ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2008 р. Справа № 19/8796

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Горшкової Н.Ф.

суддів: Зав'язуна В.С.

Майора Г.І.

при секретарі Швидченко О.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Лазарева Л.П., довіреність від 17.01.2008р., Маковський А.В., довіреність від 17.01.2008р.,

від відповідача: Андрійчук Ю.С., довіреність №3/01-06 від 08.01.2008р.,

розглянувши апеляційну скаргу Теофіпольської районної ради, смт.Теофіполь

на рішення господарського суду Хмельницької області

від "19" грудня 2007 р. у справі № 19/8796 (суддя Розізнана І.В.)

за позовом Теофіпольської районної організації Народної партії, смт.Теофіполь

до Теофіпольської районної ради, смт.Теофіполь

про визнання договору дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2007р. Теофпольська районна організація Народної партії звернулась до господарського суду Хмельницької області з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.67) просила просив суд визнати дійсним договір оренди нежитлового приміщення №6 від 01.04.2005р., укладений між позивачем та відповідачем. При цьому, позивач посилався на неможливість захищати свої права, як орендаря даного майна, оскільки договір нотаріально не посвідчений, звернення до відповідача з пропозицією нотаріально посвідчити договір оренди позивач залишив без задоволення, тому рішенням господарського суду Хмельницької області №11/6398 за позовом Теофіпольської районної Ради смт.Теофіполь до Теофіпольської районної організації Народної Партії смт. Теофіполь про стягнення 5113, 08 грн. заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди від 01.04.2005 року №6 та виселення із займаного приміщення, суд прийшов до висновку, що договір є нікчемним у зв’язку з недодержанням сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору.

Рішенням господарського суду Хмельницької області позов Теофіпольської районної організації Народної Партії до Теофіпольської районної ради про визнання договору дійсним задоволено: визнано дійсним договір №6 від 01.04.2005р. оренди нежитлового приміщення загальною площею 16 кв.м., розташованого за адресою: смт.Теофіполь, вул.Леніна, 27, який укладений між Теофіпольською районною організацією Народної Партії та Теофіпольською районною радою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Теофіпольська районна рада подала апеляційну скаргу (з уточненням, а.с.79), в якій просить скасувати вищевказане рішення з підстав порушення вимог матеріального права, та прийняти нове рішення, яким позов залишити без розгляду.

Обґрунтовуючи доводи скарги, відповідач посилається на те, що судом першої інстанції при вирішенні справи не враховано, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.10.2007р. у справі №11/6398, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.01.2008р., визнано вищевказаний договір нікчемним та виселено Теофіпольську районну організацію Народної Партії з нежитлового приміщення загальною площею 16 кв.м., яке розташоване в смт.Теофіполь, Хмельницької області, вул.Леніна, 27 та передано дане приміщення Теофіпольській районній раді. З огляду на викладене, відповідач вважає, що судом порушено вимоги п.2 ч.1 ст.81 ГПК України, згідно якої господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, вважають рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, а тому просять його скасувати з підстав, наведених в апеляційній скарзі, та прийняти новий судовий акт, яким позов залишити без розгляду. Також пояснили, що між сторонами був укладений договір №6 оренди нежитлового приміщення від 01.04.2005р., згідно умов якого відповідач передає, а позивач приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 16 кв.м., окремо визначене майно, розміщене за адресою: смт.Теофіполь, вул.Леніна, 27 з метою використання його під офіс, термін дії договору сторонами визначений з 01.04.2005р. по 01.04.2020р. Зазначили, що фактично позивач займає орендоване приміщення та сплачує орендну плату.

Позивач в письмовому відзив на апеляційну скаргу (а.с.88-89) та його представник в судовому засіданні не погоджуються з доводами апеляційної скарги. Вважають, що при винесенні рішення господарським судом Хмельницької області в повній мірі досліджено матеріали справи та винесено законне та обґрунтоване рішення, тому апеляційну скаргу вважають безпідставною, в зв’язку з чим просять оскаржуване рішення господарського суду Хмельницької області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Представник позивача в засіданні суду пояснив, що предметом позову є конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка випливає зі спірного матеріально-правового відношення і з приводу якого господарський суд повинен прийняти рішення по справі. Зазначає, що у даній справі та у справі №11/6398, на яку посилається відповідач в обґрунтування апеляційної скарги, інші підстави та предмет спору, тому судом першої інстанції при вирішенні спору про визнання договору оренди від 01.04.2005р. №6 дійсним, жодним чином не порушено п.2 ч.1 ст.81 ГПК України.

Згідно розпорядження голови Житомирського апеляційного господарського суду від 11.03.2008р. №129 розгляд апеляційної скарги Теофіпольської районної ради здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді Горшкової Н.Ф., суддів Зав'язуна В.С. та Майора Г.І.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв'язку з наступним:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між Теофіпольською районною радою (Орендодавець) та Теофіпольською районною організацією Народної Партії (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №6 від 1 квітня 2005 року (а.с.16-19). Умовами договору передбачено, що відповідач передає, а позивач приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 16 кв.м., окремо визначене майно, розміщене за адресою: смт.Теофіполь, вул.Леніна, 27 з метою використання його під офіс (п.1.1. договору).

Термін дії договору сторонами визначений з 01.04.2005р. по 01.04.2020р. (п. 10.1 договору), тобто договір укладено на 15 років.

Також умовами договору (п.3) сторони передбачили, що орендна плата визначена на підставі Методики і порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади Теофіпольського району, затвердженої рішенням сесії Теофіпольської районної ради від 27.12.2001р.

Нотаріально вказаний договір не посвідчений.

Позивач направив відповідачу лист від 03.10.2007р. (а.с.7) з вимогою нотаріально посвідчити даний договір, який відповідач залишив без реагування.

Спірний договір №6 оренди нежитлового приміщення укладений між позивачем та відповідачем 01.04.2005р., тобто після набрання чинності Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Оскільки сторони не дійшли згоди про нотаріальне посвідчення договору, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно п. 4 постанови Пленумом Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” із наступними змінами, щоб не допустити неправильне визнання дійсними угод суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Як вбачається із змісту договору, сторонами досягнуто згоди щодо всіх умов, передбачених Законом України „Про оренду державного та комунального майна”.

Позивачем подані суду докази про часткове виконання договору, а саме рахунки, які виставлялись відповідачем на сплату орендної плати та платіжні доручення про сплату орендної плати та експлуатаційних витрат.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції не заперечували проти фактичного зайняття позивачем орендованого приміщення та сплату ним орендної плати.

За таких обставин, позов обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на те, що спірний договір оренди уже визнаний судом нікчемним, а тому вимога про визнання його дійсним не може бути предметом судового розгляду не приймаються судом до уваги з огляду на наступне:

Згідно приписів ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Оскільки недійсність такого правочину визначена безпосередньо у правовій нормі, то він вважається недійсним з моменту його укладення незалежно від пред’явлення позову та рішення суду. Однак, навіть такий договір, у визначених законом випадках, за поданням зацікавлених осіб може бути визнаний судом дійсним.

Рішенням господарського суду у справі №11/6398 спірний договір оренди №6 від 01.04.2005р. не визнавався нікчемним, як вказує відповідач, а лише констатований факт, що оскільки сторонами не додержано вимоги закону про його нотаріальне посвідчення, цей договір є нікчемним згідно ч.1 ст.220 ЦК України.

Крім того, у справі №11/6398, на яку посилається відповідач, предметом спору є стягнення 5113,08грн. заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди від 01.04.2005р. №6 та звільнення займаного приміщення (а.с.81-84), а у даній справі предметом розгляду є визнання цього договору оренди дійсним, тому посилання відповідача на порушення судом вимоги п.2 ч.1 ст.81 ГПК України, згідно якої господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, необґрунтовані.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції обґрунтовано визнав дійсним договір №6 від 01.04.2005р. оренди нежитлового приміщення загальною площею 16 кв.м., розташованого за адресою: смт.Теофіполь, вул.Леніна, 27, який укладений між Теофіпольською районною організацією Народної Партії та Теофіпольською районною радою.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 19.12.2007р. у справі №19/8796 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 19 грудня 2007 року у справі №19/8796 залишити без змін, а апеляційну скаргу Теофіпольської районної ради - без задоволення.

2. Справу №19/8796 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Горшкова Н.Ф.

судді:

Зав'язун В.С.

Майор Г.І.

Віддруковано 4прим.:

1 - до справи; 2 - позивачу;3 - відповідачу; 4 - в наряд