ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 лютого 2008 р.

№ 10/469-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.

Владимиренко С. В.

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія ЕСО"

на рішення господарського суду Київської області від 16.10.2007р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.12.2007 р.

у справі № 10/469-07

за позовом

Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії "Центрально-Міське відділення Промінвестбанку в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія ЕСО"

про

Стягнення 5206333,57 грн.,

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія ЕСО" не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з таких підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 4 ст. 111 ГПК касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Тобто, в касаційній скарзі має чітко викладатись зміст такого порушення з законодавчим обґрунтуванням порушених норм та з зазначенням конкретних статей та пунктів.

Зокрема, касаційна скарга повинна містити дані, які б свідчили б, що судами при розгляді спору не застосований Закон, який підлягає застосуванню, або застосований закон, який не підлягає застосуванню, або судами неправильно витлумачена норма Закону.

Крім того, судова колегія звертає увагу скаржника на те, що відповідно до ст.1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи, подана касаційна скарга не відповідає наведеним вимогам щодо її оформлення, у зв’язку з чим підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що після усунення недоліків, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111 п. 6 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ухвалив:

Повернути касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія ЕСО", а справу направити господарському суду Київської області.

Головуючий, суддя

О. Кот

Судді:

С. Владимиренко

С. Шевчук