ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26.02.08 р. Справа № 20/357

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Електропром”, м.Дніпропетровськ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування”, м.Маріуполь

про стягнення 159132,66 грн.

Суддя Донець О.Є.

За участю представників:

від позивача по справі: не з’явився

від відповідача по справі: не з”явився

від ВДВС: не з’явився

СУТЬ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.12.05 р. повністю задоволенні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Електропром”, м.Дніпропетровськ, до Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування”, м.Маріуполь.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.03.06 р. зазначене рішення залишено без змін.

Після набрання рішенням законної сили судом видано відповідний наказ.

Боржник звернувся до суду із скаргою на дії Іллічівського відділу Державної виконавчої служби (далі-ВДВС) щодо примусового виконання наказу суду по справі № 20/358.

У своїй скарзі боржник просив суд:

1) Дії Іллічівського відділу Державної виконавчої служби міського управління юстиції по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області № 20/357 від 26.12.05 р. по реалізації арештованого майна Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування” – свиновідгодівельного комплексу (окремо розташованих нежилих приміщень та споруд – гараж (літ.Г), гараж (літ.Д), підвал (літ.Е), ПТО (літ.3), кормоцех (літ.И, И1, И2), навіс (літ.31, И), 1/3 огорожі № 1, ємкість № 2, 3, 1/3 замощення (літ 1) на підставі недійсних актів оцінки майна від 11.12.06 р. визнати незаконними;

2) Зобов’язати Іллічівський відділ Державної виконавчої служби міського управління юстиції провести дії по оцінці арештованого майна Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування” – свиновідгодівельного комплексу (окремо розташованих нежилих приміщень та споруд – гараж (літ.Г), гараж (літ.Д), підвал (літ.Е), ПТО (літ.3), кормоцех (літ.И, И1, И2), навіс (літ.31, И), 1/3 огорожі № 1, ємкість № 2, 3, 1/3 замощення (літ 1);

3) Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю “Мультисервіс” та Іллічівському відділу Державної виконавчої служби міського управління юстиції провадити дії по реалізації арештованого Відкритим акціонерним товариством “Маріупольський завод важкого машинобудування” – свиновідгодівельного комплексу (окремо розташованих нежилих приміщень та споруд – гараж (літ.Г), гараж (літ.Д), підвал (літ.Е), ПТО (літ.3), кормоцех (літ.И, И1, И2), навіс (літ.31, И), 1/3 огорожі № 1, ємкість № 2, 3, 1/3 замощення (літ 1).

Згідно із ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Ухвалами суду від 19.12.07 р., від 22.01.08 р. суд зобов’язував скаржника уточнити склад та правові підстави вимог, викладених у скарзі, оскільки ці вимоги мають ознаки позовних вимог, що слід подавати до суду та розглядати по суті в межах позовного провадження.

Так, скаржник просить суд визнати незаконними дії ВДВС, вчинені на підставі недійсних актів оцінки майна.

При цьому докази визнання у встановленому порядку цих актів недійсними тощо до скарги не додані, а вирішення цього питання в межах розгляду скарги на дії органу Державної виконавчої служби є процесуально неможливим, оскільки не узгоджується зі змістом ст.121-2 Господарського процесуального кодексу.

Вимоги скарги щодо зобов’язання ВДВС провести дії з оцінки арештованого майна боржника та щодо заборони провадити дії з реалізації цього майна є похідними від вимоги про визнання незаконними дій ВДВС, вчинених на підставі недійсних актів оцінки майна, отже також не узгоджуються з приписами ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України та повинні розглядатися в межах позовного провадження.

Скаржником не виконані вимоги суду стосовно уточнення складу та правових підстав вимог скарги, а розгляд та задоволення тих вимог, що містяться в скарзі, є неможливим з підстав, що зазначені вище.

Отже у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги – відмовити.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 4 прим.

1- позивачу

1- відповідачу

1-у справу

1-ВДВС