ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2008

Справа №2-5/2693.1-2008

За позовом - Приватного підприємства «Ріволоф», м. Севастополь

До відповідача – Сільськогосподарського підприємства ТОВ «Перемога», Бахчисарайський район

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – 1. Сімферопольського МБРТІ, м. Сімферополь; 2. Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі, м. Бахчисарай

Про визнання дійсним договору.

За зустрічним позовом - Сільськогосподарського підприємства ТОВ «Перемога», Бахчисарайський район

До відповідача - Приватного підприємства «Ріволоф», м. Севастополь

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – 1. Сімферопольського МБРТІ, м. Сімферополь; 2. Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі, м. Бахчисарай

Про визнання недійсним договір та спонукання до виконання певних дій.

Суддя М.П. Гаврилюк

Представники:

Від позивача (відповідача за зустрічним позовом) – Гребеньова О.В. – предст., дов. від 07.07.2008 року.

Від відповідача (позивача за зустрічним позовом) – Стоцький П.В. – ліквідатор.

Від третьої особи –не з'явилися

Сутність спору:

Позивач - Приватне підприємство «Ріволоф», м. Севастополь звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу молочнотоварної ферми СГП ТОВ «Перемога» від 03.08.2005 року, укладений між сторонами у дійсній справі.

Відповідач - Сільськогосподарське підприємство ТОВ «Перемога» позов не визнав, звернувся з зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 03.08.2005року; зобов'язати ПП «Ріволоф» повернути цілісний майновий комплекс молочнотоварної ферми, який складається з: будівель корівника (інв. № 1126, 1129, 1130), будівлі аптечного складу (інв. № 1128), будівлі свинарнику (інв. №1132), будівлі телятнику (інв. № 1131), будівлі зерноскладу (інв. № 1136), будівлі бойні (інв.№ 1118), будівлі вагової (інв.№1133), будівлі профілакторію (інв.№1117), будівлі свеклосховища (інв. № 414), спорудження сіносушилки (інв. № 1137), огородження МТФ (інв. № 1134), яке розташоване в с.Фурманівка Бахчисарайського району АР Крим.

Позивач за зустрічним позовом уточнив позовні вимоги та просить суд визнати договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу молочнотоварної ферми від 03.08.2005 року недійсним; скасувати державну реєстрацію права власності ПП «Ріволоф» на комплекс молочнотоварної ферми, розташований за адресою: Бахчисарайський район, с. Фурманівка, вул. Ювілейна, б. 102-б та зобов'язати ПП «Ріволоф» повернути комплекс молочнотоварної ферми, який складається з: будівель корівника (інв.№1126, 1129, 1130), будівлі аптечного складу (інв.№1128), будівлі свинарнику (інв. № 1132), будівлі телятнику (інв. 1131), будівлі зерноскладу (інв. 1136), будівлі бойні (інв. 1118), будівлі вагової (інв. №1133), будівлі профілакторію (інв. № 1117), будівлі свеклосховища (інв. № 424), спорудження сіносушилкі (інв. № 1137), огородження МТФ(інв. № 1134) яке розташоване в с.Фурманівка Бахчисарайського району АР Крим по вул.Ювілейна, б.102-б.

Від третьої особи - Сімферопольського МБРТІ надійшло клопотання, в якому він просить суд розглянути справу без участі представника відповідно діючому законодавству.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2005р. між Сільськогосподарським підприємством Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога» - продавець та Приватним підприємством «Ріволоф» - покупець був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - цілісного майнового комплексу молочнотоварної ферми, а саме: будівель корівника (інв. №1126, 1129, 1130), будівлі аптечного складу (інв. №1128), будівлі свинарнику (інв. №1132), будівлі телятнику (інв. №1131), будівлі зерноскладу (інв. №1136), будівлі бойні (інв. №1118), будівлі вагової

( інв. № 1133), будівлі профілакторію (інв. №1117), будівлі свеклосховища (інв. №414), спорудження сіносушилкі (інв. №1137), огородження МТФ (інв. №1134), яке розташоване в с. Фурманівка Бахчисарайського району АР Крим.

Відповідно п. 4 договору вартість відчуженого майна визначена у сумі 176000,00грн.

16.01.2006р. за актом прийому-передачі майна, ліквідатор СГК ТОВ «Перемога» Красов О.І. та Директор ПП «Ріволоф» Сафронова І.В. здійснили прийом-передачу нерухомого майна – цілісного майнового комплексу молочнотоварної ферми СГП ТОВ «Перемога».

У виконання умов договору, позивачем здійснена оплата відчуженого майна, що підтверджується платіжними дорученнями №19, №33, №35, №42, №43, №44, №55, що знаходяться у матеріалах справи.

Позивач вважає, що ним виконані всі істотні умови договору, однак відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору, у зв’язку з чим, посилаючись на п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу молочнотоварної ферми СГП ТОВ «Перемога» від 03.08.2005 року, укладений між сторонами у дійсній справі.

Суд вважає, що первісні позовні вимоги задоволенню не підлягають, при цьому судом прийнято до уваги наступне:

У відповідності зі ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 657 ЦК України необхідною умовою дійсності правочину з купівлі-продажу цілісних майнових комплексів є їх нотаріальне посвідчення та державна реєстрація.

Як убачається з матеріалів справи, спірний договір укладено у простій письмовій формі.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Позивач, як на підставу своїх вимог, посилається на ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України.

У відповідності ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Однак, як убачається з матеріалів справи, не відбулося ні часткового, ні повного виконання договору з боку покупця.

Спірний Договір купівлі-продажу від 03.08.05р. був укладений у процедурі банкрутства позивача, а тому повинен відповідати не тільки нормам Цивільного кодексу України, але і нормам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

У відповідності з п. 7,8 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор зобов'язаний використовувати при проведенні ліквідаційної процедури тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника. Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунку здійснюються виплати кредиторам у порядку, передбаченому статтею 31 цього Закону.

З матеріалів справи убачається, що кошти від договору на ліквідаційній рахунок банкрута, якій згідно із п. 7 ст. 30 Закону про банкрутство, повинен використовуватися на протязі всієї процедури банкрутства, не надійшли.

Позивачем представлені платіжні доручення від 24.10.2005р. № 19 на суму 30800,00грн., № 35 від 16.12.2005р. на суму 10000,00грн., № 33 від 24.11.2005р. на суму 6500,00грн., № 43 від 17.01.2005р. на суму 7000,00грн., № 42 від 27.12.2005р. на суму 6500,00 грн., № 55 від 01.03.2006р. на суму 10000,00 грн., № 44 від 31.01.2006р. на суму 2128,30грн. з яких убачається, що грошові кошті, перераховані на розрахунковий рахунок суб’єкта підприємницької діяльності Красова О.І., тобто не належно, оскільки Договором передбачено перерахування коштів на користь підприємства-боржника, а не на користь суб’єкта підприємницької діяльності Красова О.І.

Відповідно до ст.658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Відповідно ч.1 ст.30 вказаного Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

При укладенні договору купівлі-продажу позивач, напевне, не звернув увагу на вимоги вищенаведених норм, не перевірив повноваження ліквідатора на відчуження майна.

Крім того, у матеріалах справи (л.с.39) знаходиться постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що Сільськогосподарське підприємство ТОВ «Перемога» та Приватне підприємство «Ріволоф» зверталися до приватного нотаріуса Зубарєвої Г.Л. за посвідченням договору, але в посвідченні договору було відмовлено.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії спростовуються доводи ПП «Ріволоф» про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору.

Таким чином, позовні вимоги ПП «Ріволоф» про визнання Договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу дійсним є такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо зустрічних позовних вимог:

Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу молочнотоварної ферми від 03.08.2005 року; скасувати державну реєстрацію права власності ПП «Ріволоф» на комплекс молочнотоварної ферми, розташований за адресою: Бахчисарайський район, с.Фурманівка, вул. Ювілейна, б. 102-б та зобов'язати ПП «Рівольф» повернути комплекс молочнотоварної ферми, який складається з: будівель корівника (інв.№1126, 1129, 1130), будівлі аптечного складу (інв.№1128), будівлі свинарнику (інв. № 1132), будівлі телятнику (інв. 1131), будівлі зерноскладу (інв. 136), будівлі бойні (інв. 1118), будівлі вагової (інв. №1133), будівлі профілакторію (інв. № 1117), будівлі свеклосховища (інв. № 424), спорудження сіносушилкі (інв. № 1137), огородження МТФ (інв. № 1134), яке розташоване в с. Фурманівка Бахчисарайського району АР Крим по вул. Ювілейна, 102-б.

Суд вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду наступне:

Щодо вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу молочнотоварної ферми від 03.08.2005 року.

Як на підставу вказаних вимог, позивач посилається на ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України.

Так позивач вказує, що спірний договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально.

У відповідності з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як встановлено судом, при розгляді первісного позову, Договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу є нікчемним, оскільки при його укладенні не додержані вимоги діючого законодавства.

Тобто необхідності визнавати нікчемний правочин недійсним не має.

При цьому суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача за зустрічним позовом про скасування державної реєстрації права власності ПП «Ріволоф» на комплекс молочнотоварної ферми, розташований за адресою: Бахчисарайський район, с.Фурманівка, вул. Ювілейна, б. 102-б та зобов'язання ПП «Ріволоф» повернути комплекс молочнотоварної ферми, який складається з: будівель корівника (інв.№1126, 1129, 1130), будівлі аптечного складу (інв.№1128), будівлі свинарнику (інв. № 1132), будівлі телятнику (інв. 1131), будівлі зерноскладу (інв. 136), будівлі бойні (інв. 1118), будівлі вагової (інв. №1133), будівлі профілакторію (інв. № 1117), будівлі свеклосховища (інв. № 424), спорудження сіносушилкі (інв. № 1137), огородження МЬФ (інв. № 1134), яке розташоване в с. Фурманівка Бахчисарайського району АР Крим по вул. Ювілейна, 102-б, з огляду на наступне:

Як підтверджується матеріалами справи, спірна фірма належала на праві власності СГП ТОВ «Перемога», що підтверджується Довідкою Долінської сільської ради, в який орган місцевого самоврядування підтверджує факт приналежності СГК ТОВ «Перемога» молочнотоварній ферми, розташованій в с. Фурманівка, до передачі неї ПП «Ріволоф»; виписка із балансу СГП ТОВ «Перемога» на останню звітну дату, що пересувала даті підписання спірного договору купівлі-продажу, відповідно до якій молочнотоварна ферма у складі 13 інвентарних об’єктів належить СГК ТОВ «Перемога» та враховується на його балансі у строчці «основні кошті». Також факт належності спірного майна позивачу (за зустрічним позовом) підтверджується копією інвентаризаційної описи від 15.07.2004р. по об’єкту звіту – молочнотоварна ферма, балансового рахунку № 10 – основні кошті, з детальним переліком об’єктів.

Приймаючи до уваги, те, що молочнотоварна ферма побудована господарським способом правопопередником відповідача - колгоспом «Перемога», на правовідносини, пов'язані з виникненням права власності на неї, поширює свою дію Цивільний кодекс УРСР.

Згідно правовим нормам даного Кодексу, самовільною спорудою вважалася тільки житлова споруда, зведена громадянином. В даному випадку мало місце зведення спірного об'єкту колгоспним підприємством.

У той період, радянська правова доктрина не допускала ділення майна на рухоме і нерухоме, і державна реєстрація радгоспно-колгоспної власності не проводилася.

Єдиною підставою визнання приналежності майна тому або іншому підприємству служили дані бухгалтерських балансів.

Згідно пункту 11 Положення про бухгалтерський звіт та баланс, затвердженої Постановою Ради Міністрів СРСР від 29.06.1979р. № 633, закінчені будівництвом будівлі і споруди, встановлене устаткування підлягали зарахуванню в основні засоби після твердження в установленому порядку актів приймання.

Спірний об'єкт враховується на балансі СГП ТОВ «Перемога», вказаний факт підтверджується органом місцевого самоврядування, отже, саме СГП ТОВ «Перемога» є законним власником молочнотоварної ферми, якому вона і підлягає передачі з причини нікчемності договору купівлі-продажу.

Також суд звертає увагу на те, що Рішення Господарського суду АР Крим у дійсній справі від 07.09.2006р. було скасоване Постановою Вищого Господарського суду України від 31.01.2008р., а саме воно було підставою державної реєстрації права власності на спірний об’єкт нерухомості, державна реєстрація права власності ПП Ріволоф» на молочнотоварну ферму підлягає скасуванню на підставі п. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», відповідно до якого державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати відносяться на ПП «Ріволоф».

У судовому засідання оголошена вступна та резолютивна частини рішення. Рішення оформлено у відповідності зі ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 17 листопада 2008 року.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні первісного позову відмовити.

2.          Зустрічний позов задовольнити частково.

3.          Скасувати державну реєстрацію права власності ПП «Ріволоф» на комплекс молочно-товарної ферми, розташований за адресою: Бахчисарайський район, с. Фурманівка, вул.Ювілейна, б. 102-б

4.          Зобов'язати ПП «Ріволоф» повернути комплекс молочно-товарної ферми, який складається з: будівель корівника (інв.№1126, 1129, 1130), будівлі аптечного складу (інв.№1128), будівлі свинарнику (інв. № 1132), будівлі телятнику (інв. 1131), будівлі зерноскладу (інв. 1136), будівлі бойні (інв. 1118), будівлі вагової (інв. №1133), будівлі профілакторію (інв. № 1117), будівлі свеклосховища (інв. № 424), спорудження сіносушилкі (інв. № 1137), огородження МТФ (інв. № 1134), яке розташован6е в с. Фурманівка Бахчисарайського району АР Крим по вул. Ювілейна, б. 102-б.

5.          В решті частині зустрічного позову провадження по справі припинити.

6.          Стягнути з Приватного підприємства «Ріволоф» (99003, м.Севастополь, вул.Авдєєва, б.83, кв., р/р 2118 в СФ «Приватбанк», МФО 324935, ) на користь Сільськогосподарського підприємства ТОВ «Перемога» (98450, Бахчисарайський район, с.Долинне, вул.Леніна, б.32, р/р 3401 в ВАТ «ЄБРЗ», МФО 324485, ) 1930 гривень державного мита та 118 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.