СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

15.07.08
Справа№ 26/158

За позовом: Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Івано-Франківськ

до відповідача:
Товариства з обмеженою відповідальністю „Технобуд”, м. Львів

про стягнення
137 615,47 грн.

Суддя Деркач
Ю.Б.

при секретарі
Боровець Я.

Представники:

від позивача
ОСОБА_2,ОСОБА_3-представники (довіреність № 1692 від 27.06.2008 р.)

від відповідача Дубик
В.Я. -юрисконсульт (довіреність б/н від 21.04.2008 р.)

Представникам сторін роз'яснено їх
права та обов'язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Суть спору: Приватний
підприємець ОСОБА_1, м. Івано-Франківськ звернувся до господарського суду з
позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Технобуд”, м. Львів про
стягнення 137 615,47 грн.

Ухвалою суду від 17.06.2008 р.
порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні
на 01.07.2008 р. В судовому засіданні 01.07.2008 р. оголошувалась перерва до
15.07.2008 р.

Представники позивача в судове
засідання з'явилися, подали заперечення на відзив відповідача та уточнення
(доповнення) позовної заяви, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, подав відзив на позовну заяву та відзив на уточнення
позовних вимог, позовні вимоги визнав частково в частині суми основного боргу,
щодо решти позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзивах. Крім того,
відповідачем подано докази часткового погашення заборгованості на загальну суму
52 700,00 грн.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши їх в
сукупності, суд встановив наступне:

01.10.2007 р. між сторонами
укладено договір № 1-10-07 суборенди спеціальних транспортних засобів та
механізмів (далі по тексту -договір суборенди).

Згідно умов договору суборенди
позивач зобов'язався передати, а відповідач прийняти у строкове платне
користування спеціальні транспортні самоходні засоби зазначені у п. 1.2. даного
договору.

Позивач свої зобов'язання по
договору суборенди виконав належним чином, що підтверджується актами здачі-приймання
робіт (надання послуг), копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.5. договору суборенди
передбачено, що підставою для оплати за оренду спеціальних самоходних
транспортних засобів являється акт виконаних робіт підписаний сторонами даного
договору та виставлений рахунок.

Як зазначалося вище, між сторонами
підписувалися акти здачі-приймання робіт (надання послуг).

На виконання умов договору позивач
виставляв відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 166 400,00 грн. (копії
рахунків-фактур знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач своїх зобов'язань по
договору суборенди щодо сплати орендної плати належним чином не виконував,
внаслідок чого у нього станом на день звернення позивача з позовною заявою до
суду, виникла заборгованість перед останнім на загальну суму 102 700,00 грн.

25.02.2008 р., 18.03.2008 р. та
23.04.2008 р. позивач направляв відповідачу претензії з вимогою погасити
заборгованість, які останнім залишені без відповіді та без задоволення.

Слід зазначити, що 14.01.2008 р.
між сторонами підписано акт звірки розрахунків, відповідно до якого вбачається,
що станом на 14.01.2008 р. заборгованість відповідача перед позивачем становила
суму в розмірі 141 400,00 грн. Підпис та печатка відповідача на акті звірки
розрахунків свідчить про визнання ним станом на 14.01.2008 р. заборгованості в
сумі 141 400,00 грн.

Відповідачем в судових засіданнях
подано докази часткового погашення заборгованості перед позивачем на загальну
суму 52 700,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких
знаходяться в матеріалах справи. Слід зазначити, що часткове погашення
відповідачем заборгованості відбулося після звернення позивача з позовною
заявою до суду.

Таким чином, враховуючи часткові
проплати в сумі 52 700,00 грн., станом на час розгляду справи заборгованість
відповідача перед позивачем, яка підлягає до стягнення, склала суму в розмірі
50 000,00 грн.

Відповідач у відзиві № 157ю від
15.07.2008 р. на уточнення позовних вимог заборгованість перед позивачем в сумі
50 000,00 грн. визнав.

Відповідно до п.п. 9.2., 9.5.
договору суборенди позивачем нараховано відповідачу пеню на загальну суму 12
854,57 грн. Суд, керуючись ч. 3 ст. 551 ЦК України вирішив зменшити розмір пені
до 6 854,57 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем
нараховано відповідачу інфляційні втрати на загальну суму 18 975,25 грн. та три
проценти річних на загальну суму 1 606,29 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення
частково.

Оскільки, спір виник виключно з
вини відповідача та часткове погашення заборгованості відбулося після звернення
позивача з позовною заявою до суду, то судові витрати слід покласти на
відповідача повністю.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 551, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України,
та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, п. 11 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82,
83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов
задоволити частково.

2.          Судові
витрати покласти на відповідача повністю.

3.          Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю „Технобуд”, м. Львів,       вул. Шевченка, 80 (р/р 3 в
Кредобанк, МФО 325365, ) на користь Приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (р/р НОМЕР_1 в Івано-Франківську відділенні ВАТ АБ
„Укргазбанк”, МФО 320478, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2) 50
000 грн. 00 коп. основного боргу, 6 854 грн. 57 коп. пені, 18 975 грн. 25 коп.
інфляційних втрат, 1 606 грн. 29 коп. -3% річних, 1 376 грн. 15 коп. державного
мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

4.          Наказ видати
згідно ст. 116 ГПК України.

5.          В частині
позовних вимог щодо стягнення 52 700,00 грн. основного боргу провадження у
справі припинити.

6.          В частині
позовних вимог щодо стягнення 6 000,00 грн. пені у задоволенні позову
відмовити.

Суддя
Деркач Ю.Б.