ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.08р.

Справа № 39/234-08(12/133-08)

За позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Поштамту - Центра поштового зв'язку № 1 Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта", м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

Третя особа: Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

Від позивача: Нікітін Л.Є. дов. № 130-128 від 15.11.2008р.

Від відповідача: Максименко С.М., дов. від 27.12.2007р. № 4/11-548

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати право власності за державою в особі Міністерства транспорту та зв’язку України на об’єкт нерухомого майна –будівлю трансформаторної підстанції Літ. А-1, яка знаходиться на балансі Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” та розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 10т (технічний паспорт від 29.08.2007р.) загальною площею 58,3 кв.м. посилаючись на ст.ст. 328, 392 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що спірний об'єкт нерухомості збудований без належного дозволу інспекції ДАБК, та не прийнятий в експлуатацію в установленому законом порядку, Окрім того, заперечуючи позовні вимоги, Відповідача посилається на ненадання позивачем правовстановлюваних документів на земельну ділянку, на якій розташовано спірний об’єкт.

Третя особа явку повноважного представника у судове засідання не забезпечила.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

За згодою представників позивача та відповідача, в судовому засіданні 10.11.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.1988 року Дніпропетровською міською радою було прийняте рішення № 177 "Про дозвіл Дніпропетровському поштамту проектування та введення реконструкції будівлі поштамту по проспекту Карла Маркса, 62", згідно якого під реконструкцію підпала будівля трансформаторного кіоску ТП -232.

16.06.1995 року робочою комісією у складі генерального проектувальника, головного архітектора проекту, головного лікаря СЕС Бабушкінського району, державної інспекції по нагляду за охороною праці на транспорті та зв'язку, державного інспектора охорони довкілля, ТП-232 було прийнято в експлуатацію.

Відповідно до технічного паспорта від 29.08.2007р. виготовленого КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" громадський будинок трансформаторна підстанція Літ А-1 по вул. Леніна, 10т загальною площею 58,3 кв. м. підлягає введенню в експлуатацію.

Відповідно до переліку нерухомого державного майна з Єдиного реєстру об'єктів державної власності за результатами інвентаризації об'єктів державної власності (листи Фонду державного майна України від 29.03.2007 року № 10-15-4988, від 05.02.2008 року № 10-15-1545 додаються), на теперішній час нерухоме майно будівля трансформаторної підстанції Літ А-1 по вул. Леніна, 10т загальною площею 58,3 кв. м. знаходиться на балансі Українського державного підприємства поштового зв'язку “Укрпошта”.

Згідно зі статтею 24 Закону України " Про планування і забудову територій", рішення виконкому міської ради про дозвіл на будівництво об'єкта не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно —будівельного контролю.

Як убачається з матеріалів справи, будівництво (реконструкція) спірного об'єкта нерухомості, здійснювалося без відповідного дозволу на будівництво, що є порушенням вимог ст. 24 Закону України „Про планування та забудову території”.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Акт робочої комісії, згідно Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 № 12.43, та Положення про порядок прийняття експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовленню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.92 № 449. яке було чинним на час складання акту від 16.06.1995, є перехідним документом на підтвердження готовності об'єкту до експлуатації, що складається до пред'явлення цих об'єктів державним приймальним комісіям і підлягає розгляду та затвердженню державною комісією.

Акт робочої комісії про введення об'єкту в експлуатацію не розглядається чинним законодавством як підстава для визнання права власності на нерухоме майно. Отже, наданий позивачем акт робочої комісії про прийняття в експлуатацію об'єкта від 16.06.95, потребує підтвердження державною приймальною комісією.

Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умов надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частина 5 зазначеної статті визначає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Позивач не надав суду належних доказів в підтвердження відведення йому земельної ділянки під спірним об’єктом нерухомості, при цьому надані ним схематичні дані державного земельного кадастру від 22.08.2008р. не містять інформацію щодо наявності у позивача правовстановлювальних документів на земельну ділянку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 10т. (а.с. 60-61).

Таким чином, вимоги Позивача щодо визнання права власності на спірне нерухоме майно, яке згідно вимог законодавства відноситься до самочинного будівництва, без наявності доказів відведення позивачеві земельної ділянки під зазначеним об’єктом є необґрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню.

З підстав вищенаведеного та керуючись ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій" ст.ст. 15, 16, 316, 321, 328, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, –

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя

О.В. Ліпинський

Рішення підписано 11.11.2008