ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

№ 2-7/18481-2006

Вищий господарський суд України у
складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій
В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1на постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 16 серпня 2007 року у справі № 2-7/18481-2006 за
позовом закритого акціонерного товариства “Комерційний банк “ПриватБанк” в
особі Кримського регіонального управління до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1про стягнення 23 511 грн. 18 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року закрите
акціонерне товариство “Комерційний банк “ПриватБанк” в особі Кримського
регіонального управління звернулось до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1про
стягнення суми боргу в розмірі 25 376 грн. 03 коп. з підстав не виконання
зобов'язання.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12 лютого 2007 року позов задоволено.

У червні 2007 відповідач звернувся
до господарського суду про надання відстрочки і розстрочки виконання рішення, а
також зобов'язати державного виконавця державної виконавчої служби Сакського
міського районного відділу юстиції зняти арешт з майна боржника.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 25 червня 2007 року (суддя І. Дворний) заяву
задоволено з мотивів тяжкого фінансового стану боржника та не отримання доходів
від підприємницької діяльності.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 16 серпня 2007 року ухвалу скасовано і в
задоволені заяви відмовлено.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1просить постанову скасувати з підстав неправильного застосування
господарським судом статті 33, пунктів 4, 13 статті 34 Закону України “Про
виконавче провадження”, а також статті 22 Господарського процесуального кодексу
України.

Сторони належним чином були
повідомлені про час і місце судового засідання, проте їхні представники в
судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

За змістом статті 121 Господарського
процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, господарський суд, який видав виконавчий
документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити
або розстрочити виконання судового рішення. Аналогічне положення міститься в
статті 33 Закону України “Про виконавче провадження”.

Зазначені акти законодавства не
надають господарському суду права одночасно надавати боржникові розстрочку і
відстрочку виконання судового рішення

Підставами подання заяви, як
зазначив відповідач, є тимчасове скрутне
фінансове становище.

Колегія суддів вважає правильними і
обґрунтованими висновки господарського суду апеляційної інстанції про те, що
зазначена обставина не має особливого характеру і не може бути достатньою
підставою для задоволення заяви, оскільки боржник на момент звернення до суду
доходів, за рахунок яких можливо виконати рішення суду без звернення стягнення
на його майно, не мав і їх не очікував.

Відповідно до статті 34 Закону
України “Про виконавче провадження” у разі надання судом відстрочки або
розстрочки виконання судового рішення, виконавче провадження зупиняється на
весь час існування вказаних обставин. При цьому арешт, накладений на майно
боржника не знімається та зберігається упродовж усього строку, на який зупинено
виконавче провадження ( частина 6 статті 36 Закону України “Про виконавче
провадження”).

Отже, зобов'язавши державного
виконавця зняти арешт, господарський суд порушив приписи статті 36 зазначеного
Закону України.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були
встановлені Севастопольським апеляційним господарським судом на підставі
всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих сторонами доказів,
висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з
правильним застосуванням норм процесуального права.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 16 серпня 2007 року у справі №
2-7/18481-2006 залишити без змін, а касаційну скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1без задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій