ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/45

12.02.08

За позовом          Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Політех”

До                    Науково-виробничого колективного підприємства “Мітіс”

Про                     захист честі, гідності, ділової репутації, спростування розповсюдженої

недостовірної інформації

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача Кальний К.Є. –голова правління

Від відповідача Маліков С.В.- юрисконсульт, (дов. від 15.01.2008р.)

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Науково-виробничого колективного підприємства “Мітіс” про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування розповсюдженої недостовірної інформації. Позовні вимоги мотивовані тим, що у заяві відповідача до начальника ВДСБЕЗ ГУ МВС України в м. Києві від 22.10.2007р. містилась неправдива інформація про діяльність позивача в особі Голови правління ОСББ “Політех” Кального К.Є. та його заступника Богославського С.Г., яка зачіпає честь, гідність та ділову репутацію позивача. У зв’язку з чим, позивач просить суд зобов’язати відповідача спростувати неправдиву інформацію про позивача у той же спосіб, в якій вона була розповсюджена.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що лист відповідача до начальника ВДСБЕЗ ГУ МВС України в м. Києві за своєю формою та змістом є зверненням, направленим до компетентного органу. Відповідно, зазначене звернення не є розповсюдженням інформації. Крім того, право на повагу до честі та гідності відноситься виключно до особистих немайнових прав фізичної особи. Тому звернення позивача до господарського суду за захистом честі та гідності є безпідставним.

У судовому засіданні 05.02.3008р. судом оголошено перерву до 12.02.2008р. з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

22.10.2007р. відповідач звернувся до начальника ВДСБЕЗ ГУ МВС України в м. Києві із заявою у якій просив перевірити факти викладені у заяві, здійснити перевірку фінансової та господарської діяльності позивача та вжити заходів, передбачених чинним законодавством України.

Так, у заяві відповідача від 22.10.2007р. зазначалось:

“Заявляю про відомі мені факти злочинної діяльності голови ОСББ “Політех” Кального К.Є. та його заступника Богославського С.Г., які полягають у нижченаведеному.

1.“Кальний К.Є., не маючи дозволу від місцевої влади на організацію платної стоянки автомобілів, зібрав з 49 власників автомобілів по 200грн. з кожного для організації такої автостоянки. Кожен день довіреними особами збирається по 5 грн. з кожного власника автомобіля за те, що у нічний час вони паркуються на площадці, розташованій біля будинку. У денний час за паркування своїх автомобілів платять офіси, які розташовані у будинку, по 100грн. в місяць за кожен автомобіль. За отримання зазначених коштів документи не видаються і на розрахунковий рахунок ОСББ “Політех” вони не поступають. Скільки таких коштів осідає в кишені Голови правління ОСББ Кального К.Є. наразі не відомо, якими він розпоряджається особисто.”

2.“Голова правління ОСББ “Політех” Кальний К.Є. не безкорисно захищає тих власників квартир, які порушуючи чинне законодавство, здають в оренду під офіси свої квартири на 4-му поверсі 1-ї секції (кв. №8), на 2-му поверсі 4-ї секції (кв. №124), на з-му поверсі 4-ї секції (кв. №127), на 10-му поверсі 4-ї секції (кв. №146-148). Розтащування офісів на різних поверхах житлового будинку створює незручності для мешканців будинку, квартири яких межують з цими офісами. За це з офісів збирається дань в сумах, які дорівнюють десяткам тисяч гривень”.

3.“Роботи, які проводяться головою правління Кальним К.Є. не передбачені бюджетом 2006р., який затверджений загальними зборами членів ОСББ. Джерела фінансування зазначених робіт членам ОСББ невідомі”.

4.“Є і інші порушення чинного законодавства України, зокрема, фінансової дисципліни, що полягають у витрачанні колективних коштів ОСББ “Політех”, які можуть бути виявлені лише при перевірці фінансової та господарської діяльності ОСББ “Політех” з боку правоохоронних органів”.

5.“Факти, викладені у листі, свідчать також про те, що ОСББ “Політех” проводить комерційну діяльність, але приховує її здійснення, а відповідно не платить податків за отримані доходи від такої діяльності”.

6.“Члени ОСББ “Політех” потребують і просять вашого захисту”.

Позивач вважає, що викладені у заяві твердження цілком і повністю не відповідають дійсності, не мають жодного підтвердження. Розповсюджувати таку негативну інформацію листом на ім’я державної посадової особи відповідач не мав права, оскільки вона містить відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача в особі голови правління і його заступника, та в порушення ст. 62 Конституції України звинувачує їх у злочинній діяльності, що, в свою чергу, безпосередньо стосується позивача, принижує його честь і гідність.

Відповідно до приписів ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов’язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Таким чином, юридична особа так само як і фізична особа має право на спростування недостовірної інформації відповідно до ст. 277 ЦК України та право на недоторканність ділової репутації відповідно до ст. 299 цього Кодексу.

Право на повагу до честі та гідності належить виключно до особистих немайнових прав людини, відповідно помилковим є твердження позивача про приниження інформацією, викладеній у заяві, честі і гідності позивача, як юридичної особи.

Ч.3 ст. 277 ЦК України встановлено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного.

Як вбачається із змісту заяви відповідача від 22.10.2007р. фактичні дані, наведені у заяві, стосуються діяльності не позивача, як юридичної особи, а безпосередньо діяльності Голови правління позивача Кального К.Є. (наведені у листі обставини щодо діяльності Кального К.Є. не пов’язані із його діяльністю від імені позивача, тобто, як органу, який діє в інтересах юридичної особи), який не позбавлений права звернутись до суду, як фізична особа, з метою захисту честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Інформацією, яка викладена у заяві і стосується саме позивача, як юридичної особи, є наступна: “Факти, викладені у листі, свідчать також про те, що ОСББ “Політех” проводить комерційну діяльність, але приховує її здійснення, а відповідно не платить податків за отримані доходи від такої діяльності”.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач звернувся до начальника правоохоронного органу із заявою, в якій повідомив про можливе порушення закону позивачем.

Компетенція органу міліції, а також порядок перевірки звернень органом міліції визначена Законом України “Про міліцію”, Законом України “Про звернення громадян”, положеннями КПК та інших нормативних актів.

Проте, ст. 277 ЦК України, якою передбачено право особи на спростування поширеної щодо неї недостовірної інформації, не може бути застосована у випадку, коли особа звертається до суду, іншого правоохоронного чи державного органу, організації, наділених відповідно до закону владними повноваженнями із заявою на неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган або організація наділені владними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосуванні передбачених законом санкцій до правопорушника. Таке звернення для вирішення спору, поновлення прав чи захисту законних інтересів або для поновлення законності не є поширенням відомостей у розумінні ст. 277 ЦК України, якщо не встановлено, що фактично метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації особи.

Оскільки метою звернення відповідача до начальника ВДСБЕЗ ГУ МВС України в м. Києві не було приниження ділової репутації позивача, як юридичної особи, відповідно зазначене звернення не може бути визнано судом поширенням неправдивих відомостей.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору (ч. 4 ст. 35 ГПК України).

Проте, оцінка судом фактичних даних у цивільній справі не може вважатись встановленням фактів. За наведених обставин, суд вважає необґрунтованим твердження відповідача про обов’язковість для господарського суду при вирішенні зазначеного спору рішення Колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у справі №22-8809/07р. від 26.12.2007р.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України покладаються на позивача

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                           В.В. Палій