СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 лютого 2008 року

Справа № 2-23/12621-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

представник позивача - Манухіна Яна Миколаївна, довіреність № 26/24-1 від 20.02.08 - Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим;

представник відповідача - не з'явився - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діскас";

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 10 грудня 2007 року у справі № 2-23/12621-2007А

за позовом Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим

(вул. М. Залки, 1/9, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95053)

до          товариства з обмеженою відповідальністю "Діскас"

(вул. Лермонтова, 14, кв. 153, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95034)

про стягнення 58385,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскас»про стягнення в доход держави суми заподіяного збитку в розмірі 58385,60грн. При цьому позивач вказує, що відповідно до норм статей 950, 951 Господарського кодексу України, у випадку втрати або псування речі, отриманої на відповідальне зберігання, винна особа зобов'язана відшкодувати поклажодавцю вартість втраченого (зіпсованого) товару.

Постановою господарського суду Автономної Республіка Крим від 10 грудня 2007 року у справі № 2-23/12621-2007 А (суддя Іщенко Г.М.) у задоволенні позову Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим до товариства з обмеженою відповідальністю "Діскас" про стягнення 58385,60 грн., відмовлено повністю.

Не погодившись з цим судовим актом, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з заявою про апеляційне оскарження та апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Автономної Республіка Крим від 10 грудня 2007 року у справі № 2-23/12621-2007 А скасувати.

Заявник апеляційної скарги вважає, що постанову господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального права та при невідповідності фактичним обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства, суд встановив наступне.

Відповідно до вироку Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 18.07.2005 за обвинуваченням генерального директора Товариства з обмеженою від повільністю «Азов-ГХ»Вахниченко А.Ф., речовинний доказ - горілка виробництва Товариства з обмеженою від повільністю «Азов-ГХ»у кількості 11228 пляшок (згідно постанови про прилучення до кримінальної справи речовинних доказів від 28.05.2004), що перебуває на відповідальному зберіганні в СВПМ Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, підлягає конфіскації в дохід держави.

Конфісковану в дохід держави горілку виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов-ГХ», яка поставлена на облік в Державну податкову інспекцію у місті Сімферополі, 23.09.2005 передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Діскас»на відповідальне зберігання речовинних доказів по кримінальній справі у кількості 11228 пляшок.

Факт передачі товарно-матеріальних цінностей підтверджується накладною б/н., яка підписана керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскас» - Роговим А.В. і актом прийому-передачі від 23.09.2005. Конфіскована горілка оцінена на суму 58385,60грн.

Позивач прийшов до висновку, що оскільки відповідачем не були вжиті заходи по зберіганню горілки, що привело до псування переданої на відповідальне зберігання горілочної продукції (розморозка) і зробило не можливим її реалізацію з наступним напрямком коштів у дохід держави, то відповідачем даними діями заподіяний збиток державі на суму 58385,60грн., який підлягає стягненню.

Судова колегія вважає, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим не підлягають задоволенню виходячи з відсутності причинного зв'язку між діями відповідача та збитками, а також відсутності вини відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскас».

Підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає складові елементи - шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Діскас» прийняло на зберігання не горілку, прозору рідину, яка коли знаходилася на складі під впливом від'ємної температури, розморозилася, про що свідчить накладна б/н від 23.09.2003. За фактом розмороження прозорої рідини складений акт від 28.01.2006., який наданий у державну виконавчу службу Київського району міста Сімферополя.

Згідно зі статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач просить стягнути заподіяний збиток з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскас»на підставі акту оцінки від 10.03.2006 №2 попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного, який складений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2001 №700 «Про запровадження мінімальних цін на вітчизняні та імпортні алкогольні напої». Однак, позивачем не прийнято до уваги, що вказана постанова на момент складення акту втратила чинність. Більш того, вказаний акт був складений вже після розморожування прозорої рідини. При цьому суд виходить з того, що акт від 10.03.2006 є основним джерелом фіксації та закріплення розрахунку збитків. Інші докази, окрім акту, що підтверджували б розрахунок збитків позивачем суду не надані через їх відсутність.

Крім того, позивачем не прийнято до уваги, що на момент складення акту оцінки були присутні дані, які б свідчили про те, до якого виду продукції відноситься дана рідина.

Відповідно до Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції»неякісна та небезпечна продукція підлягає обов'язковому вилученню з обігу.

Поза увагою позивача залишився той факт, що в рамках кримінальної справи проведено експертизу та складений висновок експерта Кримського республіканського бюро судово - медичних експертиз №2454 від 02.06.2004. На експертизу були надані зразки продукції, вилученої в рамках указаної кримінальної справи. В досліджених рідинах був найдений етиловий спирт, який відноситься до ядовитих речовин та завдає реальну загрозу для життя та здоров'я людини.

Отже, судова колегія приходить до висновку, що рідина у пляшках з етикетками Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов-ГХ»ні у якому випадку не підлягала реалізації, тобто, і оцінки за цінами можливої реалізації, а також той факт, що акт оцінки даної продукції був складений за неповним дотриманням вимог законодавчих актів та без врахування висновку спеціаліста Кримського республіканського бюро судово-медичних експертиз від 02.06.2004 про находження в даній рідині шкідливих для життя та здоров'я людини речовин. Надходження до бюджету від звернення в дохід держави даної продукції відповідно до рішення суду можливо як тара та скляний посуд, де находилася утилізована або знищена продукція, яка оприходується підприємством за ціною реалізації, а у випадку неможливості реалізації - за ціною склобою, що повністю відповідає вимогам пункту 11 «Загальних вимог до здійснення переробки, утилізації, знищення або подальшого використання вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2001 №50.

Таким чином, позивачем не надані судовій колегії докази причинного зв'язку між діями відповідача та збитками, а також вини відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскас».

При таких обставинах справи, вимоги Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскас»у дохід держави суми заподіяного збитку у розмірі 58385,60грн. є необґрунтованими, такими що не підтверджуються матеріалами справи та не підлягають задоволенню.

На підставі висловленого, судова колегія вважає, що постанову прийнято господарським судом при правильному застосуванні норм матеріального права та при повно встановлених обставинах справи, у зв'язку з чим підстав для її скасування не існує.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 грудня 2007 року у справі № 2-23/12621-2007А залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

В.М. Плут