КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2008                                                                                           № 32/25

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

За участю представників:

від Прокуратури м.Києва: Дьогтяр О.А.,

від позивача : Васютович О.В.- представник за довіреністю,

від відповідача1: представник не з’явився,

від відповідача2: Михайленко Л.С.– представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укртрансюніон"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.06.2008

у справі № 32/25

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укртрансюніон"

до                                                   Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукрове виробниче об"єднання"

про                                                  визнання недійсним договору № ЦХП-14-00208-01 від 11.01.2008р. та зобов”язання виконувати умови договору,

за зустрічним позовом про визнання недійсними додаткових угод до договору,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» звернулося до суду з позовом до відповідачів та просить з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог визнати недійсним договір № ЦХП-14-00208-01 від 11.01.2008 на постачання дизельного пального марки Л-0,2-62, укладеного між відповідачами, та зобов'язати відповідача-1 належним чином виконувати умови додаткової угоди №34 до договору №013/07-ЦЮ від 23.01.2007, укладеного з позивачем.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ “Група компаній “Укртрансюніон” посилається на те, що укладення відповідачами договору поставки дизельного пального створює загрозу інтересам позивача, оскільки може призвести до зменшення об'єму поставок, визначених позивачем та відповідачем - Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» в договорі № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007.

Окрім того, позивач посилається на те, що спірний договір було укладено між відповідачами після проведення тендеру на закупівлю дизельного палива марки Л-0,2-62 у 2008 році, коли переможцем було визначено позивача, а тому згідно з ч.2 пункту 5 ст.2 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти» вищевикладене унеможливлює застосування ДП «Укрзалізничпостач» ч. 1 пункту 5 ст.2 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти» при укладенні договорів на постачання дизельного пального марки Л-0,2-62.

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилаються на те, що ДП «Укрзалізничпостач» має окремі та не пов'язані між собою договірні відносини з позивачем та ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання», які стосуються поставок дизельного палива. Окрім того, відповідачі вважають, що чинне законодавство не містить заборони на укладення та виконання договорів на підставі ч. 5 ст. 2 та ч. 2 ст. 34 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти».

15.02.2008 ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання» ( перейменовано з ТОВ “Цукрове виробниче об”єднання”) звернулося з зустрічним позовом до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» та ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» та просить визнати недійсною додаткову угоду № 33 до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007, укладеного між ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» та Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач».

На обґрунтування зустрічного позову ТОВ “Фактор Коммерс” (ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання») посилається на те, що оспорювана угода суперечить положенням ч.2 ст.34 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» в частині перевищення допустимого розміру суми грошових коштів, на який можливо продовження виконання попереднього договору.

22.02.2008р. ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання» подано заяву про збільшення зустрічних вимог та просить визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 29.01.2007, № 2 від 02.02.2007, № 3 від 16.02.2007, № 4 від 23.01.2007, № 6 від 5.03.2007, № 7 від 12.04.2007, № 8 від 18.04.2007, №9 від 26.04.2007, № 10 від 08.06.2007, № 11 від 14.06.2007, № 12 від 22.06.2007, № 13 від 27.06.2007, № 14 від 11.07.2007, № 15 від 13.07.2007, № 16 від 19.07.2007, № 17 від 25.07.2007, № 18 від 01.08.2007, № 19 від 08.08.2007, № 20 від 04.09.2007, № 21 від

26.09.2007, № 22 від 03.10.2007, № 23 від 22.10.2007, № 24 б/д, № 25 б/д, № 26 б/д, № 27 б/д,

№ 28 б/д, № 29 б/д, № 30 б/д, № 31 б/д, № 32 б/д, № 33 від 18.12.2007, № 34 від 09.01.2008 до

договору №013/07-ЦЮ від 23.01.2007, укладеного між ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» та Державним підприємством матеріально-технічного          забезпечення залізничного          транспорту          України «Укрзалізничпостач».

Даний зустрічний позов обґрунтовано тим, що для внесення змін до ціни необхідним є надання позитивного висновку Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель, якого, за його твердженням, при укладенні спірних додаткових угод жодного разу отримано не було, тому зазначені додаткові угоди є недійсними.

Окрім того, на думку позивача за зустрічним позовом, укладення додаткових угод № 33 та № 34 до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 суперечить рішенню Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель від 20.12.2007 № 01/37, оскільки продовжити термін дії договору можливо лише у випадку укладення договорів із бюджетними установами та організаціями. Додаткові угоди № 33 та № 34 до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007, на його думку, не відповідають вимогам абз. 2 ч. 2 от. 34 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», оскільки укладені на суму більшу, ніж 15 відсотків від вартості договору, укладеного в 2007 бюджетному році.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.06.2008 р. у справі № 32/25 в первісному та у зустрічному позовах відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ “Фактор Коммерс” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 11.06.2008 р. скасувати частково в частині відмови в задоволення зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ “Група компаній” Укртрансюніон” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 11.06.2008р. скасувати частково та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи.

Сторонами не надано відзиви на апеляційні скарги.

Відповідачем1 не використано наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні. Матеріали справи містять докази про належне повідомлення відповідача1 про порушення апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу , колегія встановила наступне.

23 січня 2007 року відповідно до рішення Тендерного комітету Укрзалізниці з питань закупівлі матеріально-технічних ресурсів № п/10 від 03.01.2007 між Державною адміністрацією залізничного транспорту України Укрзалізниця, ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» та Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» укладено Договір № 013/07-ЦЮ (далі - Договір).

За умовами даного Договору на підставі проведених Державною адміністрацією залізничного транспорту України Укрзалізниця торгів позивач зобов'язався поставити, а відповідач-1 прийняти та оплатити дизельне паливо марки Л-0,2-62.

Згідно з п.11.2 Договору останній вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2007.

В період укладення спірних правочинів процедура закупівлі регулювалася Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» № 1490-Ш із змінами і доповненнями (далі - Закон).

За змістом абзацу 2 ч. 2 ст. 34 Закону дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі в наступному бюджетному періоді, на суму коштів не більше 15 відсотків вартості договору, укладеного в попередній бюджетний період, що не перевищує відповідного призначення в попередньому бюджетному періоді.

У грудні 2007 року між Державною адміністрацією залізничного транспорту України Укрзалізниця, ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» та Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» укладено додаткові угоди № 33 та № 34 до Договору № 013/07-ЦЮ від 23 січня 2007 року, якими продовжено дію Договору № 013/07-ЦЮ до 31.01.2008 та включено до Договору № 013/07-ЦЮ специфікацію № 33 та №34.

11 січня 2008 року між ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання» та Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» укладено Договір № ЦХП-14-00208-01 на поставку ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання» протягом січня 2008 року дизельного палива марки Л-0,2-62 ДП «Укрзалізничпостач» та підписано відповідну специфікацію до цього Договору.

Частиною 5 ст.2 Закону передбачено, що у разі якщо предметом закупівлі є продукція харчової промисловості, лікарські засоби і вироби медичного призначення, пальне, послуги з організації гарячого харчування, транспортні послуги, послуги з ремонту, а також сировина, матеріали, комплектуючі вироби, необхідні підприємствам для виробництва товарів, замовник на період проведення процедури закупівлі має право для поточних потреб здійснити закупівлю необхідного предмета закупівлі без застосування процедур закупівлі, передбачених цим Законом, на суму коштів, яка не перевищує 10 відсотків загальної очікуваної вартості предмета закупівлі, про що протягом трьох робочих днів повідомляє Антимонопольний комітет України, Міжвідомчу комісію з питань державних закупівель та Тендерну палату України. Положення, передбачені абзацом першим цієї частини, не застосовуються при проведенні замовником наступної процедури закупівлі щодо такого самого предмета закупівлі.

Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» не передбачена норма, яка б забороняла при здійсненні закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти одночасно застосовувати положення абзацу 2 частини 2 статті 34 Закону та положення частини 5 статті 2 Закону.

За приписами ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Аналогічні положення містяться і в ст. 265 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Під недійсним правочином розуміють дії фізичних і юридичних осіб, які хоч і спрямовані на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, але не створюють цих наслідків, внаслідок невідповідності вчинених дій вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Встановлено, що всі умови договору № ЦХП-14-00208-01 від 11.01.2008, які є необхідною умовою дійсності правочину, були погоджені між Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» та ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання», про що свідчить факт підписання даного договору сторонами.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо критичного ставлення до посилань позивача на положення абзацу 2 частини 5 статті 2 Закону як на підставу неможливості застосування відповідачем-1 частини 1 пункту 5 статті 2 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти» при укладенні договору № ЦХП-14-00208-01 на постачання дизельного пального марки Л-0,2-62 з ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання», якою передбачено, що у разі якщо предметом закупівлі, серед іншого, є пальне, замовник на період проведення процедури закупівлі має право для поточних потреб здійснити закупівлю необхідного предмета закупівлі без застосування процедур закупівлі, передбачених цим Законом, на суму коштів, яка не перевищує 10 відсотків загальної очікуваної вартості предмета закупівлі, враховуючи те, що торги на закупівлю дизельного палива марки Л-0,2-62 у 2008 році визнано такими, що не відбулись. Тому укладення ДП «Укрзалізничпостач» з ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання» 11 січня 2008 року договору № ЦХП-14-00208-01 на поставку протягом січня 2008 року дизельного палива марки Л-0,2-62 не є наступною процедурою закупівлі щодо такого самого предмета закупівлі.

Окрім того, спірний договір був укладений строком до 31.01.2008, що свідчить про те, що метою укладення зазначеного договору є потреба в закупівлі пального для поточних потреб підприємства.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Викладене свідчить про те, що зміст договору № ЦХП-14-00208-01 від 11.01.2008 на постачання дизельного палива марки Л-0,2-62, укладеного між ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання» та ДП «Укрзалізничпостач», відповідає вимогам законодавства, яке було чинним на момент його укладання.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до правомірного висновку про необґрунтованість первісного позову та відсутності підстав для визнання цього Договору недійсним, оскільки доводи позивача за первісним позовом суперечать наявним доказам та встановленим обставинам справи.

Щодо позовних вимог ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» про зобов'язання ДП «Укрзалізничпостач» належним чином виконувати умови додаткової угоди № 34 до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 на постачання дизельного палива марки Л-0,2-62, укладеного між ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» і ДП «Укрзалізничпостач», колегія суддів також погоджується з висновком місцевого суду про необґрунтованість цих вимог у зв”язку з відсутністю правових підстав для їх задоволення, враховуючи наступне.

Встановлено, що ДП «Укрзалізничпостач» має окремі та не пов'язані між собою договірні відносини з позивачем за первісним позовом та ТОВ «Цукрове виробниче об'єднання», які стосуються поставок дизельного палива марки Л-0,2-62 у січні 2008 року.

Виконання ДП «Укрзалізничпостач» умов договору №ЦХП-14-00208-01 від 11.01.2008 та умов додаткової угоди № 34 до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 не є пов'язаними між собою.

Згідно з умовами додаткової угоди № 33 ГОВ «Група компаній «Укртрансюніон» і ДП «Укрзалізничпостач» дійшли згоди про продовження строку дії договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 на січень 2008 року, а згідно з умовами додаткової угоди № 34 до того ж договору включили до цього договору специфікацію № 34 на суму 124 567 033,08 грн., крім того ПДВ 20 % 24 913 406,62 грн., на загальну суму 149 480 439,70 грн.

Окрім того, відповідно до умов додаткової угоди № 34 сторони пунктом 2.5 Договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 передбачили, що сторони планують за цим договором поставити товар на суму 1 192 648 656,00 грн., крім того ПДВ 20% - 238 529 731,20 грн. на загальну суму 1 431 178 387,20 грн.

Згідно з п.3.2 договору №013/07-ЦЮ від 23.01.2007, укладеного між ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» і ДП «Укрзалізничпостач», постачальник здійснює поставку товару тільки за наявності рознарядки, яка є підтвердженням покупця до прийому товару.

Тобто, викладене свідчить про те, що сторони відповідно до умов договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007, додаткових угод № 33, № 34 та специфікації № 34 визначили граничну кількість та вартість товару (дизельного палива марки Л-0,2-62), який сторони лише планують поставити (придбати) у січні 2008 року, однак, при цьому договір № 013/07-ЦЮ, додаткові угоди №№ 33, 34, специфікація № 34 не містять в собі даних про точну (погоджену сторонами) кількість товару, які б свідчили про волевиявлення сторін придбати (поставити) саме цю кількість товару.

Позивач відповідно до умов договору № 013/07-ЦЮ, додаткових угод № 33, № 34 та специфікації № 34 висловив лише свою готовність поставити відповідачу-1 за первісним позовом дизельне паливо марки Л-0,2-62 у кількості, вказаній у специфікації № 34, а фактичний об'єм поставки дизельного палива залежить від волевиявлення відповідача-1 за первісним позовом, а саме від кількості дизельного палива, яке вказане в рознарядці відповідача-1 за первісним позовом.

Це свідчить про те, що підстави для зобов'язання відповідача-1 за первісним позовом належним чином виконувати умови додаткової угоди № 34 до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 на постачання дизельного палива марки Л-0,2-62, укладеного між ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» і ДП «Укрзалізничпостач» відсутні, так як сторонами не погоджено чітку кількість дизельного палива, що підлягає поставці. Направлення позивачу рознарядки із чіткою кількістю товару є правом відповідача-1, яке залежить від потреб відповідача-1, та не є обов'язком, визначеним договором.

Щодо зустрічного позову колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до правомірного висновку про їх необґрунтованість, враховуючи наступне.

За приписами ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків .

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди .

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі

погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 2 ст.632 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За приписами ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом пункту 2.3 договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 у випадку зміни українського податкового законодавства, кон'юнктури ринку нафтопродуктів, що вплинуло на зміну ціни Товару (згідно цінової довідки ДІАЦ Дерзовніінформ), сторони мають право змінити ціну Товару, який ще не було поставлено, про що повідомляють одна одну та обов'язково оформлюють підписанням додаткової угоди.

З урахуванням даних вимог законодавства між Державною адміністрацією залізничного транспорту України Укрзалізниця, ТОВ «Група компаній «Укртрансюніон» та Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» було укладено ряд додаткових угод до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007, а саме - № 1 від 29.01.2007, № 2 від 02.02.2007, № 3 від 16.02.2007, № 4 від 23.01.2007, № 6 від 15.03.2007, № 7 від 12.04.2007, № 8 від 18.04.2007, № 9 від 26.04.2007, № 10 від 08.06.2007, № 11 від 14.06.2007, № 12 від 22.06.2007, № із від 27.06.2007, № 14 від 11.07.2007, № 15 від 13.07.2007, № 16 від 19.07.2007, № 17 від 25.07.2007, № 18 від 01.08.2007, № 19 від 08.08.2007, відповідно до яких у зв'язку із зміною цін на внутрішньому ринку України були включені специфікації та змінено п. 2.5 договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007р.

Відповідно до ч.2 ст.34 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» в редакції, чинній на момент укладення спірних угод, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від умов тендерної (цінової) пропозиції учасника -переможця процедури закупівлі, крім випадків зменшення ціни тендерної пропозиції у порядку, передбаченому цим Законом, та не повинні змінюватися після підписання договору про закупівлю, крім випадків, коригування ціни договору в разі отримання відповідного позитивного висновку Комісії.

Проте, порядок подання та розгляду звернень щодо коригування ціни договору відповідно до ч.2 ст.34 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» був затверджений рішенням Міжвідомчої комісії з питані, державних закупівель від 19.07.2007 № 01/ІЗрш (із змінами затвердженими рішенням Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель від 28.08.2007 ) (далі -Порядок).

Згідно з п.1.4 Порядку можливим є розгляд питань щодо коригування ціни договору у випадках, якщо предметом закупівлі є виключно продукція харчової промисловості, лікарські засоби і медикаменти, пальне, продукти нафтоперероблення рідкі, послуги з організації гарячого харчування, транспортні послуги, інші товари і послуги, ціни на які регулюються Урядом, а також роботи .

За змістом п. 1.12 Порядку у разі закупівлі товарів або послуг, зазначених у пункті 1.4 цього Порядку, замовник, не раніше ніж через шість місяців з дня укладення такого договору, має право самостійно, без додаткового звернення до Комісії прийняти рішення про коригування ціни, проте не більше ніж на 10 % від загальної первинної ціни договору.

За приписами ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з додатковою угодою № 19 від 08.08.2007 до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 п. 2.5 договору викладено в наступній редакції: «Сторони планують за цим договором поставити товар на загальну суму 956 618 334,23 грн., крім того ПДВ 20% - 191 323 666,85 грн., всього 1 147 942 001,08 грн.».

Як свідчать матеріали справи, при укладенні вищезазначених додаткових угод також неодноразово змінювався пункт 2.5 договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 в частині загальної суми договору. Однак, за змістом додаткової угоди № 32 від 14.12.2007 вона не перевищила 10 % від ціни договору, яка була встановлена згідно з додатковою угодою № 19 від 08.08.2007.

Таким чином, встановлені обставини свідчать про те, що сторони погодили та домовились про істотну умову договору - загальну ціну закупівлі. Сторонами при укладенні додаткових угод до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 були дотримані вимоги Закону України “ Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” та вимоги Цивільного кодексу України. Сторонами відбулося виконання спірних додаткових угод.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого суду про те, спірні додаткові угоди є дійсними. Відповідно до п. 2.5 договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 згідно з додатковою угодою № 32 від 14.12.2007 загальна сума поставки товару за договором складає - 1 253 667 616,94 гри., яка є визначеною сторонами вартістю договору на постачання дизельного палива марки Л-0,2-62 в 2007 році.

Колегія суддів зважає на те, що місцевий суд обґрунтовано висловив критичне ставлення до тверджень позивача за зустрічним позовом про те, що додаткові угоди № 33 та № 34 до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 не відповідають вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», з тих причин, що були укладені на суму більшу, ніж 15 відсотків від вартості договору, укладеного в 2007 бюджетному році, виходячи з того, що згідно з додатковими угодами № 33 від 18.12.2007 та № 34 від 09.01.2008 до договору № 013/07-ЦЮ від 23.01.2007 строк дії договору продовжено до 31.01.2008 та збільшено загальну суму поставки по договору до 1 431 178 387,20 грн., тобто на суму в розмірі 177 510 770,26 грн., яка, в свою чергу, є меншою ніж 15 відсотків вартості договору, укладеного в попередньому бюджетному періоді.

Згідно зі ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки місцевого суду з огляду на вище викладене.

Доводи апелянтів не знайшли свого підтвердження в письмових доказах, що містяться в матеріалах справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду, яким відмовлено в задоволенні первісного та зустрічного позовів, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Група компаній “Укртрансюніон” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Фактор Коммерс” залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 11.06.2008 року у справі № 32/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 32/25 направити до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді