КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2008                                                                                           № 24/113б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:           Лосєва А.М.

Євсікова О.О.

при секретарі:           Семеняк Т.В.

За участю представників:

від ініціюючого кредитора: не з’явився;

від Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва: Куракін Ю.В. (довіреність від 19.09.2006р. № 12206/9/10-009);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.08.2008

у справі № 24/113б (Смілянець В.В.)

за позовом                               Приватне підприємство "Лінкруст"

до                                                   Приватне підприємство "СІА-2001"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  визнання банкрутом

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2008р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.06.2008р. порушено провадження у справі № 24/113-б за заявою Приватного підприємства „Лінкруст” про визнання банкрутом Приватного підприємства „СІА-2001” в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (а.с. 1-3).

Постановою господарського суду міста Києва від 11.06.2008р. (а.с. 41-42) боржника - Приватне підприємство „СІА-2001” визнано банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2008р. (а.с. 104) Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва визнана кредитором Приватного підприємства „СІА-2001” з майновими вимогами на суму 127,51 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2008р. (а.с. 105-106) затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, ліквідовано Приватне підприємство „СІА-2001”, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою господарського суду, Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування ухвали та направлення справи до місцевого господарського суду.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом статей 7, 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, частини 4 статті 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника висловився за задоволення апеляційної скарги.

Приватне підприємство „Лінкруст” відзив на апеляційну скаргу не надало, в судове засідання апеляційної інстанції своїх представників не направило, про причини неприбуття суд не повідомило. Враховуючи те, що сторони про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Стаття 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами і доповненнями) передбачає особливості банкрутства відсутнього боржника.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 52 Закону України "По відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон) у разі, якщо громадянин –підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов’язань.

За правилами цієї статті справа про банкрутство може бути порушена у разі наявності хоча б однієї з перелічених умов, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Звертаючись з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 52 Закону, кредитор посилався на те, що керівні органи боржника відсутні за його юридичною адресою.

Відповідно до статті 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Статтею 18 цього Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

У зв’язку з чим, при встановлені факту відсутності керівних органів боржника - юридичної особи за її місцезнаходженням як ініціюючий кредитор, так і суд мають керуватися відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 06.06.2006 р. у справі № Б48/12-05.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 293724 (а.с. 37-38) статус відомостей про юридичну особу Приватного підприємства „СІА-2001” підтверджено.

При таких обставинах, при оцінці наявних у справі доказів місцевий господарський суд повинен був надати перевагу зазначеному витягу.

Місцевий господарський суд при прийнятті оскарженої постанови наведеного не врахував й натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, помилково визнав їх достатніми для встановлення факту відсутності боржника.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала, так само як і постанова про визнання боржника банкрутом, не відповідають вимогам закону та судового рішення, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

У зв’язку з наведеним зазначені судові акти слід скасувати, передавши справу на розгляд до суду першої інстанції .

При новому розгляді справи суду слід дослідити наявність обставин відсутності боржника та припинення ним господарської діяльності для ведення провадження у справі за спрощеною процедурою відповідно до статті 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” застосовуючи принципи оцінки доказів за їх належністю та допустимістю, а у випадку встановлення відсутності правових підстав для здійснення провадження за спрощеною процедурою, - прийняти рішення про можливість здійснення подальшого провадження у справі за загальною процедурою ведення справ про банкрутство відповідно до наведених норм права.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районіміста Києва задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 06.08.2008р. у справі № 24/113-б скасувати.

Постанову господарського суду міста Києва від 11.06.2008р. у справі № 24/113-б скасувати.

Справу № 24/113-б передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Гарник Л.Л.

Судді                                                                                          Лосєв А.М.

Євсіков О.О.

02.10.08 (відправлено)