ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.03.08р.

Справа № 16/30-08(8/17-07)

за позовом Науково - виробничого приватного підприємства "Союз", м. Дніпропетровськ

до відповідача -1: Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст" в особі Дніпропетровської філії Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Відділ державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, смт.Магдалинівка Дніпропетровської області

про стягнення 1 480 грн. 00 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Сгонников С.А.- керівник, приказ від 22.05.1999р. №1;

від відповідача -1: Кошова А.О.- представник, дов. від 08.01.2008р. № 79/04-ю-08;

від відповідача - 2: Федориненко О.В.- державний виконавець, дов. від 08.02.2008р.№4.

СУТЬ СПОРУ:

Згідно із статтею 77 господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерви до 12.02.08р. та до 14.02.08р.

Позивач просить стягнути з відповідача 1 480 грн. 00 коп. збитків у подвійному розмірі від суми сплаченої позивачем на аукціоні за зернонавантажувач ЗПС-100, який не був переданий відповідачем позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням позивача на придбання ним з публічних торгів, що проводилися відповідачем-1 зернонавантажувача ЗПС-100, який після оплати не був переданий позивачу, у зв’язку з чим позивач поніс збитки.

Рішенням господарського Дніпропетровської області від 23.05.2007р. у справі №8/17-07 позов було задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2007р. рішення господарського Дніпропетровської області від 23.05.2007р. у справі №8/17-07 було частково скасовано.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2007р. рішення господарського Дніпропетровської області від 23.05.2007р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2007р. у справі №8/17-07 скасовано з зазначенням того, що господарський суд апеляційної інстанції, дійшовши правомірного висновку про відсутність підстав для стягнення збитків на підставі статті 230 Цивільного кодексу України без будь-якого обґрунтування застосував статтю 229 Цивільного кодексу України, незважаючи на те, що позовні вимоги ґрунтувалися на статті 230 Цивільного кодексу України; зазначеною постановою Вищого господарського суду України справу №8/17-07 передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідач-1 у запереченнях (вх.№4482 від 15.03.07р. та вх.№1545 від 30.01.08р.) на позовну заяву зазначає про наступне: - 09.02.04р. між Спеціалізованим державним підприємством "Укрспецюст" та Відділом державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області був укладений договір про реалізацію арештованого майна №4040056-23/209; - зернонавантажувач ЗПС-100 було оцінено у 820 грн. 00 коп., але у зв’язку із відсутністю покупців його було уцінено на 10% (акт уцінки від 18.08.04р.), таким чином на повторному аукціоні зерно вантажник ЗПС-100 було реалізовано за 740 грн. 00 коп.; - переможцем аукціону відповідно до протоколу проведення аукціону від 09.09.2004р. №4040056-23/209 стало НПП „Союз”; - перед тим як потенційний покупець виявляє бажання прийняти участь в аукціоні по придбанню майна, переданого державним виконавцем на відповідальне зберігання третім особам, вони в обов’язковому порядку попереджаються про необхідність попереднього огляду майна, з вказівкою адреси його місцезнаходження; - учаснику аукціону Сгонникову С.А. (директор позивача) було повідомлено про те, де він має можливість ознайомитися з зернонавантажувачем ЗПС-100; - наступного дня Сгонников С.А. прийшов до ДФ СДП „Укрспецюст” ті повідомив, що він оглянув зернонавантажувач ЗПС-100 і він його влаштовує, після чого виявив бажання приймати участь в аукціоні; - написавши заяву про участь в аукціоні Сгонников С.А. власноручно розписався в тому, що даною заявою підтверджує факт огляду об’єкту продажу; - відповідно до аукціонної відомості з реалізації майна, належного КСП ім. Фрунзе продажна ціна лота склала 740 грн. 00 коп., комісійна винагорода СДП „Укрспецюст” 140 грн. 60 коп., кошти перераховані на ВДВС Магдалинівського РУЮ 599 грн. 40 коп.; - порушень з боку Дніпропетровської філії Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст" не було; - відповідно до договору про реалізацію арештованого майна від 09.02.04р. №4040056-23/209 кошти у сумі 599 грн. 40 коп. спеціалізованим державним підприємством "Укрспецюст" були перераховані у повному обсязі на рахунок відділу державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, що підтверджується аукціонною відомістю по реалізації майна належного КСП ім. Фрунзе від 13.09.04р. та виписка СДП „Укрспецюст” з рахунку у „Східно-Європейському банку”; - СДП „Укрспецюст” від реалізації зерно вантажника ЗПС-100 було отримано комісійну винагороду у розмірі 140 грн. 60 коп., таким чином, тільки ця грошова суму була отримана СДП „Укрспецюст” після проведення аукціону, тому відповідно до законодавства СДП „Укрспецюст” повинно повернути саме 140 грн. 60 коп., отриманих за угодою.

Відповідач-2 у відзиві (вх.№3421 від 26.02.08р.) на позов повідомляє, що: - 21.12.1998р. з метою примусового виконання виконавчого напису від 10.01.1998р. №9012 про стягнення коштів з СВК ім. Фрунзе на користь АК АПБ „Україна”, судовим виконавцем Магдалинівського районного суду складено акт опису та арешту майна, згідно якого було описано та арештовано майно боржника СВК ім. Фрунзе, в тому числі зернонавантажувач ЗПС-100; - описане та арештоване майно передано СВК ім. Фрунзе, в тому числі зернонавантажувач ЗПС-100; - описане та арештоване майно передано на відповідальне зберігання підприємству-боржнику (СВК ім. Фрунзе), про що свідчить підпис в акті опису та арешту майна головного бухгалтера СВК ім. Фрунзе та підпис голови СВК ім. Фрунзе; - 12.04.2003р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції відповідно до статті 55 Закону України „Про виконавче провадження”, підпункту 5.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, складено акт опису та арешту майна, згідно якого описано та арештовано майно боржника СВК ім. Фрунзе в тому числі зернонавантажувач ЗПС-100; - після виготовлення експертної оцінки, у відповідності до статті 61 Закону України „Про виконавче провадження”, підпункту 3.1. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мінюсту від 15.07.1999р. №42/5 зернонавантажувач ЗПС-100 передано на реалізацію до ДФ СДП „Укрспецюст” за ціною 820 грн. 00 коп.; - відповідальність за зберігання аукціонного майна з моменту його приймання на аукціон до видачі оплаченого майна несе організатор аукціону; - згідно повідомлення ДФ СДП „Укрсепцюст”від 03.03.04р. аукціон з реалізації з зернонавантажувача ЗПС-100 не відбувся у зв’язку з відсутністю заявок покупців; - відповідно до статті 61 Закону України „Про виконавче провадження” майно було уцінено для проведення повторного аукціону; - вартість зернопогрузчика ЗПС-100 після уцінки склала 738 грн. 00 коп.; - на адресу відділу державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції надійшов протокол проведення аукціону по реалізації рухомого майна, відповідно до якого переможцем аукціону став ПНВП „Союз”; - ціна продажу зернонавантажувача ЗПС-100 склала 740 грн. 00 коп.; - кошти в розмірі 599 грн. 40 коп., що надійшли від реалізації майна, перераховані стягувачам у відповідності до статей 43, 44 Закону України „Про виконавче провадження”; - крім того, відділ державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції, який 09.02.04р. уклав з ДФ СДП „Укрспецюст” договір про реалізацію арештованого майна №4040056-23/209 про реалізацію арештованого майна, ліквідований згідно наказу Мінюсту від 19.08.05р. №1482к.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів учасниками судового процесу заявлено не було.

За згодою представників сторін у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- як вбачається з матеріалів справи 09.09.2004р. Дніпропетровською філією Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст" було проведено аукціон по реалізації рухомого майна Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Фрунзе;

- відповідно до протоколу від 09.09.2004р. №4040056-23/209-3, складеного під час проведення аукціону, переможцем зазначеного аукціону по придбанню лота №3 “Зернонавантажувача ЗПС-100” визнано позивача - Науково - виробниче приватне підприємство "Союз", який запропонував ціну продажу 740 грн. 00 коп.;

- відповідно до платіжного доручення від 10.09.04р. №314 (а.с.85) позивачем було перераховано відповідачу-1 грошові кошти у сумі 740 грн. 00 коп. за придбаний ним на аукціоні зернонавантажувач ЗПС-100;

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2005р. у справі №25/62 встановлено, що в порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999р. №42/5 зернонавантажувач ЗПС-100 на час проведення аукціону фактично був відсутній в натурі, оскільки був реалізований КСП ім. Фрунзе як металобрухт;

- позивач вважає, що реалізацією на проведеному аукціоні неіснуючого зернонавантажувача ЗПС-100 відповідач-1 ввів позивача в оману, у зв’язку з чим відповідач-1 повинен відшкодувати позивачу збитки в подвійному розмірі внесеної суми продажу, як на те передбачено статтею 230 Цивільного кодексу України; відповідачі проти цього заперечують.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного:

- відповідно до статті 230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставини, які мають істотне значення (частина перша статті 229 ЦК), такий правочин визнається судом недійсним; обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування; сторона, яка застосувала обман, зобов’язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв’язку з вчиненням цього правочину;

- отже, при застосуванні цієї статті потрібно врахувати, що правочин може бути визнаний недійсним тільки у випадку, коли обман вчинила сторона правочину, а не будь-яка інша особа; при цьому визначальною ознакою обману є умисні дії сторони правочину;

- як вбачається з матеріалів справи реалізація зернонавантажувача ЗПС-100 здійснювалася відповідачем-1 на підставі договору №4040056-23/209, укладеного ним 09.02.2004р. з відповідачем-2 –Відділом державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції в межах виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2002р. у справі №11/127 про стягнення з КСП ім. Фрунзе на користь ДП ДАК “Хліб України” 57 368 грн. 80 коп.;

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2005р. у справі №25/62 відповідачем2 - Відділом державної виконавчої служби Магдальнівського районного управління юстиції було складено акт опису та арешту майна КСП ім. Фрунзе від 12.04.2003р., згідно з яким майно боржника, втому числі, і зернонавантажувач ЗПС-100, передано на відповідальне зберігання представнику боржника;

- місцезнаходження майна по договору від 09.02.2004р. №4040056-23/209 визначено як Магдалинівський район, с. Олександрівка, територія КСП ім. Фрунзе;

- наведені дані про місцезнаходження майна містяться також і у протоколі проведення аукціону від 09.09.2004р. №4040056-23/209-3, підписаного ліцитатором і переможцем аукціону;

- таким чином, вищезазначені фактичні обставини справи спростовують доводи позивача про навмисне введення його в оману при реалізації на аукціоні зернонавантажувача;

- тобто обставини по вчиненню відповідачем обману і наявність у нього відповідного умислу на момент укладення угоди по придбанню зернонавантажувача позивачем не доведені;

- крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що із перерахованих позивачем відповідачу-1 грошових коштів у сумі 740 грн. 00 коп., відповідачем-1 було перераховано відповідачу-2 згідно договору від 09.02.2004р. №4040056 за реалізацію конфіскованого майна грошові кошти у сумі 599 грн. 40 коп. (банківська виписка від 20.09.2004р. –а.с. 135); тобто у відповідача-1 залишилася тільки сума комісійної винагороди у розмірі 140 грн. 60 коп.;

- отже, позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог (стаття 33 Господарського процесуального кодексу України);

З урахуванням викладеного позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„25„ квітня 2008р.