ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 р.

№ 5/2050

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О.В. –головуючий

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу “Агроторговий дім “Коростишівський”

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду від 13.11.2007року

у справі

№ 5/2050 Господарського суду Житомирської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Коростишів-Льон”

До

Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу “Агроторговий дім “Коростишівський”

Про

стягнення 11349,48 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Бабич А.Л. дов. від 28.12.07р. № 52/04

від відповідача: Демидова Ж.Л. дов.від 06.03.08р.

Приданцев О.Є. директор

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Коростишів-Льон” звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу “Агроторговий дім “Коростишівський” про стягнення 11349,48 грн. боргу за поставлений товар, з яких 9061,62 грн. - сума основного боргу, 1676,31 грн. - інфляційні та 611,55 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06 вересня 2007 року (суддя Брагіна Я. В.) позов задоволено частково: стягнуто з Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Агроторговий дім Коростишівський" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Коростишів-Льон": 9061,62 грн. - основного боргу; 1676,31 грн. - інфляційних; 603,28 грн. - 3% річних. У задоволенні позову в частині стягнення 3% річних в сумі 8,27грн. відмовлено.

Постаново. Житомирського апеляційного господарського суду від 13.11.2007 року по справі № 5/2050 (головуючий суддя Філіпова Т. Л., судді Горшкова Н. Ф., Майор Г. І.) рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив “Агроторговий дім “Коростишівський” подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, на підставі довіреностей № 768553 від 05.10.2004р., №768566 від 10.12.2004р., видаткової накладної № 000000192 від          05.10.2004р. та накладної від 0.12.2004р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар, а саме: жито "Інтенсивний 95" на суму 7659,85 грн. та жито групи "Б" на суму 1401,77 грн., а всього на суму 9061,62грн.

02.03.2005 року позивачем було направлено відповідачу письмову вимогу про плату основного боргу в сумі 9061,62 грн., яка була залишена відповідачем без вдоволення.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи, що судами встановлено наявність основного боргу в сумі 9061,62грн. за поставлений товар, суди дійшли вірного висновку про обґрунтованість заявлених вимог.

Крім того, позивач просить на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача свою користь інфляційні в сумі 1676,31 грн. та 3% річних в розмірі 611,55 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з рахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних: від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений зговором або законом.

Судами визначено, що 3% річних нараховуються з 13.03.2005р. (02.03.2005р. - дати направлення вимоги + 7 днів відповідно до ст. 530 ЦК України + 3 дні поштового обігу) та становлять 51,62 грн. х 3%/365 днів х 810 днів = 603,28 грн.; - інфляційні нараховуються з 13.03.2005р. та становлять 1676,31 грн.

На підставі вищевикладеного, суди дійшли вірного висновку про задоволення позову в частині стягнення 3% річних в сумі 603,28 грн. та інфляційних в розмірі 1676,31 грн., а в частині стягнення 8,27 грн. 3% річних - про відмову.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не надано до суду доказів сплати заборгованості перед позивачем.

Що стосується твердження заявника касаційної скарги щодо заявленого клопотання в апеляційному господарському суді про залучення ОДП ДАК “Хліб України” в якості відповідача, то колегія суддів звертає увагу заявника про відсутність в матеріалах справи будь-яких клопотань з такою вимогою.

Інші доводи, заявника викладені в касаційній скарзі, не приймаються Вищим господарським судом України, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами обставин справи, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу “Агроторговий дім “Коростишівський” залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 13.11.2007року у справі № 5/2050 Господарського суду Житомирської області залишити без змін.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Г. М. Фролова