ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" листопада 2008 р. Справа № 19/96

за позовом Приватне підприємство "Континенталь Захід"

до відповідача Закрите акціонерне товариство №8 "Рівнеагроспецмонтаж"

про стягнення заборгованості та пені за прострочення виконання зобов'язання та відшкодування збитків в сумі 11 072 грн. 64 коп.

Суддя

Представники:

Від позивача : Калита Т.М.

Від відповідача : Кондрашина І.О.

Статті 20, 22, 91, 107 ГПК України сторонам роз'яснені.

СУТЬ СПОРУ: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в сумі 11072,64 грн., з яких: 2000,00 грн. - основний борг, 6818,20 грн. - пеня, 675,25 грн. - збитки від інфляції, 79,19 грн. - 3% річних, 1500,00 грн. - збитки. В обгрунтування вимог зазначає, що відповідачем порушені зобов'язання за договором купівлі-продажу № 01 від 09.10.2007 р. в частині оплати поставленого товару. В судовому засіданні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує в частині нарахованих санкцій та збитків, оскільки в процесі розгляду справи погасив основний борг. Зазначає, що пеня, збитки від інфляції та 3% річних нараховані невірно, а збитки в розмірі 1500,00 грн. не підлягають задоволенню оскільки відсутній причинно-наслідковий зв'язок. Окрім цього вказує, що позивач здійснює розрахунок пені в розмірі 1% від суми простроченого платежу, в той час як Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено нарахування пені в розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ. Просить в цій частині позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2007 року між ПП "Континенталь Захід" та ЗАТ № 8 "Рівнеагроспецмонтаж" було укладено договір купівлі-продажу № 01, за умовами якого позивач (продавець) зобов'язувався поставити газові котли, згідно поданих замовлень, а відповідач (покупець) прийняти їх по кількості та якості. Сума договору становила 18170,00 грн.

Відповідно до накладної № 649 від 09.10.2007 року, за довіреністю від 08.10.2007 року серії НБД № 088915 відповідач отримав від позивача котли газові в кількості 2 шт. на загальну суму 18170,00 грн.

За умовами п. 3.1 договору покупець здійснює оплату на протязі 10 днів з моменту отримання товару.

Зважаючи, що товар отримано за накладною від 09.10.2007 року, строк оплати закінчувався 19.10.2007 року.

Листом від 08.10.2007 року № 82 ЗАТ №8 "Рівнеагроспецмонтаж" гарантувало в 10-ти денний термін погасити заборгованість в сумі 18170,00 грн. Однак у визначений термін кошти сплачені не були.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 36-37), відповідач здійснював розрахунки частковими оплатами, а саме:

- 24 жовтня 2007 року - 12000,00 грн. (пл.дор. № 304);

- 06 листопада 2007 року - 2000,00 грн. (пл.дор. № 329);

- 28 грудня 2007 року - 1000,00 грн. (пл.дор. № 414);

- 14 березня 2008 року - 1170,00 грн. (пл.дор. № 58);

- 18 вересня 2008 року - 2000,00 грн. (пл.дор. № 178).

Останній платіж в розмірі 2000,00 грн. відповідачем здійснено після порушення провадження у справі. Оскільки станом на момент розгляду справи сума основного боргу погашена, провадження в цій частині позову підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За умовами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Пунктом 8.3 договору передбачено, що покупець - за порушення термінів оплати товару сплачує 1% від вартості товару за кожний день прострочення. Враховуючи те, що порушення термінів оплати з боку відповідача відбулося, що не заперечується останнім, позивач нарахував відповідачу пеню за вказане порушення в сумі 6818,20 грн. Наданий суду розрахунок здійснено з врахуванням часткових оплат та в межах шестимісячного строку, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Відтак, суд вважає розрахунок пені правильним.

Посилання відповідача на Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", згідно якого розрахунок пені здійснюється в розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, судом до уваги не приймається, оскільки сторонами у договорі погоджено розмір - 1%. Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем проведено нарахування 3% річних в сумі 79,19 грн. та збитків від інфляції в сумі 675,25 грн. Надані розрахунки судом перевірено та визнано вірними.

Окрім цього позивач просить стягнути з відповідача 1500,00 грн. збитків, понесених у зв'язку з оплатою послуг фахівця з юридичних питань. Як зазначає позивач, в зв'язку з неналежним виконанням умов договору з боку ЗАТ №8 "Рівнеагроспецмонтаж", з метою відновлення свого порушеного права ПП "Континенталь Захід" змушене було нести додаткові витрати на оплату фахівця, який провів правовий аналіз документів, надав юридичні консультації про можливість повернення заборгованості в судовому порядку, склав позовну заяву та зобов'язався представляти інтереси підприємства у судах до набрання рішенням законної сили. В підтвердження вказаного позивачем подано договір від 27.08.2008 року про надання юридичних послуг, укладений між ПП "Континенталь Захід" та фізичною особою-підприємцем Калита Тарасом Миколайовичем. Згідно додатків до договору, а саме - заявки від 27.08.2008 р. та акту про часткове виконання замовлення від 04.09.2008 р. ФОП Калита Т.М. надано юридичні послуги на суму 1500,00 грн. по стягненню заборгованості з ЗАТ №8 "Рівнеагроспецмонтаж". В підтвердження сплачених коштів в розмірі 1500,00 грн. подано платіжне доручення № 710 від 09.09.2008 р.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати, зокрема вартість додаткових робіт понесених стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Частина 2 ст. 22 ЦК України встановлює, що збитками є також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як зазначено в інформаційному листі ВГСУ № 01-8/164 від 18.03.2008 р. (п. 29) сторона, що зазнала збитків у зв'язку з оплатою послуг фахівця (крім адвоката), який не перебуває з нею у трудових відносинах, має право звернутися в установленому порядку до іншої сторони з позовною вимогою про відшкодування таких збитків.

Частиною 2 ст. 229 ГК України визначено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в результаті порушення договірного зобов'язання відповідачем, позивач поніс додаткові витрати (збитки) з метою захисту свого порушеного права, які відобразились у наданні юридичних послуг фахівцем. Зважаючи, що розмір завданих збитків документально підтверджений, останні підлягають стягненню з відповідача.

Підсумовуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення пені, інфляційних нарахувань, 3% річних та понесених збитків. В частині стягнення основного боргу провадження підлягає припиненню. На відповідача покладаються судові витрати згідно ст. 49 ГПК України внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись ст. 49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства № 8 "Рівнеагроспецмонтаж" (м. Рівне, вул. Курчатова, 53, ), р/р 260062040 в РОД "Райффайзен банк Аваль", МФО 333227 на користь Приватного підприємства "Континенталь Захід" (33013, м. Рівне, пр. Миру, 18, ), р/р 41 в РОУ ВАТ "Ощадбанк" м. Рівне, МФО 333368 - пеню в сумі 6818 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 675 грн. 25 коп., 3% річних в сумі 79 грн. 19 коп., збитки в сумі 1500 грн. 00 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 112 грн. 00 коп., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині провадження у справі припинити.

Суддя

підписано "18" листопада 2008 р.