ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.08 р.                     Справа № 2/405

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачевій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Персей” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Спортивний клуб “Сан-До-Кен” м. Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 12457,25грн.

За участю

представників сторін:

від позивача: Шкурідін Є.Є. – за довір.

від відповідача: Шатров В.А. – кер.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Персей” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Спортивний клуб “Сан-До-Кен” м. Донецьк про стягнення 12457,25грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору підряду № 32 від 29.09.2006р., акт приймання виконаних робіт від 21.12.2006р., претензію від 04.05.2007р.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, в відзиві на позовну заяву посилається на те, що роботи виконані не якісно, а акт приймання-передачі виконаних робіт не відповідає типовій формі, тому не може вважатися документом, що підтверджує факт передачі виконаних робіт.

За клопотанням сторін строк розгляду справи було продовжено до 25.04.2008р.

Розглянувши матеріали справи вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

29.09.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Спортивний клуб “Сан-До-Кен” (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Персей” (Підрядник), був укладений договір підряду № 32.

Відповідно до п. 1.1. договору підрядник зобов’язується на свій ризик, своїми силами, із своїх матеріалів та матеріалів замовника виконати роботу з влаштування монолітних залізобетонних фундаментів прибудови до існуючої споруди кафе “Рута”, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Апшеронська, 21 – об’єкт, відповідно технічного завдання замовника та кошторисної документації. Замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та строки передбачені договором.

Згідно пункту 2.1. договору вартість робіт за договором, відповідно доданій комерційній пропозиції від 26.09.2006р. складає 74892грн. Розшифровка вартості робіт приводиться у кошторисній документації, яка є твердою, складовою та невід’ємною частиною договору.

Пунктом 2.3. договору визначений порядок оплати: перший платіж в розмірі повної вартості матеріалів та 25% вартості робіт відповідно кошторисній документації, що складає 50965,5грн. Об’єми виконаних робіт закриваються проміжними актами здачі виконаних робіт, які повинні бути оплачені Замовником в продовж 3-х банківських днів з моменту їх підписання. Кінцевий розрахунок здійснюється Замовником в продовж 3-х банківських днів після повного завершення робіт та підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Розділом 7 “Здача-приймання робіт” договору встановлено, що приймання виконаних робіт здійснюється актом здачі-приймання виконаних робіт. Замовник зобов’язаний в продовж 3-х робочих днів з дня пред’явлення Підрядником акту прийняти виконані роботи та підписати акт або мотивовану відмову від прийняття робіт. Якщо в продовж 3-х днів після вручення акту Замовник не пред’явить претензії по якості робіт, то зобов’язання Підрядника вважаються виконаними та персонал Підрядника з об’єкту відзивається. При пред’явленні претензії Замовник до підписання акту здачі-приймання робіт Підрядник зобов’язаний виправити неякісно виконані роботи в погоджені з Замовником строки та без додаткової плати.

Відповідно до п. 8.1. договору Підрядник гарантує збереження якості результатів виконаних робіт в продовж 1 року, починаючи з дати підписання сторонами акта здачі-приймання робіт, при умові виконання Замовником відповідних вимог, вказаних в технічній документації та дотримання правил експлуатації, встановлену законодавством України та повною оплатою виконаних робіт.

Позивач умови договору виконав в повному обсязі та за результатами виконання робіт було складено акт приймання виконаних робіт від 21.12.2006р. на суму 63874грн., який підписаний з обох сторін без зауважень та скріплений печатками та податкові накладні.

Відповідач умови договору виконав частково, за виконані роботи розрахувався в сумі 51416,75грн., що підтверджується матеріалами справи не заперечується сторонами, таким чином решта заборгованості в розмірі 12457,25 грн. залишилась не сплаченою на момент слухання справи у зв’язку з чим позивач просить стягнути суму боргу в судовому порядку.

На підставі вище встановлених обставин у справі суд вважає вимоги обґрунтовані, доведеними належним чином та підлягають задоволенню з наступних правових підстав.

Загальні умови виконання зобов’язань визначені нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України зазначає те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 627 ЦК України визначено що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст.. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правовідносини сторін за договором підряду регулюються главою 61 Цивільного кодексу України та главою 33 Господарського кодексу України.

Згідно частини 1 статті 321 Господарського кодексу України у договорі підряду сторони визначають вартість робіт (ціну договору) або спосіб її визначення; за частиною 3 статті 843 Цивільного кодексу України ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Приписами ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В силу статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Дослідивши надані позивачем документи в підтвердження виконаних підрядних робіт, а саме акт виконаних робіт від 21.12.2006р., накладну № 198 від 10.11.2006р., податкові накладні № 116 від 02.10.2006р. та № 133 від 22.12.2006р., суд дійшов висновку, що такі документи за своїм змістом та формою є первинними обліковими документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій Товариством з обмеженою відповідальністю “Персей” на користь відповідача з виконання підрядних робіт.

Вище вказані первинні документи складені та підписані з обох сторін належним чином, скріплені печатками, та є первинними документами в розумінні ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.

Відповідачу були виписані податкові накладні № 116 від 02.10.2006р. на суму 48416,75грн. та № 133 від 22.12.2006р. на суму 15457,25грн. екземпляри яких надані до матеріалів справи.

Відповідно до цих податкових накладних позивач включив до складу податкового зобов’язання вказані суми податків. Зазначене підтверджується також й наданими позивачем копіями реєстрів видачі податкових накладних в грудні та жовтні 2006р., де міститься запис про таку видачу податкових накладних на користь платника податку тобто Товариства з обмеженою відповідальністю “Сан-До-Кен”. Тобто відповідач повинен був включити до складу податкового кредиту у відповідних податкових періодах суми з податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про ПДВ” закріплено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках, оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається в продавця товарів (робіт, послуг). При цьому, податкова накладна виступає як звітний податковий документ і одночасно розрахунковий документ.

Підпунктом 7.4.5. пункту 7.4 статті 7 Закону “Про ПДВ” забороняється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

З огляду на вказані вимоги законодавства та наявні в матеріалах справи копії податкових накладних, оригінали яких були передані позивачем відповідачу для включення податку на додану вартість до податкового кредиту, суд вважає доведеними факти здійснення господарських операцій позивача з виконання підрядних робіт та відповідачем з прийняття цих підрядних робіт, оскільки вони у повному обсязі відображені позивачем у податковому обліку у відповідних податкових періодах.

Посилання відповідача на те, що зазначені податкові накладні останнім не отримувалися судом до уваги не приймаються, оскільки відповідач не позбавлений права на звернення для отримання дублікатів податкових накладних в разі їх втрати та відповідними коригуваннями своїх податкових зобов’язань.

Відповідач у відзивах на позовну заяву вказує на те, що виконані Підрядником роботи по влаштуванню фундаменту не придатний, в обґрунтування зазначеного твердження посилається на експертний висновок Відкритого акціонерного товариства “Донецьксталь” – металургійний завод” № 06-204/1 від 12.02.2008р.

Зазначений експертний висновок судом у якості доказу не приймається з огляду на те, що дане дослідження було проведення не в межах справи № 2/405 та судом не призначалося, з нього не вбачається якою проектно-технічною документацією керувався при складанні висновку експерт, крім того висновок складено головним спеціалістом ЗАТ “Донецьксталь” Пулеевим С.Ф. будь-яких документів на підтвердження того, що він є спеціалістом у даній галузі та має право на проведення такого роду досліджень суду не надано, також вказаний висновок складено під час розгляду справи, а не під час здійснення приймання-передачі виконаних робіт.

Щодо надання висновку відповідачем про фактичне використання кількості будівельних матеріалів при влаштуванні монолітних лінточних фундаментів споруди кафе “Рута”, та виявлення завищеної кількості будівельних матеріалів на суму 13481грн. то в зазначеному акті не зазначено на підставі яких даних, документів та ким складений вказаний акт та з застосуванням якої методики було здійснено цей розрахунок.

Крім того нормами ст. 853 ЦК України визначено, якщо замовник не зробить заяви про недоліки виконаних робіт при підписанні акт приймання передачі виконаних робіт, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Будь - яких письмових доказів в розумінні ст. 32 ГПК на підтвердження того, що відповідач вказував на недоліки виконаних робіт до підписання або після підписання акту приймання виконаних робіт відповідачем суду не надано, а отже його заперечення щодо не якісності виконаних робіт судом до у ваги не приймаються.

Крім того суд зазначає, що п. 8.1. договору встановлений строк збереження якісних результатів виконаних робіт в один рік, але в зазначений строк відповідач з претензіями щодо якості виконаних робіт до позивача не звертався та належними доказами не підтвердив.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем здійснення без узгодження (погодження, затвердження) робіт з прибудови до існуючого споруди кафе “Рута”, а саме проектно-технічної документації на виконання монолітного фундаменту кафе, затвердженої державним архітектурним наглядом; дозволом на початок будівельних робіт, які були витребувані судом, але надані не були. Отже зазначена прибудова була здійснено самовільно без належного отримання дозволів.

Призначення та проведення експертизи у даній справі не є доцільним та необхідним оскільки відповідачем не надані необхідні документи для її проведення та призначення.

Щодо посилання відповідача на те, що акт приймання виконаних робіт від 21.12.2006р. не відповідає формі Акту типової форми КБ-2в, тому не може бути підтвердженням виконаних робіт, то суд виходить з наступного.

По-перше сторони вільні у визначені умов договору, умовами укладеного між сторонами договору визначено що приймання виконаних робіт проводиться за актом здачі-приймання виконаних робіт, без зазначення конкретної форми та вимог до змісту та форми такого акту, відповідності такого акту лише типовій формі акту КБ-2в договором не передбачено.

По-друге акт підписаний обома сторонами та скріплений печатками, факт підписання акту приймання виконаних робіт директором Товариства з обмеженою відповідальністю “Сан-До-Кен” відповідачем не оспорюєтться та не заперечується.

По-третє Наказом № 237/5 від 21 червня 2002р. Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури “Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві” п. 2 типову форму № КБ-2в поширено на будівельні підприємства та будівельні структурні підрозділи підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від форм власності, що виконують будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи із залученням бюджетних коштів підприємств, установ та організацій державної форми власності.

Правилами визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000, встановлено, що ці норми встановлюють основні правила визначення вартості нового будівництва, розширення, реконструкції та технічного переоснащення підприємств, будівель і споруд, ремонту житла, об’єктів соціальної сфери і комунального призначення та благоустрою, а також реставрації пам’яток архітектури та містобудування і носять обов’язковий характер при визначені вартості будов (об’єктів), будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Побудова (об’єктах), будівництво яких здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, ці норми носять рекомендаційний характер, і їх застосування обумовлюється контрактом.

З огляду на вказане посилання відповідача на невідповідність акту приймання виконаних робіт вимогам спростовується вище викладеним.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, порушення відповідачем зобов’язань за договором, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, ст. ст. 82 –85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Персей” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Спортивний клуб “Сан-До-Кен” м. Донецьк про стягнення 12457,25грн. – задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Спортивний клуб “Сан-До-Кен” (83048, м. Донецьк, пр-т. Тітова, 9, р/р 8001 в філії ВАТ КБ “Надра”, ДРУ м. Донецьк, МФО 334862, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Персей” (83023, м. Донецьк, вул. Шаповалова, 4, р/р 8001 в філії ВАТ КБ “Надра” ДРУ в м. Донецьк, МФО 334862, ) суму боргу в розмірі 12457,25грн., судові витрати: державне мито у розмірі 124,57 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Мартюхіна Н.О.