ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 р.

№ 9/374/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О.В. –головуючого

Полянського А.Г.

Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 01.07.2008 року

у справі

№ 9/374/07-НР господарського суду Миколаївської області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "2-й імені Петровського цукровий завод"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина"

про

стягнення 17 379, 12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "2-й імені Петровського цукровий завод" звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат за отримане насіння цукрового буряка в розмірі 17 379, 12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що 05.04.2005 року відповідачем було отримано від позивача 220 посівних одиниць насіння цукрового буряка на загальну суму 17 379, 12 грн. 19.10.2005 року за вих. № 936 на адресу відповідача була направлена вимога про сплату вартості одержаного відповідачем товару. Відповідач належних розрахунків не провів.

Позивач у відповідності до вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України звернувся до суду з заявою від 04.03.2008 року та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 17379,12 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 12.03.2008 року (суддя: Семенов А.К.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.07.2008 року (судді: Лавренюк О.Т. – головуючий, Савицький Я.Ф., Гладишева Т.Я.) по справі № 9/374/07-НР господарського суду Миколаївської області позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" на користь Відкритого акціонерного товариства "2-й імені Петровського цукровий завод" 17 379, 12 грн. боргу, 173, 79 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Мотивуючи судові рішення, господарські суди з посиланням на статті 205, 525, 526, 530, 678 Цивільного кодексу України, зазначають, що за отримане насіння відповідач не розрахувався, відмова відповідача розрахуватися з позивачем необґрунтована, а тому позов підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.07.2008 року по справі № 9/374/07-НР господарського суду Миколаївської області, в якій просить рішення та постанову скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, статті 84 Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про насіння і садивний матеріал".

Відзив на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми витрат за отримане насіння цукрового буряку у розмірі 17379,12 грн. Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на статті 526, 527, 612 Цивільного кодексу України обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов’язань за усною угодою купівлі-продажу в частині розрахунків за поставлений товар.

Також судами встановлено, що позивач звернувся до суду з заявою про зміну позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17379,12 грн. за отримане насіння цукрового буряку. Вимоги з посиланням, зокрема, на статтю 526 Цивільного кодексу України обґрунтовані тим, що відповідач за отримане насіння не розрахувався.

Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 05.04.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено усну угоду купівлі-продажу, за умовами якої Відкрите акціонерне товариство "2-й імені Петровського цукровий завод" продало Товариству з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" насіння цукрового буряка на загальну суму 17379,12 грн., що підтверджується накладною №5 від 05.04.2005 року та довіреністю від 05.04.2005 року серії ЯИЧ №414656.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

19.10.2005 року Відкрите акціонерне товариство "2-й імені Петровського цукровий завод" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" з вимогою № 936 про сплату заборгованості у розмірі 17379,12 грн.

Судами також встановлено, що за отримане насіння Товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" не розрахувалося.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" повідомило позивача листом № 288, що оскільки насіння цукрового буряка виявилось неякісним та непригодним для одержання врожаю цукрового буряка, Товариство відмовляється від сплати вартості неякісного насіння цукрового буряка у кількості 220 посівних одиниць на загальну суму 17379,12 грн.

Відповідно до статті 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Судами першої та апеляційної інстанції правомірно відзначено, що оскільки на час отримання посівних одиниць Товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" не заявляло будь-яких вимог до позивача відповідно до приписів вказаної вище статті, то і посилання на отримання неякісного насіння є безпідставними.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає, що судами правомірно задоволено позов.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова у справі прийнята у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.07.2008 року по справі № 9/374/07-НР господарського суду Миколаївської області залишити без змін.

Головуючий О. Муравйов

Судді А. Полянський

Г. Фролова