ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.08 р.                     Справа № 40/331

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пасічник О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради м.Маріуполь

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Лікувально-діагностичне об’єднання „Лікар” м.Маріуполь

про стягнення 539 грн. 77 коп.

за участю:

прокурора Завгородня Т.В.

представників сторін:

від позивача Степанчук О.В. - юрисконсульт

від відповідача не з’явився

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Орджонікідзевського району м. Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення боргу по орендній платі в сумі 525 грн. 43 коп., послуг орендодавця у розмірі 6 грн. та пені в сумі 8 грн. 34 коп., згідно договору № 265д-Ж від 18.07.03р на оренду нежитлового приміщення (будівлі), яке знаходиться у комунальній власності міста Маріуполя.

Неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, вислухавши доводи представника позивача, висновок прокурора, суд встановив:

Позов прокурора мотивовано тим, що між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, далі Орендодавець, та товариством з обмеженою відповідальністю „Лікувально-діагностичне об’єднання „Лікар”, далі Орендар, було укладено договір №265д-Ж від 18.07.03р. на оренду нежитлового приміщення (будівлі), розташованого за адресою: пр. Леніна, 104, лит. А-9, прим. 161, кім. 48 загальною площею 30 кв. м. для використання під стоматологічний кабінет.

З урахуванням вимог ст. 10 закону України " Про оренду державного та комунального майна", ст. 638 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України сторони досягли суттєвих умов договору оренди, у тому числі щодо розміру орендної плати, тому він вважається укладеним.

Вступ Орендаря у тимчасове платне володіння та користування нежитловим приміщенням відбулося на підставі акту прийому – передачі від 18.07.03р. за № 3457, що відповідає пункту 2.1 та 4.1 договору.

Пунктами 5.2 та 5.3 визначені умови внесення платежів з орендної плати, яка сплачується щомісячно Орендарем самостійно, шляхом отримання розрахункових документів (рахунків) за спірний період на підприємстві позивача.

Відповідач свої зобов’язання за договором не виконав, в результаті чого за ним утворився основний борг в сумі 525 грн. 43 коп. за період з жовтня 2007р. по листопад 2007р.

У разі порушення терміну сплати орендної плати з Орендаря за вимогою Орендодавця підлягає стягненню пеня у розмірі двох облікових ставок Національного банку України за кожен день прострочення, що знайшло своє відображення в пункті 7.3 укладеного договору.

Доказами у справі підтверджено, що мало місце невиконання основного зобов’язання, тому прокурор наполягає на задоволенні позову в частині додаткових вимог щодо стягнення пені в сумі 8 грн. 34 коп.

Прокурором та позивачем надано суду обґрунтований розрахунок пені, яка за період з 21.10.07р. по 21.11.07р. складає 8 грн. 34 коп.

Пунктом 4.2 договору встановлена сума оплати за надані Орендодавцем послуги, за які Орендар зобов’язаний сплачувати у повному обсязі щомісячно.

У зв’язку з невиконанням відповідачем умов договору за ним уторилась заборгованість за послуги Орендодавця, яка складає 6 грн., яку прокурор та позивач намагаються стягнути.

Майно належить державі і знаходиться у комунальній власності, тому прокурор наполягає на задоволенні позову, так як відбувається порушення економічних інтересів держави, у зв’язку з не надходженням до бюджету грошових коштів у вигляді орендної плати несплаченої відповідачем.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов’язковим для виконання сторонами.

Сторонами у справі є суб’єкти господарювання у розумінні статті 55 ГК України, отже між ними виникає господарське зобов’язання.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Стаття 283 ГК України як спеціальна норма передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідач свої зобов’язання за договором в повному обсязі не виконав, внаслідок чого ним були порушені строки перерахування орендної плати.

У силу частини першої ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

На час слухання справи прокурор повідомив суд про те, що відповідач згідно розрахункових документів, зокрема: платіжного доручення № 234 від 13.12.07р. перерахував позивачеві частину боргу в сумі 247 грн. 58 коп., однак до звернення його з позовом.

За таких обставин у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 247 грн. 58 коп. слід відмовити, оскільки зазначена сума боргу погашено відповідачем до звернення прокурора з позовом.

Відповідно до платіжного доручення № 454 від 24.01.08р. відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача борг в сумі 277 грн. 85 коп., однак після звернення його з позовом, тому провадження у цій частині позовних вимог слід припинити на підставі п. 11 ст. 80 ГПК України.

Провадження у справі щодо стягнення пені в сумі 8 грн. 34 коп. та послуг орендодавця в сумі 6 грн. підлягає припиненню за ознаками п. 11 ст. 80 ГПК України на тих підставах, що платіжним дорученням № 456 від 24.01.08р. відповідач перерахував позивачеві на його розрахунковий рахунок зазначені суми, однак після звернення прокурора з позовом.

Статтею 49 ГПК України передбачено, що у випадку звільнення позивача у встановленому порядку від сплати державного мита, воно підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідача не звільнений від сплати державного мита. У зв’язку з чим з відповідача підлягає стягненню державне мито в сумі 55 грн. 21 коп. та витрати по забезпеченню судового процесу в розмірі 63 грн. 88 коп.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою прокурора та представника позивача було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 629, 759, 762 ЦК України, ст. ст. 55, 193, 283 ГК України, ст. ст. 42, 43, 44, 49, п. 11 ст. 80, ст. 82, п. 6 ст. 83, ст. ст. 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позовних вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 247 грн. 58 коп. відмовити.

2.Провадження у справі щодо стягнення богу в сумі 277 грн. 85 коп. припинити.

3.Провадження у справі щодо стягнення пені в сумі 8 грн. 34 коп. припинити.

4.Провадження у справі щодо стягнення наданих послуг орендодавця в сумі 6 грн. припинити.

5.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Лікувально-діагностичне об’єднання „Лікар”, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Леніна, 104, ід. код 31419836, р/р 7308 у філію Жовтневого відділення АК ПІБ м. Маріуполь, МФО 334475, на користь:

- державного бюджету України державне мито в сумі 55 грн.21 коп., видавши наказ та надіславши його на виконання Маріупольській державній податковій інспекції.

6.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Лікувально-діагностичне об’єднання „Лікар”, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Леніна, 104, ід. код 31419836, р/р 7308 у філію Жовтневого відділення АК ПІБ м. Маріуполь, МФО 334475, на користь:

- державного бюджету України (, отримувач Державний бюджет м. Донецька, Ворошиловський район, р/р 0004 у ГУ ДКУ Донецької області, код банку 834016) витрати по забезпеченню судового процесу в розмірі 63 грн.88 коп. грн., видавши наказ.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Підченко Ю.О.