ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2008 р. Справа № 29/389-07

вх. № 8167

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя

суддя

суддя

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Смородинський В.С., Куліш Є.Я.

відповідача - Харчилава Т.Г.

розглянувши справу за позовом ТОВ "РА "Інарт" м. Х-в

до КП "Міський інформаційний центр", м. Х-в

про продовження строків дії договорів

та зустрічну позовну заяву комунального підприємства «Міський інформаційний центр»

до ТОВ "РА "Інарт" м. Х-в

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до комунального підприємства «Міський інформаційний центр» про продовження строків дії договорів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним і відповідачем були укладені договори про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій №№394-396 від 20.12.2006р., №613 від 25.12.2006р., №991 від 28.12.2006р., №№1570,1571 від 06.02.2007р., №1689 від 14.02.2007р., №№1874,1876 від 01.03.2007р., №№1993,1994 від 06.03.2007р. На вимогу відповідача строк дії цих договорів встановлений до 30.06.2007р. На їх підставі уповноваженим робочим органом відділом реклами Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківського міськвиконкому позивачеві надані дозволи на розміщення зовнішньої реклами на місцях, одержаних за цими договорами. Дозволи погоджені з відповідачем на умовах наявності діючих договорів. З метою продовження строку дії цих дозволів позивач заздалегідь надіслав на адресу відповідача листа про продовження договорів. Але на час подання позову договори не були продовжені, відповіді на зазначений лист позивач не отримав. Вимогу продовження строку дії договорів до п’яти років позивач обґрунтовує тим, що відповідно до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р., дозвіл надається строком на п’ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві, й погоджується з власником місця або уповноваженим ним органом (особою). Місця розташування спеціальних конструкцій, які перебувають у комунальній власності, надаються розповсюджувачам зовнішньої реклами в користування на підставі договору, що укладається між відповідачем і розповсюджувачем зовнішньої реклами. Вимогою уповноваженого робочого органу для одержання позивачем дозволу на розміщення зовнішньої реклами (продовження терміну його дії) є наявність діючого договору з відповідачем. Норма постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. про п’ятирічний строк надання дозволів має загальнообов’язковий характер, отже поширюється і на відповідача. Укладання відповідачем спірних договорів на строк менший, ніж п’ять років, непродовження строку їх дії до п’яти років суперечить законодавству України і перешкоджає позивачеві, основним видом діяльності якого є виготовлення та розповсюдження реклами, реалізувати своє право на здійснення стабільної, планованої заздалегідь господарської діяльності, порушує його право на підприємницьку діяльність, встановлене ст.42 Конституції України, ст.5 ГК України, оскільки унеможливлює укладання ним довгострокових господарських договорів розповсюдження реклами, можливість чого прямо передбачена й захищена нормою про п’ятирічний строк надання дозволів.

Під час розгляду справи позивач з метою її об’єктивного та всебічного розгляду уточнив позовні вимоги на підставі того, що за час, що минув від дати подання позову, настала або виявилася низка нових юридичних фактів. Договір №1993 від 06.03.2007р. було припинено за ініціативою позивача. З метою позасудового відновлення нормальних господарських стосунків із відповідачем позивач на добровільних засадах самостійно звільнив частину місць, користування якими є предметом спірних договорів, а саме місць за адресами: майдан Конституції / вул. Сумська, 1, проспект Леніна / вул. Отакара Яроша, наданих за договором №395 від 20.12.2006р., майдан Рози Люксембург, 7 / вул. Квітки-Основ’яненка, наданого за договором №1994 від 06.03.2007р., що припинило дію цього договору у повному обсязі. Строк дії спірних договорів сплинув 30.06.2007р., але відповідач їх не продовжив, не зважаючи на пріоритетне право позивача на пролонгацію, визначене п.2.2 цих договорів, та направлення позивачем відповідного листа вих. №133 від 17.05.2007р. Позивач вважає, що має пріоритетне право на пролонгацію спірних договорів, оскільки всі їх умови виконані ним у повному обсязі, будь-які юридичні документи на підтвердження протилежного (визнані претензії, судові рішення про задоволення позивачем позовів відповідача тощо) відсутні. На момент набуття переважного права на продовження спірних договорів позивач не мав боргу перед відповідачем, договори виконував належним чином, грошові зобов’язання, час виконання яких настав, виконав у повному обсязі. З боку позивача постійно існувала й продовжує існувати значна переплата за договорами з відповідачем сальдо на користь позивача, визнане відповідачем шляхом підписання акту звірення взаємних розрахунків між сторонами. Отже відповідач безпідставно порушив його прямо передбачене спірними договорами переважне право на їх продовження.

Виходячи з наведеного, позивач, відповідно до уточнень до позову, просить визнати за ним переважне право на продовження договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій №394 від 20.12.2006р., №395 від 20.12.2006р. (крім звільнених місць за адресами: майдан Конституції / вул. Сумська, 1, проспект Леніна / вул. Отакара Яроша), №396 від 20.12.2006р., №613 від 25.12.2006р., №991 від 28.12.2006р., №1570 від 06.02.2007р., №1571 від 06.02.2007р., №1689 від 14.02.2007р., №1874 від 01.03.2007р., №1876 від 01.03.2007р., укладених між ним і відповідачем, зобов’язати відповідача продовжити до п’яти років строки дії цих договорів. У іншій частині позов залишено без змін.

Відповідач проти позовних вимог заперечує на підставі того, що відповідно до рішень органів місцевого самоврядування він є особою, уповноваженою Харківською міською радою погоджувати розміщення зовнішньої реклами на місцях, які перебувають у власності територіальної громади м. Харкова, та надавати такі місця в експлуатацію за договорами. Відповідач заперечує, що дозвіл повинен погоджуватися строком на п’ять років, оскільки Харківський міськвиконком має повноваження на встановлення порядку розміщення зовнішньої реклами на території м. Харкова на підставі Типових правил, під час видачі дозволів має враховуватися волевиявлення власників місць розташування рекламних засобів, дозвіл надається строком на п’ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві розповсюджувача зовнішньої реклами або не встановлено погодженням власника місця розташування спеціальної конструкції. При цьому дозвіл не може бути виданий на термін більший, ніж погоджений з власником місця розташування спеціальної конструкції. Власник місця має право визначити режими використання власних місць та строк погодження дозволів на розміщення зовнішньої реклами. Відповідач заперечує, що погодження дозволів на п’ять років передбачене Типовими правилами зовнішньої реклами і є обов’язковим, оскільки виходячи з такої позиції, волевиявлення власника місця щодо строку, на який надаються місця для розташування реклами, цілком залежить від волевиявлення розповсюджувача зовнішньої реклами, викладеного у заяві на надання дозволу, що є обмеженням права власника щодо розпорядження місцем. Також відповідач заперечує, що він повинен укладати договори строком на п’ять років, оскільки при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, його строк встановлюється тільки за погодженням сторін. Відповідач зазначив, що термін дії спірних договорів сплив 01.07.2007р. Згідно з п.5.1 договорів протягом трьох календарних днів після припинення їх дії позивач був зобов’язаний звільнити надані в користування місця, передати їх відповідачеві за актами прийому-передачі, демонтувати свої рекламні конструкції та привести місця в належний стан, але не зробив цього. Щодо неотримання позивачем відповіді на листи про пролонгацію договорів, відповідач стверджує, що постійно повідомляв його про факти порушень умов договорів та необхідності їх усунень. Крім того, Харківським міськвиконкомом протягом 2007р. були затверджені схеми розміщення спеціальних конструкцій у м. Харкові, вносились зміни до вже існуючих та планувалось затвердити ще ряд нових схем. Ці акти та їх проекти офіційно оприлюднювались. Відповідач не міг переукласти з позивачем спірні договори, оскільки позивач недобросовісно виконував зобов’язання за ними та мав заборгованість, а також не привів місця в належний стан та не повернув їх своєчасно відповідачеві після закінчення дії спірних договорів. Позивачеві повідомлялось, що укладання нових договорів можливе, але лише після виконання всіх зобов’язань за попередніми договорами, повернення місць, сплати всіх платежів, штрафів, приведення місць у належний стан. Відповідач зазначив, що не має можливості розпоряджатися спірними місцями та надавати їх за плату третім особам, оскільки позивач продовжує здійснювати на спірних місцях розміщення реклами без згоди відповідача. Виходячи з наведеного, відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими, такими, що суперечать чинному законодавству, у зв'язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою КП «Міський інформаційний центр» в якій просить суд визнати ТОВ «Рекламне агентство «Інарт» таким, що втратило переважне право на продовження спірних договорів, визнати ці договори такими, що припинили свою дію з 01.07.2007р.; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 422258,41 грн., а саме штраф за несвоєчасну передачу місць, переданих у користування, в розмірі 391200 грн., плату за фактичне користування місцями в розмірі 31058,41 грн.; зобов’язати відповідача повернути позивачеві місця на підставі акту прийому-передачі; зобов’язати відповідача самостійно демонтувати спеціальні конструкції, які розташовані на місцях, які були передані відповідачу позивачем за договорами; скасувати заходи щодо забезпечення позову, передбачені ухвалою господарського суду Харківської області від 26.06.2007р.; стягнути з відповідача на користь позивача 4230 грн. та 85 грн. сплаченого держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Свої вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що протягом дії договорів відповідач за зустрічним позовом неодноразово порушував їх положення щодо термінів та обсягів внесення плати за ними, а також вимоги рішення Харківського міськвиконкому від 20.10.2004р. «Про порядок розміщення зовнішньої реклами в місті Харкові», неодноразово сплачував кошти за встановлення пріоритетів на місцях розташування рекламного засобу з порушенням нормативно встановлених термінів, систематично розміщував спеціальні конструкції до отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, внаслідок чого відповідно до п.6.3 договорів повинен був сплатити штрафні санкції. Позивач вважає, що не міг переукласти спірні договори, оскільки відповідач недобросовісно виконував зобов'язання за ними та мав заборгованість, а також не привів місця в належний стан і не повернув своєчасно місця позивачеві після закінчення дії спірних договорів. Таким чином, право на пролонгацію договорів було втрачено відповідачем через їх порушення. Відповідно до п.6.2 спірних договорів відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 50 грн. за кожен день затримки повернення місць, що на момент подачі зустрічного позову складає 391200 грн. Відповідно до п.З Порядку надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій у випадку виявлення використання розповсюджувачами зовнішньої реклами місць без укладення договорів (фактичне користування) позивач має право отримати плату за фактичне користування такими місцями за весь час їх використання. Заборгованість відповідача за фактичне користування місцями в період з 01.02.2008р. по 12.02.2008р. складає 31058,41 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем спричиняє останньому значних матеріальних збитків у розмірі 422258,41 грн., які складаються зі штрафу за несвоєчасну передачу місць, переданих у користування, в розмірі 391200 грн. та плати за фактичне користування місцями в розмірі 31 058,41 грн.

Зустрічний позов було прийнято судом до розгляду, як такий що є взаємопов’язаним з первісним позовом та повинен розглядатись разом з ним, оскільки вимоги первісного позивача та позивача за зустрічним позовом є взаємовиключними, мають загальні обставини виникнення, сумісний розгляд цих позовних вимог сприятиме вирішенню спору.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 29.02.08 змінено склад судової колегії та призначено такий склад колегії: головуючий суддя Тихий П.В., судді Інте Т.В. та Жельне С.Ч.

В судовому засіданні, яке розпочалося 28.02.08 було оголошено перерву до 29.02.08.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт» підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом установлено, що між позивачем і відповідачем були укладені договори про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій №№394-396 від 20.12.2006р., №613 від 25.12.2006р., №991 від 28.12.2006р., №№1570,1571 від 06.02.2007р., №1689 від 14.02.2007р., №№1874,1876 від 01.03.2007р., №1994 від 06.03.2007р. строком дії до 30.06.2007р. На підставі цих договорів відділом реклами Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківського міськвиконкому позивачеві надані дозволи на розміщення зовнішньої реклами на місцях, одержаних за цими договорами. Зазначені дозволи погоджені з відповідачем на умовах наявності діючих договорів.

Згідно зі ст.16 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996р. в редакції Закону від 11.07.2003р. розміщення зовнішньої реклами в населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р., зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Згідно з п.16 Типових правил зовнішньої реклами, п/п.6.2.1 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.10.2004р. «Про порядок розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові» дозвіл погоджується, зокрема, з власником місця або уповноваженим ним органом (особою). Згідно з п.23 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р., дозвіл надається строком на п’ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві. Інших підстав для надання дозволу на строк менший, ніж п’ять років, законодавством не передбачено. Згідно з частиною першою ст.53 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 21.12.2006р. Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції та законів України видає постанови і розпорядження, обов’язкові для виконання. Таким чином, п’ятирічний строк розміщення рекламних конструкцій, встановлений постановою Кабінету Міністрів України, є загальнообов’язковим і може бути зменшений виключно на підставі вільного волевиявлення розповсюджувача реклами. Доказів існування такого волевиявлення позивача відповідачем не надано.

Рішенням Харківської міської ради «Про створення комунального підприємства «Міський інформаційний центр» від 25.09.2002р. виконання функцій з надання в експлуатацію розповсюджувачам зовнішньої реклами місць, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, для розташування спеціальних конструкцій покладене на відповідача. Згідно з п.1 Порядку надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій, затвердженого рішенням Харківського міськвиконкому від 20.10.2004р., місця розташування спеціальних конструкцій, які перебувають у комунальній власності, надаються розповсюджувачам зовнішньої реклами в користування на підставі договору, що укладається між відповідачем і розповсюджувачем зовнішньої реклами. Згідно з п.3 цього Порядку у випадку виявлення використання розповсюджувачами зовнішньої реклами місць без укладення договорів та/або без отримання дозволу (фактичне користування) відповідач має право отримати плату за фактичне користування такими місцями за весь час їх використання, вимагати укладення договору про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій та отримання дозволу. Право позивача на продовження дозволів передбачене п. 29 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р., та п. 6.4 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові, затверджених рішенням Харківського міськвиконкому від 20.10.2004р. Отже одержання позивачем від уповноваженого робочого органу дозволу на розміщення зовнішньої реклами пов’язане з укладанням договору з відповідачем про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій. Крім того, відповідач визнав, що наявність діючого договору є необхідною умовою одержання та продовження дозволу. Таким чином, укладання договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій є обов’язком, а не правом відповідача, оскільки є складовою нормативно визначеного єдиного порядку здійснення діяльності з розповсюдження зовнішньої реклами. Цей договір за своєю юридичною природою є публічним договором і має відповідати вимогам ст.633 ЦК України, зокрема відповідач не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншими щодо укладання договору. Водночас, із заперечень відповідача на позов випливає його намір на свій розсуд розпоряджатися спірними місцями та надавати їх за плату третім особам всупереч переважному праву позивача.

Норма постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. про п’ятирічний строк надання дозволів, якщо менший строк не зазначено у заяві, має загальнообов’язковий характер, отже поширюється й на сторони. Укладення відповідачем договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій на строк менший, ніж п’ять років, або відмова у їх продовженні на цей строк суперечить зазначеній нормі чинного законодавства України.

Згідно зі ст. 651 ЦК України договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Пунктом 2.2 спірних договорів передбачене пріоритетне право позивача на їх пролонгацію у випадку належного виконання всіх їх умов. З метою продовження строку дії дозволів, реалізації переважного права на продовження договорів позивач своєчасно надіслав відповідачеві листа вих. №133 від 17.05.2007р. про продовження цих договорів. Але договори відповідач не продовжив, відповідь на зазначений лист позивач на дату подання позову не отримав. Таким чином, відповідачем порушені п.2.2 спірних договорів, яким передбачене пріоритетне право позивача на їх пролонгацію, та п/п. 3.2.5, 3.3.3 спірних договорів, згідно з якими відповідач зобов’язаний підготувати та своєчасно надати позивачеві усі необхідні документи за цими договорами, а позивач має право своєчасно отримати від відповідача всю необхідну інформацію та документи. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що на момент подання позову інформації та документів про неможливість продовження договорів відповідач позивачеві не надав. Твердження відповідача про порушення позивачем умов спірних договорів під час їх дії, зокрема про наявність заборгованості позивача перед відповідачем за цими договорами, матеріалами справи не підтверджується. Позивач у судовому засіданні порушення з його боку заперечив. Претензії відповідача, не визнані позивачем, не є достатньою підставою для визнання судом фактів порушення останнім умов спірних договорів, наявності заборгованості позивача перед відповідачем. Доказів вжиття заходів щодо припинення порушень, стягнення з позивача у встановленому порядку збитків та заборгованості відповідач не надав. Водночас відсутність заборгованості позивача перед відповідачем підтверджується актом звірення взаємних розрахунків між сторонами, в якому зафіксоване існування в розрахунках між ними постійного позитивного сальдо на користь позивача. Зазначений акт складено сторонами й скріплено їх круглими печатками, достатніх підстав вважати його недійсним у суду нема. Щодо вимоги відповідача про звільнення місць та їх передачу за актами, то її невиконання позивачем не може бути визнано підставою для відмови у продовженні договорів, оскільки звільнення й передача місць призводять до припинення правовідносин між сторонами за договорами, унеможливлюють їх безперервне продовження, отже суперечать переважному праву позивача, визначеному п. 2.2 спірних договорів.

Не можна також погодитися з твердженням відповідача, що продовженню спірних договорів перешкоджає затвердження схем розміщення спеціальних конструкцій у м. Харкові та внесення змін до них. Відповідач пояснив, що зазначені схеми та зміни до них затверджені актами Харківського міськвиконкому, але не надав доказів офіційного оприлюднення цих схем та змін до них. Відповідачем також не надані докази своєчасного доведення ним до позивача зазначених схем та змін до них протягом строку дії спірних договорів. Водночас такий обов’язок відповідача випливає з з п/п. 3.2.5, 3.3.3 спірних договорів. Розміщення інформації та документів на сайті відповідача в мережі Інтернет або в інших місцях не може вважатися їх належним доведенням до позивача, оскільки такий спосіб не передбачений умовами спірних договорів. Крім того, право позивача на розміщення зовнішньої реклами протягом строку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р., не суперечить праву органу міського самоврядування на зміну схем розташування рекламних конструкцій (зміну містобудівної ситуації). Механізм узгодження цих прав визначений п.28 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, п/п.7.1.2 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові та п/п.3.2.8 спірних договорів.

Таким чином, порушення переважного права позивача на продовження спірних договорів, унеможливлення реалізації ним права на одержання дозволів на строк, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р., суд вважає істотним порушенням з боку відповідача. Порушене право підлягає захисту судом шляхом визнання переважного права позивача на продовження спірних договорів, продовження їх дії строком на п’ять років від дати їх укладення. З цього випливає відсутність у позивача протягом зазначеного строку обов’язків щодо звільнення місць, наданих за спірними договорами, демонтажу спеціальних конструкцій, розташованих на цих місцях, передачі цих місць відповідачеві за актами, сплати штрафних санкцій за їх несвоєчасну передачу. Крім того, позивачем надані суду докази сплати відповідачеві у повному обсязі вартості фактичного користування місцями, зокрема за період з 01.02.2008р. по 12.02.2008р.

З вищенаведених підстав зустрічні позовні вимоги комунального підприємства «Міський інформаційний центр» задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИЛА:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт» задовольнити.

Визнати переважне право Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт» м. Харків, вул. Плеханівська, 126/1, ідентифікаційний код 30426685) на продовження договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій №394 від 20.12.2006р., №395 від 20.12.2006р. (крім місць за адресами: майдан Конституції / вул. Сумська, 1, та проспект Леніна / вул. Отакара Яроша), №396 від 20.12.2006р., №613 від 25.12.2006р., №991 від 28.12.2006р., №1570 від 06.02.2007р., №1571 від 06.02.2007р., №1689 від 14.02.2007р., №1874 від 01.03.2007р., №1876 від 01.03.2007р., укладених між комунальним підприємством «Міський інформаційний центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт» м. Харків, вул. Плеханівська, 126/1, ідентифікаційний код 30426685), строком на п’ять років від дати їх укладення.

Продовжити дію договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій №394 від 20.12.2006р., №395 від 20.12.2006р. (крім місць за адресами: майдан Конституції / вул. Сумська, 1, та проспект Леніна / вул. Отакара Яроша), №396 від 20.12.2006р., №613 від 25.12.2006р., №991 від 28.12.2006р., №1570 від 06.02.2007р., №1571 від 06.02.2007р., №1689 від 14.02.2007р., №1874 від 01.03.2007р., №1876 від 01.03.2007р., укладених між комунальним підприємством «Міський інформаційний центр» (м. Харків, проспект Леніна, 38, ідентифікаційний код 32135675) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт» (м. Харків, вул. Плеханівська, 126/1, ідентифікаційний код 30426685), строком на п’ять років від дати їх укладення.

Стягнути з комунального підприємства «Міський інформаційний центр» (м. Харків, проспект Леніна, 38, ідентифікаційний код 32135675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт» (м. Харків, вул. Плеханівська, 126/1, ідентифікаційний код 30426685) суму сплаченого державного мита в розмірі 85 грн., суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

В задоволенні зустрічного позову комунального підприємства «Міський інформаційний центр» відмовити.

Рішення підписано 03.03.08

Головуючий суддя

суддя

суддя