в повному обсязі , що підтверджується актом приймання-передачі від 01.09.06р. в якому зазначено , що відповідно до договору поставки №100 від 01.09.06р. ТзОВ “Глобус” передає , а ВАТ “Західенерго” Бурштинська ТЕС приймає мазут М-100(парафінистий) в кількості 4999,549тон. Цей акт є невід”ємною частиною договору , сторони не мають один до одного претензій щодо кількості та якості переданої по даному акту нафти.

Згідно умов договору №100 від 01.09.06р. ( п.5.1) розрахунок за поставлений мазут здійснюється шляхом перерахунку покупцем коштів на рахунок постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки продукції.

Відповідач в порушення умов договору своєчасно не здійснив оплату отриманого мазуту .

Відповідно до п.6.3 договору за порушення строків оплати товару покупець –ВАТ “Західенерго” Бурштинська ТЕС сплачує постачальнику- ТзОВ “Глобус” пеню в розмірі 0,05% вартості товару , з якої допущено прострочення оплати за кожний день прострочення , а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивачем на адресу відповідача направлялась претензія від 17.07.07р. , яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Вивчивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності , подані сторонами докази та заперечення суд прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Факт поставки товару саме по договору №100 від 01.09.06р. підтверджується долученими до матеріалів справи доказами , а саме : актом прийому –передачі від 01.09.06р. та банківськими виписками про оплату в яких зазначена підстава оплати- договір №100 від 01.09.06р.

Суд погоджується з запереченнями відповідача щодо помилки позивача при розрахунку розміру неустойки, 3% річних та інфляційних враховуючи , що оскільки товар був поставлений 01.09.06р., то перебіг строку виконання відповідачем свого обов”язку щодо його оплати починається з 02.09.06р. і закінчується 01.10.06р. Однак 01.10.06р. був вихідним днем , а відтак відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України днем закінчення строку є перший за ним робочий день , тобто 02.10.06р. Таким чином, строк для нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань з оплати товару за Договором починає перебіг з 03.10.2006.

Не приймається судом до уваги твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності , оскільки відповідно до положень ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії , що свідчить про визнанння нею свого боргу або іншого обов”язку. Як вбачається з матеріалів справи такою дією була здійснена відповідачем проплата боргу 06.11.06р. Позовна заява направлена на адресу суду 11.10.07р.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов”язання , на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ст. 526 ЦК України передбачено , що зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доводи позивача не спростував, докази своєчасної оплати боргу суду не подав.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 92058,19грн. пені, 60906,91грн. штрафу, 143282,80грн. інфляційних та 16245,57грн. 3% річних ( всього 312493,47грн) є підставними та документально обгрунтованими і підтверджені наявними у справі матеріалами та не спростовані відповідачем, а тому позов в цій частині вимог підлягає до задоволення. В стягненні 13546,30грн. слід відмовити.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4-3, 12, 33, 34, 36, 38, 43, 44, 49, 69, 75, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з ВАТ “Західенерго” (79026, м.Львів, вул.Козельницька,15, р/р0304 в АК “Промінвестбанк” м.Бурштин, МФО 336417 ) на ТзОВ “Глобус” (78400, Івано-Франківська обл. , м.Надвірна , вул.Вокзальна,8 , р/р 260021073 в ІФФ ОД АППБ “Аваль” м.Надвірна, МФО 336462, ) 92058,19грн. пені, 60906,91грн. штрафу, 143282,80грн. інфляційних та 16245,57грн. 3% річних ( всього 312493,47грн) , 3124,93 грн. державного мита та 113,10грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В стягненні решти позовних вимог в сумі 13546,30грн. в позові відмовити.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення оформлено згідно з ст.ст. 84, 85 ГПК України та підписано 15.02. 2008 року.

Суддя