ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.11.08 р.                     Справа № 33/177

Господарський суд Донецької області у складі судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Вороному Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Маріупольгаз” м. Маріуполь

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Вайга” м. Маріуполь

про стягнення суми основного боргу у розмірі 92331грн.54коп., суми інфляційної складової у розмірі 27986грн.85коп., 3% річних у розмірі 3624грн.56коп., на загальну суму 123942грн.95коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Чумак О.М. за дов. №03-5/86 від 27.10.2008р.

від відповідача: не з’явився

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації „Маріупольгаз” м. Маріуполь звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вайга” м. Маріуполь про стягнення суми основного боргу у розмірі 92331грн.54коп., суми інфляційної складової у розмірі 27986грн.85коп., 3% річних у розмірі 3624грн.56коп., на загальну суму 123942грн.95коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди №293/2005р. від 29.04.2005р. щодо сплати орендної плати, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 92331грн.54коп.

Одночасно, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 3624грн.56коп. та суму інфляційної складової у розмірі 27986грн.85коп. на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні 03.11.2008р. представник позивача надав письмові пояснення, згідно яких у розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції та нарахуванням 3% річних при визначені періодів оплати, нарахування інфляційної складової, 3% річних суми допущені помилки. Оплата була здійснена за період з травня 2005р. по травень 2006р. в повному обсязі, за червень 2006р. – частково., а період нарахування інфляційної складової та 3% річних здійснювався з дати порушення зобов’язання по 20.09.2008р.

У зв’язку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Донецької області від 09.10.2008р., 20.10.2008р. та нез’явленням у судове засідання, розгляд справи відкладався.

Ухвали суду направлялись відповідачеві у справі в установленому порядку на адресу, вказану у позові (87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 75б). При цьому, згідно листа Головного управління статистки у Донецькій області №14/4-20/1719 від 13.10.2008р., який наявний в матеріалах справи, ТОВ “Вайга” значиться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та знаходиться за вищезазначеною адресою.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 03.11.2008р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 03.11.2008р. до господарського суду Донецької області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарський суд встановив наступне.

Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Маріупольгаз” м. Маріуполь (далі – орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Вайга” м. Маріуполь (далі – орендар) був підписаний договір оренди приміщення №293/2005р від 29.04.2005р. (далі – договір №293/2005р від 29.04.2005р.), згідно із яким орендодавець надає орендарю в строкове користування приміщення загальною площею 398,5мІ, з торгівельним обладнанням з інвентарем за актом приймання-передачі.

Пунктом 2.1 договору №293/2005р від 29.04.2005р. встановлено, що за використання приміщення, вказаного у п. 1.1 цього договору, орендар вносить орендодавцю щомісячну плату у розмірі 2630грн.00коп.

Орендну плату орендар зобов’язаний вносити щомісячно до 10 числа поточного місяця за попередній місяць.

Відповідно до пункту 4.1 договору №293/2005р від 29.04.2005р. сторони визначили, що термін дії договору з 01.05.2005р. по 30.04.2006р.

При цьому, в пункті 4.3 договору оренди №293/2005р від 29.04.2005р. зазначено, що орендар за бажанням продовжити оренду, письмово повідомляє про це орендодавця на пізніше 15 днів до дати закінчення строку оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №05/1024 від 27.03.2006р. позивач повідомив відповідача про відсутність заперечень щодо пролонгації договору №293/2005р від 29.04.2005р. на шість місяців з 01.05.2006р. по 31.10.2006р.

В-подальшому, листом №409 від 21.02.2007р. позивач повідомив про продовження строку дії договору №293/2005р від 29.04.2005р. з 01.11.2006р. по 30.09.2007р.

01.06.2007р. сторонами без заперечень та зауважень підписано додаткову угоду, відповідно до якої сторони прийшли до згоди внести зміни до договору №293/2005р від 29.04.2005р.

Так, сторони домовились, що орендодавець передає орендарю в тимчасове користування приміщення загальною площею 530,2м2, у тому числі підвальне приміщення площею 131,7м2, за адресою: вул. 60 років СРСР, буд.31, з торгівельним обладнанням з інвентарем. За користування цим приміщенням, орендар вносить щомісячну оренду плату у розмірі 15356грн.00коп., з урахуванням експлуатаційних витрат.

Одночасно визначили строк дії договору з 01.06.2007р. по 30.09.2007р.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом прийому-передачі майна від 01.05.2005р., підписаним обома сторонами.

У зв’язку з закінченням строку дії договору №293/2005р від 29.04.2005р., сторонами 30.09.2007р. складений акт приймання-передачі приміщення, розташованого за адресою: вул. 60 років СРСР, буд.31.

Відповідач свої зобов’язання за договором стосовно оплати не виконав належним чином, у зв’язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати за період з червня 2006р. по вересень 2007р. у розмірі 92331грн.54коп., яка заявлена позивачем до стягнення.

З урахуванням відомостей, викладених у розрахунку суми боргу, доданому до позовної заяви вбачається, що заборгованість з орендної плати у розмірі 92331грн.54коп. виникла за період з червня 2006р. по вересень 2007р.

Відповідач не представив суду доказів перерахування боргу з орендної плати за період з червня 2006р. по вересень 2007р. у розмірі 92331грн.54коп., у зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що борг не погашений до теперішнього часу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного, задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з червня 2006р. по вересень 2007р. у розмірі 92331грн.54коп.

Позивачем також заявлена до стягнення сума інфляційної складової за період з червня 2006р. по серпень 2008р. у розмірі 27986грн.85коп. та 3% річних за період з 11.07.2006р. по 20.09.2008р. у розмірі 3624грн.56коп.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши розрахунок заборгованості інфляційної складової та 3% річних судом встановлено, що позивачем наданий невірний розрахунок сум заборгованості з інфляційної складової та 3% річних.

Перевіривши розрахунок, а також прийнявши до уваги пояснення представника позивача, надані у судовому засіданні 03.11.2008р., суд вважає, що розмір заборгованості з інфляційної складової, який є арифметично вірним, складає 27348грн.06коп., 3% річних складає 3586грн.92коп., що підтверджений матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Маріупольгаз” м. Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вайга” м. Маріуполь про стягнення суми основного боргу у розмірі 92331грн.54коп., суми інфляційної складової у розмірі 27986грн.85коп., 3% річних у розмірі 3624грн.56коп., на загальну суму 123942грн.95коп., підлягають задоволенню частково.

Суд присуджує до стягнення суму заборгованості з орендної за період з червня 2006р. по вересень 2007р. у розмірі 92331грн.54коп., суму інфляційної складової за період з червня 2006р. по серпень 2008р. у розмірі 27348грн.06коп., суму 3% річних за період з 11.07.2006р. по 20.09.2008р. у розмірі 3586грн.92коп.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, передбаченому ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 204, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Маріупольгаз” м. Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вайга” м. Маріуполь про стягнення суми основного боргу у розмірі 92331грн.54коп., суми інфляційної складової у розмірі 27986грн.85коп., 3% річних у розмірі 3624грн.56коп., на загальну суму 123942грн.95коп. – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вайга” м. Маріуполь (87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 75б, ) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Маріупольгаз” м. Маріуполь (87515, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, 16, ) заборгованість з орендної плати за період з червня 2006р. по вересень 2007р. у розмірі 92331грн.54коп., суму інфляційної складової за період з червня 2006р. по серпень 2008р. у розмірі 27348грн.06коп., суму 3% річних за період з 11.07.2006р. по 20.09.2008р. у розмірі 3586грн.92коп., суму державного мита в розмірі 1232грн.65коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 117грн.36коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 03.11.2008р. оголошений повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя Новікова Р.Г.

Вик.: Ващенко О.С., надруковано у 3-х примірниках:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.