ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.10.08р.

Справа № ПР7/64-08

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

До Акціонерного товариства "Університет військових мистецтв", м. Дніпропетровськ

Про визнання права власності

Суддя Коваль Л.А.

Представники:

від позивача: провідний спеціаліст Шустова В.А., дов. № 51 від 12.09.2008р.;

від відповідача: представник Чміль Ю.В., дов. № 98-1/01 від 09.06.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) з урахуванням уточнень позовних вимог, що надійшли до господарського суду Дніпропетровської області 21.07.2008р., просить визнати право державної власності на двоповерхову будівлю колишнього музею комсомольської слави ім. О. Матросова, розташованого у місті Дніпропетровську на площі Жовтнева, 15, літера - "А-2", загальною площею 1 492, 6 кв.м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Центрального комітету Ленінської комуністичної спілки молоді України від 01.02.1973р. Музей комсомольської слави (спірний об’єкт) дозволено взяти на баланс Дніпропетровському обкому ЛКСМУ по фактичній вартості. 05.10.1990р. між Дніпропетровським обкомом ЛКСМУ та Державно-громадським об’єднанням „Університет військових мистецтв” укладений договір про організацію соціально-культурної та виробничої діяльності на базі музейно-культурного комплексу ім. О.Матросова, за умовами якого Дніпропетровський обком ЛКСМУ передає безоплатно Державно-громадському об’єднанню „Університет військових мистецтв” на баланс, в володіння, користування та розпорядження у власність будівлю, споруди, обладнання, засоби зв’язку та інвентар та штати музейно-культурного комплексу ім. О. Матросова. За актом приймання-передачі від 20.10.1990р. спірне нерухоме майно передане на баланс Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”. В подальшому, Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” реорганізоване у Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”, засновником реорганізованого підприємства виступила, в тому числі Дніпровська спілка молоді. Позивач вважає, що Дніпровська спілка молоді не є правонаступником Дніпропетровського обкому ЛКСМУ, як Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв”, так і Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”, Дніпровська спілка молоді не набули права власності на спірне нерухоме майно, права розпорядження ним. Ст. 1 Закону України „Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України” встановлює, що майно підприємств, установ і організацій та інших об’єктів союзного підпорядкування є державною власністю України. Пункт 3 Постанови Верховної Ради України від 20.12.1991р. про введення в дію Закону України „Про обернення майна Компартії України та КПРС на державну власність” забороняє ЛКСМУ (МДС) відчуження на користь інших юридичних осіб або громадян майна, яке належало ВЛКСМ, ЛКСМУ (МДС) і перейшло Спілці молодіжних організацій України як правонаступнику, до завершення роботи Тимчасової комісії Верховної Ради України у питанні націоналізації майна КПРС та ВЛКСМ, пов’язаних з власністю на майно ВЛКСМ, ЛКСМУ та їх правонаступників. Постановою Верховної Ради УРСР „Про захист суверенних прав власності Української РСР” встановлено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону УРСР про роздержавлення майна. Вказаний мораторій діяв під час перетворення Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” у Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”. З огляду на приведені приписи законодавства позивач вважає, що Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв” не може бути власником спірного нерухомого майна. Крім того, позивач зазначає, що будівництво Музею комсомольської слави ім. О. Матросова здійснювалося за державні кошти, тому що замовником будівництва є УКБ міськвиконкому Дніпропетровської міської ради. Між тим, Фонд державного майна України відповідно до законодавства забезпечує захист майнових інтересів держави на території України та встановлює наявність, визначає розмір корпоративних прав держави у майні громадських організацій колишнього СРСР, розташованих на території України, що обумовило звернення позивача з даним позовом.

Також позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на двоповерхову будівлю колишнього Музею комсомольської слави ім. О. Матросова, розташованого у м. Дніпропетровськ на площі Жовтнева, 15.

Відповідач проти позову заперечує. Відповідач посилається на ті обставини, що Постановою Бюро обкому ЛКСМ України, протокол № 5, пункт 12, від 23.03.1990р. затверджений договір про створення та діяльність Державно-громадського об'єднання "Університет військових мистецтв" та перетворено підприємство комсомолу Творче об'єднання "Університет УШУ", створене рішенням бюро обкому ЛКСМ України від 27.01.1989р., в Державно-громадське об'єднання "Університет військових мистецтв" з встановленням його правонаступником по всім договорам і зобов'язанням Творчого об'єднання "Університет УШУ". Також Державно-громадське об'єднання "Університет військових мистецтв" додатково було наділене статутним фондом у розмірі 500 крб. Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” створене у відповідності з Постановою Ради міністрів СРСР від 04.08.1988р. № 956 „Про сприяння в господарській діяльності ВЛКСМ”, договором від 22.03.1990р. „Про створення і діяльність Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” Комітетом по фізичній культурі і спорту Дніпропетровського облвиконкому, Дніпропетровським обкомом ЛКСМУ, Дніпропетровською обласною радою ВДФСО профспілок. 05.10.1990 р. між Дніпропетровським обкомом ЛКСМ України (МДС) та Державно-громадським об'єднанням "Університет військових мистецтв" укладений договір "Про організацію виробничо-господарської діяльності на базі музейно-культурного комплексу ім. О. Матросова", відповідно до п. 1 якого ОК ЛКСМУ(МДС) передавав з балансу безоплатно, а Державно-громадське об'єднання "Університет військових мистецтв" приймало на баланс у володіння, користування і розпорядження у власність будинок, споруди, обладнання, засоби зв’язку і інвентар, територію і штат музейно-культурного комплексу ім. О. Матросова за адресою: пл. Жовтнева, 15. Акт приймання-передачі підписаний 20.10.1990р. Спірне майно Державно-громадському об'єднанню "Університет військових мистецтв" передано 20.10.1990р. на баланс в користування, володіння і розпорядження у власність Дніпропетровським обкомом Ленінської комуністичної спілки молоді України (Молодь за демократичний соціалізм), який діяв відповідно до статуту ЛКСМУ (МДС), згідно п.2 ст. 9 якого первинні, районні, міські, обласні, республіканська організації ЛКСМУ(МДС) в особі своїх постійно діючих виборних органів здійснюють повноваження власника щодо власності, яка сформована на їхньому рівні і мають право бути юридичними особами, самостійно відповідаючи за своїми зобов’язаннями. Отже, спірне майно вибуло з власності Ленінської Комуністичної Спілки Молоді України (Молодь за демократичний соціалізм) як недержавної добровільної, самостійної громадсько-політичної організації молоді і перейшло до Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” 20.10.1990р. 15.03.1994р. відповідно до договору про реорганізацію Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” зі складу засновників вийшли: Комітет по фізичній культурі і спорту Дніпропетровської обласної державної адміністрації, правонаступник Комітету по фізичній культурі і спорту виконкому Дніпропетровської обласної ради народних депутатів, Комітет по справам молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації, правонаступник Комітету по справам молоді виконкому обласної ради народних депутатів, Дніпропетровська обласна рада спортивного товариства профспілок „Україна”, правонаступник Дніпропетровської обласної ради ДСФО профспілок. Дніпровська спілка молоді, будучи власником Державного громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” реорганізує об’єднання у відповідності з вимогами діючого законодавства. Договір від 22.03.1990р. „Про створення і діяльність Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” визнано таким, що втратив свою силу. З даного договору вбачається, що вищевказані організації будь-яких матеріальних претензій до Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” не мали. Згідно протоколу від 26.05.1994р., підписаного Дніпровською спілкою молоді, Державно-громадським об’єднанням „Університет військових мистецтв”, фірмою „Алеана Інтернешнл”, комерційним банком „Геобанк”, сторони прийняли рішення про реорганізацію Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в спільне підприємство змішаної форми власності „Університет військових мистецтв”. Доказом того, що Дніпровська спілка молоді є правонаступником власності Дніпропетровської обласної організації ЛКСМУ (МДС) є Статут Дніпровської спілки молоді. 07.06.1994р. виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради зареєстрований статут Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”. Усе майно, яке знаходилось у власності та перебувало на балансі Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, в тому числі і спірний об’єкт, так і залишилося у власності та перебуває до цього часу на балансі Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”. На даний час відповідач є власником будівлі музейно-культурного комплексу по пл. Жовтнева, 15 у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва від 25.01.2008р. про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.01.2008р. №132. КП „ДМБТІ” Дніпропетровської обласної ради відповідачу надано витяг про реєстрацію за останнім права власності на вказане вище майно. З огляду на приведені обставини, відповідач вважає посилання позивача на Постанову Верховної Ради УРСР від 29.11.1990р. №506 неправомірними, адже майно від Дніпропетровського обкому ЛКСМУ (МДС) до відповідача перейшло раніше, а, мораторій припинив свою дію з введенням в дію закону про приватизацію державного майна, який прийнято 04.03.1992р. Більш того, на думку відповідача, відповідно до статуту Ленінської комуністичної спілки молоді України (Молодь за демократичний соціалізм) усе майно спілки було його власністю як недержавної добровільної, самостійної громадсько-політичної організації молоді і перейшло до Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” 20.10.1990р., правонаступником якого і є відповідач. Також відповідач вважає помилковим посилання позивача на Закон № 1540 від 10.09.1991р., адже відповідач ніколи не був підприємством союзного підпорядкування. Будь-яких законодавчих актів, які б визначали, що майно Ленінської комуністичної спілки молоді України (Молодь за демократичний соціалізм) є державною власністю, а не власністю цієї громадської організації на даний момент не існує. Посилання позивача на Закон України „Про обернення майна Компартії України та КПРС на державну власність”, введений в дію Постановою Верховної Ради України від 20.12.1991р. №2005-XII, є, на думку відповідача, також помилковими, адже Ленінська комуністична спілка молоді України (Молодь за демократичний соціалізм) ніколи не була складовою частиною ні Компартії України, ні КПРС, а згідно статуту була самостійною громадсько-політичною організацією молоді.

Розгляд справи відкладався з 17.07.2008р. на 23.07.2008р., з 23.07.2008р. на 02.09.2008р., з 02.09.2008р. на 18.09.2008р.

В судовому засіданні 18.09.2008р. оголошено перерву на 26.09.2008р.

Розгляд справи відкладався з 26.09.2008р. на 02.10.2008р.

Згідно ухвали господарського суду від 23.07.2008р. за погодженням представників сторін строк вирішення спору продовжено до 26.09.2008р.

Згідно ухвали господарського суду від 26.09.2008р., винесеної головою суду Парусніковим Ю.Б., строк вирішення спору по справі продовжено терміном на один місяць.

В судовому засіданні 02.10.2008р. за погодженням представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 28.01.1965р. № 36 виконком вирішив збудувати в 1965 році за рахунок кредитів держбанку два кафе, одне із яких розташоване в Жовтневому районі, виділити на площі Жовтневій біля входу з Жовтневого провулку майданчик під будівництво кафе „Юність” по індивідуальному проекту, розробленому на основі типового проекту 2Р-07-13.

Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 23.01.1968р. № 42 з метою посилення політмасової роботи з молоддю Дніпропетровської області та увіковічення героїчного минулого комсомолу Дніпропетровщини вирішено передати об’єкт, що будується на Жовтневій площі, під Музей комсомольської слави, просити виконком Дніпропетровської обласної ради депутатів трудящих виділити необхідні асигнування та ліміти для проектування та закінчення будівництва.

Згідно рішення виконкому Дніпропетровської обласної ради депутатів трудящих від 11.12.1969р. № 945/1 виконкомом затверджений одностадійний проект та зведений кошторисно-фінансовий розрахунок на будівництво будинку Музею комсомольської слави в м. Дніпропетровську в сумі 358,70 тис. крб., в тому числі поворотних сум –0, 72 тис. крб..

Музей комсомольської слави по площі Жовтневій в м. Дніпропетровську прийнятий в експлуатацію на підставі Акту Державної прийомки будівлі (споруди), затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 30.06.1972р. № 431 параграф 13.

В названому Акті зазначено, що забудовником Музею комсомольської слави є УКБ Дніпропетровського міськвиконкому, організацією, на яку покладена експлуатація будівлі, –Обком ЛКСМУ.

Згідно рішення секретаріату ЦК ЛКСМУ від 01.02.1973р. (протокол № 49) надано дозвіл Дніпропетровському обкому ЛКСМУ взяти на баланс Музей комсомольської слави по фактичній вартості.

Згідно реєстраційного посвідчення на об’єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданого Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації в квітні 1998р., Музей комсомольської слави (літ. А-2), як об’єкт права колективної власності, на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 30.06.1972р. № 431 параграф 13, виписки із протоколу № 49 засідання секретаріату ЦК ЛКСМУ від 01.02.1973р. зареєстрований за Дніпропетровським обласним комітетом Ленінської Комуністичної Спілки Молоді України.

Реєстрація в квітні 1998р. за Дніпропетровським обласним комітетом Ленінської Комуністичної Спілки Молоді України нерухомого майна - Музей комсомольської слави не свідчить про виникнення з часу реєстрації права власності у відповідного суб’єкта, яке виникло з огляду на рішення, на підставі яких проведена реєстрація.

Згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 24.08.1977р. № 502 Дніпропетровському обласному комітету ЛКСМУ дозволено добудову обласного музею комсомольської слави ім. О. Матросова, розташованого за адресою: площа Жовтнева, 15.

Згідно статуту Всесоюзної Ленінської Комуністичної Спілки Молоді (ВЛКСМ) Спілка є добровільною, самостійною громадсько-політичною організацією радянської молоді, що будується на федеративних принципах. ВЛКСМ –федерація комуністичних спілок молоді, що об’єднують молодих людей комуністичного та соціалістичного вибору. Суб’єктами федерації є, в тому числі, комуністичні спілки молоді союзних республік. Первинні, районні, міські, окружні, обласні, краєві, республіканські комсомольські організації, суб’єкти федерації, ВЛКСМ в особі своїх виборних органів є власниками щодо тієї частини власності ВЛКСМ, яка формується на їх рівні, та є юридичними особами. Суб’єкти федерації можуть мати свої програми та статути або нормативні документи, що не суперечать програмним документам та статуту ВЛКСМ.

Ленінська Комуністична Спілка Молоді України (Молодь за демократичний соціалізм) (ЛКСМУ (МДС))–добровільна, самостійна, самоврядна громадсько-політична організація молоді, що входить до ВЛКСМ на правах суб’єкта федерації, що закріплено в статуті ЛКСМУ (МДС). Пункт 23 розділу IX статуту ЛКСМУ (МДС) визначає, що первинні, районні, міські, обласні, республіканська організації ЛКСМУ (МДС) в особі своїх постійно діючих виборних органів здійснюють повноваження власника щодо власності, як сформована на їхньому рівні. Об’єктами права власності є грошові кошти, приміщення, споруди, обладнання, підприємства, інше майно, необхідне для здійснення програмних завдань та статутних вимог.

Отже, Музей комсомольської слави по площі Жовтневій в м. Дніпропетровську перебував у власності Дніпропетровського обласного комітету ЛКСМУ, як об’єкт права власності сформований на рівні Дніпропетровської обласної організації ЛКСМУ. Дніпропетровський обласний комітет ЛКСМУ, як постійно діючий виборний орган, мав право здійснювати повноваження власника щодо названого об’єкту.

Законом СРСР від 14.03.1990р. N 1360-I внесені зміни та доповнення до Конституції (Основного Закону) СРСР, в тому числі до глави 2, яка визначає економічну систему СРСР. Закон введений в дію з моменту його прийняття, тобто з 14.03.1990р.

Згідно ст. 10 Конституції (Основного Закону) Союзу Радянських Соціалістичних Республік економічна система СРСР розвивається на основі власності радянських громадян, колективної і державної власності. Держава створює умови, необхідні для розвитку різноманітних форм власності, і забезпечує однаковий їх захист.

Колективною власністю є власність орендних підприємств, колективних підприємств, кооперативів, акціонерних товариств, господарських організацій та інших об'єднань. Колективна власність створюється шляхом перетворення передбаченими законом способами державної власності і добровільного об'єднання майна громадян та організацій (ст. 12 Конституції (Основного Закону) СРСР).

Державна власність –це загальносоюзна власність, власність союзних республік, власність автономних республік, автономних областей, автономних округів, країв, областей та інших адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність) (ст. 13 Конституції (Основного Закону) СРСР).

СРСР є об’єднанням рівноправних радянських соціалістичних республік, серед яких Українська Радянська Соціалістична Республіка (ст. 71 Конституції (Основного Закону) СРСР).

Згідно ст. 10 Конституції (Основного Закону) України від 20.04.1978р. основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності. Соціалістичною власністю є також майно профспілкових та інших громадських організацій, необхідне їм для здійснення статутних завдань (дія глави 2 „Економічна система” Конституції (Основного Закону) України припинена Законом УРСР від 24.10.1990р. N 404-XII).

Ст. 87 ЦК УРСР (редакція 1963р.) поділяла соціалістичну власність на державну (загальнонародну) власність, колгоспно-кооперативну власність, власність профспілкових та інших громадських організацій.

Ні Конституція (Основний Закон) СРСР, ні Конституція (Основний Закон) України не ототожнювали соціалістичну власність лише з державною (загальнонародною), власність громадських організацій не визначали державною (загальнонародною) власністю.

Отже, ВЛКСМ, ЛКСМУ, їх територіальні організації в особі постійно діючих виборних органів, як на підставі статутних положень, так і Законів мали статус самостійного, відособленого від держави суб’єкта права власності щодо майна, яке їм належало.

Згідно постанови бюро Дніпропетровського обкому ЛКСМУ від 23.03.1990р. (пр. № 5, п.12) „Про створення спільно з Комітетом з фізичної культури та спорту Дніпропетровського облвиконкому, Дніпропетровською обласною радою ВДФСО профспілок Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” прийняті рішення:

-          про затвердження договору про створення та діяльність Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”,

-          про перетворення підприємства комсомолу Творче об’єднання „Університет УШУ”, створеного рішенням бюро обкому ЛКСМУ від 27.01.1989р., в Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв”, яке є правонаступником по всім договорам та зобов’язанням Творчого об’єднання „Університет УШУ”,

-          про затвердження статуту Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” та наділення об’єднання додатково статутним фондом в розмірі 500 руб.,

-          про включення до складу Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” виробничого центру гідротехнічних робіт „Гідронт”, створеного рішенням бюро обкому ЛКСМУ від 14.02.1990р.

23.08.1990р. відповідно до рішення виконкому Дніпропетровської обласної ради народних депутатів № 319/2 зареєстровано статут Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, затверджений головою Комітету з фізичної культури та спорту Дніпропетровського облвиконкому, секретарем Дніпропетровського обкому ЛКСМУ, головою Дніпропетровської обласної ради ВДФСО профспілок.

Згідно положень названого статуту Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” створюється у відповідності до постанови Ради Міністрів СРСР від 04.08.1988р. № 956 „Про сприяння в господарській діяльності ВЛКСМ”, договору від 22.03.1990р. „Про створення та діяльність Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, його засновниками є: Комітет з фізичної культури та спорту Дніпропетровського облвиконкому, Дніпропетровський обком ЛКСМУ, Дніпропетровська обласна рада ВДФСО профспілок.

12.05.1991р. рішенням виконкому Дніпропетровської обласної ради народних депутатів № 166 зареєстровані доповнення до статуту Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, згідно яких склад засновників об’єднання доповнено Комітетом у справах молоді Дніпропетровського облвиконкому.

Згідно ст. 3 статуту Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” майно об’єднання (основні фонди, оборотні засоби, фінансові ресурси та матеріальні цінності) на момент його заснування є відособленою частиною власності ВЛКСМ, входить складовою частиною в баланс Дніпропетровського обкому ЛКМСУ. Господарська діяльність об’єднання в цьому випадку будується відповідно до постанови ЦК КРПС та Ради Міністрів СРСР № 721 від 06.06.1988р. „Про розширення зовнішньоекономічної діяльності ВЛКСМ”, постанови Ради Міністрів СРСР № 956 від 04.08.1988р. „Про сприяння в господарській діяльності ВЛКСМ”.

Згідно зі ст. 5 статуту Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” об’єднання створюється на принципах збереження власності на майно учасників. Учасники можуть передати об’єднанню частину свого майна, необхідну для здійснення його координаційної діяльності.

Слід зазначити, що створення Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” не спричинило перехід права власності Дніпропетровського обкому ЛКМСУ на спірне нерухоме майно –Музей комсомольської слави до створеного об’єднання, оскільки Дніпропетровський обком ЛКМСУ спірне нерухоме майно у власність Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” на час його заснування не передавав (інше не вбачається з рішень про створення Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”) .

05.10.1990р. Дніпропетровський обком ЛКСМУ (МДС) та Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” уклали договір „Про організацію соціально-культурної та виробничої діяльності на базі музейно-культурного комплексу ім. О.Матросова”. За умовами названого договору Дніпропетровський обком ЛКСМУ (МДС) передає безоплатно в строк до 20.10.1990р. з балансу, а Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” приймає на баланс в володіння, користування та розпорядження у власність будівлю, споруди, обладнання, засоби зв’язку та інвентар, територію та штати музейно-культурного комплексу ім. О. Матросова.

Названий договір затверджено на засіданні бюро ОК ЛКСМУ 09.10.1990р., протокол № Б-12/2. Пленумом Дніпропетровського обласного комітету ЛКСМУ від 19-20.12.1990р. затверджена постанова бюро обкому ЛКСМУ (МДС) від 09.10.1990р., що підтверджується випискою із протоколу пленуму -VII від 19-20.12.1990р.

20.10.1990р. сторонами договору складено акт приймання-передачі будівлі Музею комсомольської слави ім. О. Матросова, в якому зазначено, що Дніпропетровський обком ЛКСМУ (МДС) передає безоплатно з балансу, а Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” приймає на баланс двоповерхову будівлю Музею комсомольської слави ім. О. Матросова, що розташована на площі Жовтневій, 15, площею 1 043, 7 кв.м.

Посилання в акті приймання-передачі будівлі Музею комсомольської слави ім. О. Матросова від 20.10.1990р. на обставини передачі безоплатно з балансу Дніпропетровського обкому ЛКСМУ (МДС) на баланс Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” двоповерхової будівлі Музею комсомольської слави ім. О. Матросова не є визначальними, оскільки названий акт складався на підставі договору від 05.10.1990р., яким і визначені умови передачі нерухомого майна - на баланс, в володіння, користування та розпорядження, у власність.

Згідно ст. 4 ЦК УРСР, що діяв на час укладення договору від 05.10.1990р., цивільні права та обов’язки виникають, зокрема, із угод, передбачених законом, а також із угод, хоч і не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Згідно ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, з 20.10.1990р. право власності на спірне нерухоме майно – Музей комсомольської слави перейшло від Дніпропетровського обкому ЛКСМУ (МДС) до Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”.

Укладення договору від 05.10.1990р. та його умови, зокрема, щодо передачі майна у власність, не суперечили діючому на той час цивільному законодавству.

Згідно реєстраційного посвідчення на об’єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданого Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації в квітні 1998р., Музейно-культурний комплекс ім. О.Матросова (літ. А-2), як об’єкт права колективної власності, на підставі договору від 05.10.1990р., акту приймання-передачі від 20.10.1990р., статуту Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” зареєстрований за Державно-громадським об’єднанням „Університет військових мистецтв”.

Постановою Верховної Ради Української РСР „Про захист суверенних прав власності Української РСР” від 29.11.1990р. № 506-XII до введення в дію Закону Української РСР про роздержавлення майна встановлений мораторій на території республіки на будь-які зміни форм власності і власника державного майна, ініціаторами та учасниками яких є органи державної влади і управління.

Дія даної постанови не може розповсюджуватися на правовідносини, що виникли на підставі договору від 05.10.1990р., оскільки, як встановлено судом вище, спірний об’єкт нерухомого майна не відносився до державної власності, ініціатором та учасником зміни його власника не був орган державної влади та управління. Крім того, Постанова Верховної Ради Української РСР „Про захист суверенних прав власності Української РСР” прийнята 29.11.1990р., тоді як договір та акт приймання–передачі до нього укладено до прийняття названої постанови. Також, постановою Верховної Ради України від 07.07.1992р. № 2553-XII „Про тлумачення Постанови Верховної Ради Української РСР від 29.11.1990р. „Про захист суверенних прав власності Української РСР” встановлено, що дія мораторію на зміну форм власності на державне майно поширюється лише на ті випадки, коли були наявними обидві умови: ініціатива і участь органів державного управління. Дія мораторію не поширюється на договори, укладені з ініціативи недержавних юридичних осіб, якщо зазначені договори укладені відповідно до чинного на момент укладення договору законодавства.

В подальшому, 15.03.1994р. Дніпровська спілка молоді, як правонаступник Дніпропетровського обкому ЛКСМУ, Комітет з фізичної культури і спорту Дніпропетровської обласної державної адміністрації, як правонаступник Комітету з фізичної культури і спорту виконавчого комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів, Комітет у справах молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації, як правонаступник Комітету у справах молоді виконавчого комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів, Дніпропетровська обласна рада спортивного товариства профспілок „Україна”, як правонаступник Дніпропетровської обласної ради ДСФО профспілок, уклали договір про реорганізацію Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”. Договором про реорганізацію Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” від 15.03.1994р. сторони договору передбачили, що Комітет з фізичної культури і спорту Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Комітет у справах молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровська обласна рада спортивного товариства профспілок „Україна” виходять зі складу засновників Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, матеріальних та інших претензій до Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” не мають. Також, в договорі зазначено, що Дніпровська спілка молоді, яка є власником Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” (слід зазначити, власником об’єднання, а не його майна), реорганізує об’єднання відповідно до вимог діючого законодавства; договір „Про створення та діяльність Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” від 22.03.1990р., зміни і доповнення до названого договору вважати такими, що втратили силу.

26.05.1994р. Дніпровська спілка молоді, іноземне підприємство - Нідерландська фірма „Алеана Інтернешнл”, Комерційний банк „Геобанк”, пойменовані як сторони, та Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” склали протокол про наміри по реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в спільне підприємство „Університет військових мистецтв”. Згідно протоколу сторони за взаємною згодою та в межах компетенції кожної, спираючись на Закон України „Про підприємства в Україні”, приймають до 15.06.1994р. організаційно-правові та майнові рішення по реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, яке є власністю Дніпровської спілки молоді, в спільне підприємство „Університет військових мистецтв”, змішаної форми власності, засноване на базі об’єднання майна та грошових коштів сторін з статутним фондом в розмірі 230,8 млн. крб. або 18 303 долари США за курсом НБУ на 01.04.1994р.

02.06.1994р. на засіданні обласного координаційного комітету Дніпровської спілки молоді (протокол № КК-7) затверджений протокол про наміри по реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”, прийнято рішення про реорганізацію шляхом перетворення Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”, затверджений установчий договір про створення Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”.

Також, 02.06.1994р. за участю Дніпровської спілки молоді, фірми „Алеана Інтернешнл”, Комерційного банку „Геобанк” відбулися установчі збори Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”, на яких прийнято рішення про створення акціонерного товариства, затверджений статут акціонерного товариства, обрані органи управління акціонерним товариством, затверджений протокол від 26.05.1994р. „Про наміри по реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в спільне підприємство „Університет військових мистецтв”.

07.06.1994р. виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів перереєстрований статут Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”, затверджений рішенням зборів засновників, протокол № 1 від 02.06.1994р., невід’ємною частиною якого є установчий договір.

Як статут, так і установчий договір Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв” містять положення про те, що Акціонерне товариство є правонаступником всіх майнових та немайнових прав та обов’язків Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”.

Слід також зазначити, що статут Дніпровської спілки молоді прийнятий рішенням обласної засновницької конференції Дніпровської спілки молоді від 12.10.1991р., протокол № К-1, затверджений рішенням виконкому Дніпропетровської обласної ради народних депутатів від 20.11.1991р. № 376.

Згідно статуту Дніпровська спілка молоді є добровільною та самостійною самоврядною громадською організацією молоді Дніпропетровської області, яка об’єднується з іншими молодіжними організаціями та спілками, діє в межах Конституції України на підставі програми Дніпровської спілки молоді та цього статуту.

Рішенням обласної конференції Дніпровської спілки молоді від 25.11.1992р. внесені зміни до статуту Дніпровської спілки молоді шляхом викладення статуту в новій редакції, зареєстрований розпорядженням представника Президента України від 19.04.1993р. № 150/1. Відповідно до пункту 1 розділу 5 статуту Дніпровська спілка молоді є правонаступником власності Дніпропетровської обласної організації ЛКСМУ (МДС).

Отже, в процесі реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв” Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв” набуло майнових прав та обов’язків Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, є його правонаступником. Відповідно, будівля Музею комсомольської слави ім. О. Матросова перейшла у власність до реорганізованого підприємства - Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”.

На час реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв” не діяв мораторій, введений Постановою Верховної Ради Української РСР „Про захист суверенних прав власності Української РСР”, на що посилається позивач при обґрунтуванні позовних вимог. Постанова Верховної Ради Української РСР від 29.11.1990р. "Про захист суверенних прав власності Української РСР" визнана такою, що втратила чинність з дня затвердження Верховною Радою України Державної програми приватизації (п.4 постанови Верховної Ради України „Про введення в дію Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" від 04.03.1992р. № 2164- XII). Державна програма приватизації майна державних підприємств на 1992 рік затверджена постановою Верховної Ради України „Про Державну програму приватизації майна державних підприємств” від 07.07.1992р. N 2545-XII.

Прийняття рішення про реорганізацію Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”, проведення такої реорганізації не порушує приписів постанови Верховної Ради України „Про введення в дію Закону України „Про обернення майна Компартії України та КПРС на державну власність” від 20.12.1991р. № 2005- XII, згідно п. 3 якої до завершення роботи Тимчасової комісії Верховної Ради України у питанні щодо націоналізації майна КПРС та ВЛКСМ на території України заборонено відчуження на користь інших юридичних осіб або громадян майна, яке належало ВЛКСМ, ЛКСМУ (МДС) і перейшло Спілці молодіжних організацій України як правонаступнику ЛКСМУ (МДС). На дату прийняття названої постанови спірне нерухоме майно у складі іншого майна Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” не належало ВЛКСМ, ЛКСМУ (МДС) та не перейшло до Спілки молодіжних організацій України як правонаступника ЛКСМУ (МДС), а з 20.10.1990р. стало власністю Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”; не мало місце відчуження майна на користь іншої юридичної особи, спірне нерухоме майно залишилося у власності Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”, як правонаступника майнових прав Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” з огляду на реорганізацію останнього.

Також, при проведенні реорганізації суд не вбачає порушень положень Закону України „Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України” від 10.09.1991р. № 1540- XII. За своїм правовим статусом Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” не було підприємством чи іншим об’єктом союзного підпорядкування, відповідно, його майно не могло бути оберненим у державну власність України. Згідно ст. 3 названого Закону майнові договори, якими змінено форму власності, укладені під час дії мораторію, встановленого постановою Верховної Ради Української РСР 29.11.1990р., визнаються недійсними. Однак, як зазначалося вище, Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” набуло право власності на спірне майно до введення в дію мораторію, тому відсутні підстави для визнання недійсною угоди, на підставі якої Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” стало власником спірного нерухомого майна.

За станом на 1994 рік діяли Закони України „Про власність”, „Про підприємства в Україні”.

Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” відповідно до положень, закріплених в ст. 20 Закону України „Про власність” в редакції, що діяв на час реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, підпадало під визначення суб’єкта права колективної власності.

Згідно ст. 30 Закону України „Про власність” колективний власник самостійно володіє, користується і розпоряджається об'єктами власності, які йому належать. Право колективної власності здійснюють вищі органи управління власника (загальні збори, конференції, з'їзди тощо).

Згідно ст. 34 Закону України „Про підприємства в Україні” в редакції, що діяв на час реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться за рішенням власника.

Саме власниками Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” приймалося рішення про реорганізацію останнього в Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”, оформлене рядом документів: договором про реорганізацію Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” від 15.03.1994р., протоколом про наміри по реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в спільне підприємство „Університет військових мистецтв” від 26.05.1994р., рішенням установчих зборів Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв” від 02.06.1994р. (протокол № 1).

В квітні 1998р. відбулася реєстрація права власності на музейно-культурний комплекс (літ.А-2) за Акціонерним товариством „Університет військових мистецтв”, про що свідчить реєстраційне посвідчення на об’єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, видане Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації. Як на підстави реєстрації в реєстраційному посвідчені зроблені посилання на договір від 05.10.1990р., акт приймання-передачі від 20.10.1990р., статут Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.01.2008р. № 132, Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв” є власником будівлі музейно-культурного комплексу, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Жовтнева, буд. 15.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17612653, виданого Комунальним підприємством „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” 04.02.2008р., будівля музейно-культурного комплексу, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Жовтнева, буд. 15, зареєстрована на праві приватної власності за Акціонерним товариством „Університет військових мистецтв”, реєстраційний номер 4632951.

На підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 19.01.1995р. № 58 Акціонерному товариству „Університет військових мистецтв” надана в постійне користування з видачею Державного акту земельна ділянка площею 1 687 кв.м по пл. Жовтневій, 15, по фактичному розміщенню музейно-культурного комплексу за рахунок земель громадської забудови (рішення від 19.01.1995р. № 58 та Державний акт на право постійного користування землею –в матеріалах справи). Державний акт на право постійного користування землею зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 000136.

Між тим, позивач вважає, що спірне нерухоме майно - Музей комсомольської слави є державною власністю з огляду на обставини належності цього майна до соціалістичної - загальнодержавної власності з часу його створення, створення майна за державні кошти, обставини не переходу майна у власність Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” на підставі договору від 05.10.1990р., відсутність обставин правонаступництва Дніпровською спілкою молоді Дніпропетровського обласного комітету ЛКСМУ, обставини дії мораторію на зміни форми власності і власника державного майна на час перетворення Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” у Акціонере товариство „Університет військових мистецтв”, що і є причиною спору.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав і інтересів.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Однак встановленими вище обставинами справи, які суд відповідно до приписів ст. 43 ГПК України оцінює у їх сукупності, спростовуються доводи позивача, приведені в обґрунтування позовних вимог.

Дніпропетровський обласний комітет ЛКСМУ, як орган, уповноважений здійснювати повноваження власника щодо власності, як сформована на рівні Дніпропетровської обласної організації ЛКСМУ, мав право на розпорядження своєю власністю, в тому числі об’єктом нерухомого майна - Музей комсомольської слави ім. О. Матросова, розташованим за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Жовтнева, 15, до встановлення певних заборон Законами України. Право власності Дніпропетровської обласної організації ЛКСМУ (Дніпропетровського обласного комітету ЛКСМУ) на спірне майно підтверджується приведеними вище рішеннями компетентних державних органів, вищестоящої організації в особі уповноваженого органу. Приведені рішення не були предметом оспорювань та є чинними на час вирішення спору в суді. Відповідно, Дніпропетровський обком ЛКСМУ (МДС) мав право на укладення 05.10.1990р. з Державно-громадським об’єднанням „Університет військових мистецтв” договору „Про організацію соціально-культурної та виробничої діяльності на базі музейно-культурного комплексу ім. О.Матросова” та передачу у власність Державно-громадському об’єднанню „Університет військових мистецтв” спірного нерухомого майна, яке з огляду на реорганізацію останнього перейшло у власність правонаступника реорганізованого підприємства - Акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”. Не були предметом оспорювання та є чинними на час вирішення спору в суді також договір від 05.10.1990р. та акти, угоди складені в процесі реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в Акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”, інші акти (рішення), на підставі яких відповідачу видане свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно.

За викладеного, суд вважає неправомірними вимоги позивача та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд відхиляє доводи позивача у справі про те, що на час підписання акту приймання-передачі від 20.10.1990р. з постанови від 15.10.1990р. № 375- XII Верховної Ради УРСР „Про питання щодо націоналізації майна КПРС та ВЛКСМ на території України” вже було відомо про намір органів державної влади провести націоналізацію майна КПРС та ВЛКСМ на території України, оскільки ні названа постанова, ні інший акт законодавства за станом на 20.10.1990р. не містили жодних заборон як щодо відчуження майна ВЛКСМ, так і майна ЛКСМУ чи її територіальних організацій.

З огляду на встановлені обставини справи та надану їм правову оцінку суд відхиляє також посилання позивача, приведені в обґрунтування позовних вимог, на постанову Верховної Ради України від 10.04.1992р. № 2268- XII „Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України” та постанову Верховної Ради України від 04.02.1994р. № 3943- XII „Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР”. На час прийняття названих актів спірне нерухоме майно не належало загальносоюзній громадській організації колишнього Союзу РСР.

Суд відхиляє доводи позивача, що будівництво спірного нерухомого майна здійснювалося за державні кошти. Згідно ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Між тим, позивач не надав жодного належного доказу в підтвердження обставин, на які послався, - доказу створення спірного нерухомого майна за державні кошти. Законом (ст. 392 ЦК України) встановлені виключні випадки, коли особа, яка вважає себе власником, має право пред’явити позов про визнання за нею цього права. Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинні довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Тобто, тягар доведення того, що власником спірного майна є держава, покладений на позивача і саме останній повинен довести належність спірного майна до державної власності, що позивачем при розгляді справи шляхом надання належних доказів не доведено.

Не підлягає задоволенню клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на двоповерхову будівлю колишнього Музею комсомольської слави ім. О. Матросова, розташованого у м. Дніпропетровськ на площі Жовтнева, 15.

Згідно ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позивач не привів жодних обставин, які дозволили б дійти висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 33, 34, 43, 49, 66, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові –відмовити.

Суддя

Л. А. Коваль

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до вимог ст. 84 ГПК України, - 07.10.2008р.