ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

21.08.2008                                                                                Справа №11/81

м. Полтава

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі, пл. Б.Революції, 2, м. Пирятин, Полтавська область, 37000

до Пирятинська заготконтора, вул. Гребінківська, 20, м. Пирятин, Полтавська область, 37000

про стягнення недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов"язковедержавне пенсійне страхування в сумі 12585,30 грн.

Суддя Тимченко Б.П.

Секретар судового засідання: Скок І.А.

Представники:

від позивача: Драло І.Г., довіреність № 13/01-11 від 03.01.2008 р.

від відповідача: не з"явився

Справа прийнята до провадження суддею Тимченко Б.П. напідставі ухвали про зміну складу суду від 19.05.2008 р.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі до Пирятинської заготконтори про стягнення недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 12585,30 грн.

Відповідач повторно не забезпечив явку в судове засідання уповноваженого представника, хоча був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник відповідача надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв"язку зі знаходженням в відпустці за межами Полтавської області та неможливістю прибути в судове засідання, не надавши доказів поважності причин неявки.

Суд вважає, що неприбуття в судове засідання без поважних причин відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній документами.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві, посилаючись на те, що за відповідачем рахується недоїмка по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 12585,30 грн. станом на 01.03.08р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази та заслухавши представника позивача, суд встановив:

Відповідно до п. 15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 р. № 121/2001 органом уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі.

Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі діє на підставі Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. № 8-2. Основним завданням управління визначено облік платників внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, збирання та акумулювання в районі внесків та інших коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до п. 3 інформаційного листа Вищого Господарського Суду України від 07.02.2006р. № 01-8/301 управління Пенсійного фонду України у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб"єкт владних повноважень. Згідно п. 6 вищенаведеного листа, справи за участю органів Пенсійного фонду України, пов"язані із здійсненням ними владних повноважень, підлягають розглядові місцевими господарськими судами в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статей 14 і 15 Закону України від 09.08.2003 р. № 1058 "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" Пирятинська заготконтора є платником страхових внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування.

Порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків передбачено ст.ст. 19, 20 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та розділом 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 .

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхові внески до солідарної системи нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці працівників, що включає витрати на виплату основної й додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України “Про оплату праці”, виплату винагороди фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п’яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасової непрацездатності.

Страхові внески нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати (ч. 6 ст. 19 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”).

Розмір страхових внесків встановлений Законом України "Про збір на обов"язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997р. №400 та розділом 4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, а саме 33,2% від фонду оплати праці та 0,5-2%, що утримуються із заробітної плати працюючих.

Згідно із частиною 1 статті 106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов"язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" (протягом 20 календарних днів після закінчення звітного місяця), в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених сум - у разі затримки їх сплати до 30 календарних днів включно;

20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахованих за кожний день простроченого платежу.

Відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування " строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

В порушення зазначених вище норм відповідач несвоєчасно здійснював сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, в зв"язку з чим до відповідача було застосовано фінансові санкції у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 7690,12 грн. та нарахування пені в розмірі 4895,18 грн., сума яких станом на 01.03. 2008 р. складає 12585,30 грн. (за період з 31.12.2001 р. по 21.03.2006 р.), про що було прийнято рішення № 36 від 18.01.2008 р.

Рішення № 36 від 18.01.2008 р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, було направлено 24.01.2008 р. на адресу відповідача і отримано останнім 05.02.2008 р., що підтверджується підписом відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Рішення про застосування фінансових санкцій може бути оскаржено платником страхових внесків протягом 10 робочих днів з дня отримання рішення в порядку, визначеному ч. 13 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

В зв’язку з тим, що відповідач не оскаржив рішення про застосування штрафних санкцій, сума штрафу та пені вважається узгодженою і підлягає сплаті в повному обсязі.

Рішенням № 36 від 18.01.2008 р. відповідачу надавався строк для добровільного перерахування штрафу та пені, який дорівнює 10 дням з дня одержання цього рішення. Однак відповідачем не було перераховано в добровільному порядку штраф та пеню в десятиденний строк з дня одержання рішення № 36 від 18.01.2008 р.

Частиною 12 статті 20 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану страхувальника.

Несплатою страхових внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування Пирятинська заготконтора порушує один із основних обов"язків страхувальника, а саме нарахування, обчислення і сплати в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків (підпункт 6 пункту 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування") та завдає, таким чином, істотної шкоди інтересам держави, яка відповідно до ст. 46 Конституції України гарантує громадянам України право на соціальний захист.

Згідно зі ст. 106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003р. та п.п.1,5 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року №121 (із змінами та доповненнями, внесеними Указом № 32/2004 від 12.01.2004 року) органи Пенсійного фонду України є органами виконавчої влади та мають право стягнення заборгованості по платежам до Пенсійного фонду України.

Враховуючи наведені законодавчі норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 14,15,17,19,20,106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.72, 94, 128, 160-164 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Пирятинської заготконтори (37000, Полтавська область, м. Пирятин, вул. Гребінківська, 20, ідентифікаційний код 01785397, р/р 2001 в АТ "Індекс-банк", МФО 331661):

- на користь Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі (37000 Полтавська область, м. Пирятин, пл. Б. Революції, 2, , р/р 4 в ОПЕРВ Полтавського облуправління ВАТ “Державний ощадний банк України”, МФО 331467) недоїмку по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 12585,30 грн.

Видати виконавчий документ з набранням постановою законною сили за заявою особи, на користь якої ухвалено постанову.

4.          Постанову надіслати сторонам за адресами, вказаними у вступній частині постанови.

Суддя                                                                                 Тимченко Б.П.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.