ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.08 р.                     Справа № 13/44

Суддя господарського суду Донецької області І.Х. Темкіжев

при секретарі судового засідання Макаровій Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” м. Авдіївка Донецької області

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

про: стягнення 1 587грн. 00коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Цвітун М.М.(за довірен. № Н-01/2219 від 06.07.2007р.) - юрисконсульт;

від відповідача: Плуталова Н.В. (за довірен. № 11/18/10 від 02.01.08р.)– юрискон.

Відкрите акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод” м. Авдіївка Донецької області звернувся до господарського суду з позовом до державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення вартості втраченої продукції в розмірі 1 587грн. 00коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на претензію № 11/25/159 від 02.11.2007р., розрахунок суми позову за недостачу вантажу, комерційні акти № БН 689561/246, 689563/248 від 07.08.07р., накладні № 49764813, 49764826, договір № ДУК-01/06-1р від 01.04.2006р., рахунок-фактуру № СФ-90542 від 31.08.2007р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст.. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надав відзив на позовну заяву, в якому просить з посиланням на ст. 24 Статуту залізниць України в позовних вимогах відмовити, оскільки вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності або неповноти відомостей, вказаних ними у накладній. Вантаж завантажений засобами відправника без участі залізниці. Вантаж прибув в технічно справних вагонах, люки та двері закриті. Крім того, згідно з накладною № 49764813 вантаж переданий залізниці у вологому стані, тобто відповідно до п. 27 Правил перевезення вантажів необхідно застосовувати норму недостачі 2%. Згідно комерційного акту у вагоні № 67611566 завантаження рівномірне, за всією длиною вагонів шапка щільно укочена без поглиблень та виїмок, тобто відповідно зі ст. 111 Статуту залізниць відповідальність дорога за нестачу у цьому вагоні не несе. На вимогу ухвали суду відповідачем представлена належним чином засвідчені копії актів загальної форми С 1573, 169, які долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 20.03.08р. звернувся до суду з письмовим уточненням позовних вимог, у якому, посилаючись на роз’яснення Вищого господарського суду України № 5-05/5/54 від 06.02.08р. та п. 27 Правил видачі вантажів, перерахував розмір позовних вимог відносно вагону 67884478 з урахуванням 2% норми природної втрати та просить стягнути з відповідача вартість втраченої продукції у цьому вагоні у розмірі 335грн. 20коп. Судом прийнято зазначене уточнення.

У судовому засіданні 20.03.08р.представник позивача також звернувся з клопотанням про залучення у якості другого відповідача ЦОФ „Добропільська” ДП ДХК Донбасвуглезбагачення. Клопотання обґрунтовується тим, що згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Суд відклоняє клопотання позивача з огляду на наступне. Предметом розгляду справи є стягнення втраченої продукції під час перевезення залізничним транспортом. Згідно ст. 110 Статуту та ст. 25 Закону України „Про залізничний транспорт” відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу несе перевізник. Тобто спірність виниклих відносин за позовною заявою полягає у визначенні відповідальної сторони за договором перевезення вантажу. Залучення до справи вантажовідправника у якості другого відповідача приведе до штучної заміни підвідомчості даного спору.

З огляду на викладене, судом роз’яснено позивачу про право звернення з окремою позовною заявою до вантажовідправника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до договору № ДУК-01/06-1р від 01.04.2006, укладеного між ТОВ “Метінвест Холдинг”(Продавець) та ВАТ “Авдіївський КХЗ”(Покупець), продавець зобов’язується передати у власність покупця вугільну продукцію, а останній у свою чергу, зобов’язується прийняти її та оплатити її вартість. Згідно матеріалів справи, вантажовідправником – ЦОФ Добропільська за залізничними накладними № 49764813, 49764826 на адресу відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” було відвантажене вугілля кам’яне марки Г0-100 у вологому стані.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

За даними залізничної накладної № 49764813 на станції Економічна Донецької області вагон 67884478 був прийнятий з вагою нетто 69тн.

За даними залізничної накладної № 49764826 на станції Економічна Донецької області вагон 67611566 був прийнятий з вагою нетто 69тн.

На підставі актів № С 1573, 169 від 06.08.07р. загальної форми на станції призначення Авдіївка Донецької залізниці було здійснене комісійне переважування зазначених вагонів на 100 тн. електронних вагах вантажоодержувача. Перевірка маси вантажу на станції призначення проведена згідно Правил видачі вантажів. За результатами перевірки виявилася недостача вантажу проти даних, зазначених у залізничній накладній у вагоні 67884478 у кількості 2,0т., у вагоні 67611566 у кількості 2,35т. Це засвідчено в комерційних актах № БН 689561/246, 689563/248 від 07.08.2007р., які у відповідності до ст. 129 Статуту залізниць України є підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправників.

Також комерційним актом № БН 689561/246 зафіксовано, що вантаж прибув в технічному справному вагоні 67884478 з закритими люками та дверми, течі вантажу немає. Крім цього, комерційним актом з посиланням на акт загальної форми № С 1573 від 06.08.2007р. встановлений факт наявності у вагоні 67884478 над 5 люком поглиблення 70см х 30х 70см.

Також комерційним актом № БН 689563/248 зафіксовано, що вантаж прибув в технічному справному вагоні 67611566 з закритими люками та дверми, течі вантажу немає. Крім цього, комерційним актом з посиланням на акт загальної форми № С 169 від 06.08.2007р. зазначено, що завантаження рівномірне, за всією длиною вагону шапка щільно укочена без поглиблень та виїмок. Мають місце технологічні скоси до торцьованих дверей 80х100см і к боковим стінкам вагону 50х70.

Згідно ст. 110 Статуту та ст. 25 Закону України „Про залізничний транспорт” перевізник несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Частиною 2 ст. 23 Закону України „Про залізничний транспорт” передбачена відповідальність залізниць за незбереження (втрату, недостачу, псування, пошкодження) прийнятого ними до перевезення вантажу у розмірі фактично завданої шкоди, якщо останні не доведуть, що втрата, недостача, псування, пошкодження відбулось не з вини залізниці. Аналогічний припис міститься у ст. 113 Статуту.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Зазначене спростовується встановленими актами поглиблення над 5 люком у спірному вагоні 67884478. Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву судом до уваги не приймаються, оскільки посилаючись на комерційний акт та ст. 24 відповідач не врахував встановлені актами поглиблення над люком у цьому вагоні. Відповідач не довів суду, що недостача вантажу у даному випадку відбулася не з вини залізниці.

Але, відповідно до відомостей відображених у акті загальної форми № 169 від 06.08.07р. та комерційному акті № БН 689563/248 від 07.08.07р. не встановлені ознаки втрати вантажу під час перевезення у вагоні 67611566. Позивач не довів суду, що недостача вантажу у цьому вагоні відбулася з вини залізниці.

Враховуючи зазначене, суд вважає вимоги позивача про стягнення суми недостачі у вагоні 67611566 необґрунтованими та відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Нестача згідно комерційного акту № 689561/246 складає – 2000кг., № 689563/248 – 2350кг. Відповідно до рахунку-фактури № СФ-90542 від 31.08.2007р є графа приплати/скидки, тобто приплати/скидки увійшли до загальної суми рахунку за вугілля даної якості. З урахуванням цього вартість 1 тонни вугілля становить 455,45грн. без ПДВ.

Відповідно до роз’яснення Вищого господарського суду України № 5-05/5/54 від 06.02.08р. норма недостачи у п. 27 Правил видачі вантажів встановлена незалежно від найменування вантажів, які перевозяться у вологому стані, і незалежно від встановленої норми вологості для цих вантажів за ДСТУ, ТУ або сертифікату якості. Тобто при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, для вантажів, зданих до перевезення у вологому стані.

Згідно уточнення позовних вимог, що міститься в матеріалах справи, сума недостачі у вагоні 67884478 розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізних документах, та заявлена у розмірі 335грн. 20коп.

Направлена позивачем претензія №11/25/159 від 02.11.2007р. з вимогою погасити вартість недостачі частково відхилена відповідачем.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в вищенаведених комерційних актах своїх зобов’язань за договором перевезення відповідач не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу у вагоні 67884478. Факт недостачі вантажу в сумі 335грн. 20коп. підтверджений матеріалами справи, у зв’язку з чим суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню в цій сумі.

Витрати по сплаті держмита в сумі 102грн. 00коп. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. 00коп. у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 110, 113, 114, 127, 129 Статуту залізниць України, ст. ст.23, 25, 26 Закону України „Про залізничний транспорт”, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод”м. Авдіївка Донецької області до державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення суми втраченої продукції в розмірі задовольнити в сумі 335грн.20коп.

Стягнути з державного підприємства “Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод”(86065, м. Авдіївка Донецької області, проїзд Індустріальний, 1; ) суму втраченої продукції в розмірі 335грн. 20коп, витрати по сплаті держмита у сумі 22грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 25грн.00коп.

В частині стягнення суми втраченої продукції у розмірі 1 251грн. 80коп. – відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення.

Вступну та резолютивну частину рішення оголошено 20.03.2008р.

Повний текст рішення складено і підписано 25.03.2008р.

Суддя Темкіжев І.Х.