ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"06" березня 2008 р.

Справа
№  2/406

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді ДеревінськоїЛ.В., розглянув матеріали справи № 2/406

за
позовом:  фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Бровари Київської області

до
відповідача:  фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2,  м. Олександрія Кіровоградської
області

третя
особа на стороні відповідача - ОСОБА_3. м. Олександрія Кіровоградської області

про
стягнення 83740 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від
позивача - ОСОБА_1., особисто  / в
судовому засіданні 28.02.2008р./ ;

від
позивача - ОСОБА_4 , довіреність № 26
від 09.01.08 / в судовому засіданні 28.02.2008р./;

від
відповідача - ОСОБА_5. , довіреність № 365
від 28.01.08 ;

від
третьої особи - участі не брав, про час і місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 подано позов до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про стягнення 109200 грн., з яких 105700 грн. неодержаного прибутку
(упущеної вигоди) в зв'язку з простоєм автомобіля  ДАF-45 держномер  НОМЕР_1 в період з 1.10.2006р. по
1.10.2007р., який пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що
мала місце 29.09.2006р. в межах м. Олександрії, та 3500 грн. витрат на правову
допомогу.

Позивач
у заяві від 11.01.08р. зменшує позовні вимоги в частині стягнення упущеної
вигоди та просить стягнути збитки в сумі 80240 грн.

Заява
прийнята судом.

Відповідач
позов заперечив, мотивуючи тим, що позивач не довів наявність збитків в вигляді
упущеної вигоди на вказану суму. Довідка про наявність можливого прибутку за
спірний період позивач видав сам собі, не підтвердив належними доказами
/договорами, актами виконаних робіт, тощо/, не розмежував доходи від здійснення
вантажних перевезень та від оптової торгівлі, яку позивач може здійснювати
згідно свідоцтва про сплату єдиного податку від 8.12.2005р.

Крім
того, згідно ст. 1 ГПК України підприємства та організації до суду звертаються
за захистом порушеного права. А, оскільки, позивач не звертався до відповідача
про відшкодування йому збитків перед зверненням до суду, спору з цього предмету
між сторонами не існувало, то право позивача на відшкодування збитків на спірну
суму не було порушено і підстави  для
звернення до суду з даним позовом у позивача відсутні.

Розглянувши
наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін після
оголошеної в засіданні суду 28.02. перерви до 6.03.2008р., господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

29.09.2006р.
на дорозі Київ-Луганськ-Ізварино в межах м. Олександрія Кіровоградської області
сталася дорожньо-транспортна пригода. Водій ОСОБА_3., керуючи автомобілем ЗАЗ
110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності
відповідачеві, грубо порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем DAF-45 реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить на  праві приватної власності
позивачеві.

Внаслідок
ДТП автомобілю DAF-45 завдані технічні пошкодження, які перешкоджали його
подальшому використанню. З 1.10.2006р. по 1.10.2007р. автомобіль знаходився в
ремонті, не використовувався в підприємницькій діяльності власником. В зв'язку
з цим, за розрахунком і твердження позивача, /а.с. 31/ останній міг би
щоквартально, за період з 1.10.2006р. по 1.10.2007р., одержувати дохід в сумі
20060 грн. від здійснення вантажних перевезень автомобілем DAF-45 держномер
НОМЕР_1. Всього понесено збитків /упущеної вигоди/ на суму 80240 грн.

Крім
того, через небажання відповідача відремонтувати автомобіль чи відшкодувати
кошти за спричинені збитки, позивач вимушений був звертатися до суду за
захистом своїх порушених прав. Для отримання правової допомоги,  15.11.2007р. уклав договір на надання
юридичних послуг, які оплатив в сумі 3500 грн., що вважає для себе додатковими
збитками, понесеними з вини відповідача.

При
вирішенні спору суд виходить із наступного.

Відповідно
до ч.1. ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно
ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій основі /право
власності, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом…/ ст.1187
ЦК України /.

Із
матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником автомобіля ЗАЗ 110307 N
НОМЕР_2, який став учасником ДТП 29.09.2006р. Водій вказаного автомобіля -
ОСОБА_3. виконував трудові обов'язки згідно трудового договору від 29.09.2006р.
з ПП ОСОБА_2. - відповідачем по справі. Вина водія ОСОБА_3. встановлена вироком
Олександрійського міськрайсуду Кіровоградської області від 7.02.2007р /
а.с.  61-62, 67 /.

Крім
застосування принципу вини при вирішенні спору про відшкодування шкоди, суд
виходить з того, що шкода підлягає
відшкодуванню за умови безпосереднього причинного  зв'язку між неправомірними  діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою
шкодою.

Із
матеріалів справи вбачається, що автомобіль позивача пошкоджено неправомірними
діями відповідача. Разом з тим, невикористання цього автомобіля позивачем
протягом року: з 1.10.2006р. по 1.10.2007р. в зв'язку з відмовою відповідача
відремонтувати його чи  сплатити кошти не
знаходиться в причинному зв'язку з неправомірними діями відповідача - порушення
Правил дорожньо-транспортного руху  та
збитками в вигляді упущеної вигоди в сумі 80240 грн., виходячи із наступного.

Відповідно
до ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначені неодержаних доходів / упущеної вигоди/
враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Статтею
1192 ЦК України передбачені способи відшкодування шкоди, завданої майну
потерпілого. За вибором потерпілого суд може зобов'язати особу, яка завдала
шкоди майну, відшкодувати її в натурі / полагодити пошкоджену річ тощо / або
відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Із
матеріалів справи вбачається, що позивач
не звертався до відповідача з вимогою, а також з позовом про
відшкодування збитків, завданих пошкодженням автомобіля в результаті ДТП
грошовими коштами чи спонукання до проведення ремонту автомобіля, не дивлячись
на те, що в грудні 2006р. був висновок експерта-оцінювача про  вартість відновлювального ремонту автомобіля
- 58252 грн. 32 коп., а в лютому 2007р. - вирок суду,  що визнав вину водія автомобіля відповідача.

Крім
того, і матеріалів справи  вбачається, що
згідно договору позики від
18.11.2006р. позивач 20.11.2006р. одержав від позикодавця 50000 грн. на
проведення ремонту автомобіля DAF-45 реєстраційний номер НОМЕР_1. Разом з тим,
ремонт вказаного автомобіля провів неоперативно, а протягом року, що привело
до  збитків в його підприємницькій
діяльності в вигляді упущеної вигоди.

Вказане
свідчить про те, що позивачем не вжиті заходи до зменшення збитків в вигляду
упущеної вигоди.

Відповідно
до ст.ст. 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу с своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На
підтвердження упущеної вигоди на спірну суму позивачем надана лише його довідка
про можливий орієнтовний дохід від підприємницької діяльності за 1 квартал.
Крім того, при визначенні yпущеної вигоди позивачем не враховано всі можливі
обов'язкові відрахування в вигляді податку та інших обов'язкових платежів.
Вказані довідки не можуть бути належним доказом спричинення збитків в вигляді
упущеної вигоди на спірну суму.

Крім
того, із договору від 15.11.2007р. про
надання консультативних /юридичних/ послуг по зверненню та  захисту порушених прав фізичної
особи-підприємця у господарському суді та розписки  виконавця за цим договором ОСОБА_4 про
одержання за такі послуги 3500 грн. не вбачається, що такі послуги надані
позивачеві саме для врегулювання питання про відшкодування шкоди,  спричиненої ДТП, що мала місце 29.09.2006р.
за участю автомобілів позивача та відповідача по справі.

За
таких обставин у суду відсутні належні докази про спричинення відповідачем
позивачеві додаткових збитків в сумі 3500 грн., як витрат за надання юридичних
послуг при вирішенні спору по даній справі.

Із
матеріалів справи вбачається, що до моменту звернення з даним позовом до суду -
13.12.2007р. позивач не звертався до відповідача з вимогою відшкодувати йому
збитки в вигляду упущеної вигоди на спірну суму та додаткові збитки в вигляді
оплати вартості юридичних послуг  по
роз'ясненню законодавства України з питань відшкодування шкоди та захисту його
прав в суді.

За
таких обставин,  враховуючи вимоги ст. 1
ГПК України,  на момент звернення з
позовом до суду - 13.12.2007р. у позивача відсутнє порушене позивачем право на
відшкодування збитків на спірну суму, а також підстави для звернення з позовом
до суду.

За
таких обставин, позовні вимоги про стягнення збитків 83740 грн., з яких 80240
грн. неодержаного прибутку (упущеної вигоди) в зв'язку з простоєм
автомобіля  ДАF-45 держномер  НОМЕР_1в період з 1.10.2006р. по 1.10.2007р.,
який пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце
29.09.2006р. в межах м. Олександрії, та 3500 грн. витрат на правову допомогу є
необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Згідно
статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати
покладаються на позивача повністю.

Керуючись
ст. 623, ч.1 ст.1166, ч.1 ст. 1172, ч.2. ст. 1187, ст. 1192  Цивільного кодексу України, ст. 224 ГК
України ст.ст.1, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення
може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в
установленому законом порядку.

Суддя                                      Л.В.
Деревінська