ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 р.

№ 2-14/4010-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

за участю представника позивача:

касаційну скаргу

судовому засіданні у м. Києві

Тітовського О.В. та представника відповідача –Кириченка С.Л.

Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Кримгаз"

на постанову

від 16.08.2007

Севастопольського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 2-14/4010-2007

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз"

до

Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Кримгаз"

про

стягнення 367033,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" звернулося з позовом до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Кримгаз" про стягнення з відповідача 367033,63 грн. заборгованості за поставлений природний газ.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 31.05.2007 у справі № 2-14/4010-2007 позов задоволено. Стягнено з ВАТ по газопостачанню і газифікації "Кримгаз" на користь Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" 367033,63 грн. заборгованості.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.08.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову апеляційного суду від 16.08.2007, рішення суду першої інстанції від 31.05.2007 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 43, 53, 84 ГПК України, ст. 213 ЦПК України, ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження".

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну скаргу відповідача –без задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування Севастопольським апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 03.01.2000 між сторонами у справі був укладений договір № 301-ПГ-2000 на поставку природного газу. У цьому зв’язку, позивач у 2000 році згідно з актами прийому-передачі природного газу передав відповідачу природний газ на загальну суму 683552,10 грн., однак оплату за поставлений газ відповідач здійснив частково, у зв’язку з чим за ним залишилась заборгованість у розмірі 367033,63 грн.

Судами також було встановлено, що 30.03.2001 позивач звернувся до відповідача з претензією про стягнення заборгованості за поставлений газ у листопаді-грудні 2000 року в сумі 367033,63 грн. і 45482,40 грн. пені, яку відповідач визнав частково в сумі основного боргу.

У цьому зв’язку, 18.07.2001 відділом державної виконавчої служби Центрального районного управління юстиції міста Сімферополя було відкрито виконавче провадження з примусового виконання визнаної відповідачем претензії від 19.04.2001.

06.10.2003 ВДВС Центрального районного управління юстиції міста Сімферополя була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі ст.ст. 181, 37 Закону України "Про виконавче провадження" за тими мотивами, що претензії не є виконавчими документами.

15.12.2003 позивач звернувся до Центрального районного суду міста Сімферополя із скаргою на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Центрального районного управління юстиції міста Сімферополя стосовно закриття виконавчого провадження.

25.12.2003 ухвалою Центрального районного суду міста Сімферополя позивачу було відмовлено у прийнятті скарги до розгляду у зв’язку з тим, що скарга не підсудна суду загальної юрисдикції.

Ухвалою апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21.06.2004, яка залишена без змін постановою Вищого адміністративного суду України від 31.05.2006, було задоволено скаргу державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" на ухвалу Центрального районного суду міста Сімферополя від 25.12.2003 і вказану ухвалу скасовано з передачею скарги для її розгляду по суті судом першої інстанції за тими мотивами, що вказаний спір підсудний саме суду загальної юрисдикції.

Рішенням Центрального районного суду у місті Сімферополі від 17.10.2006, яке набрало законної чинності 30.10.2006, державному акціонерному товариству "Чорноморнафтогаз" було відмовлено у задоволенні скарги на дії державного виконавця з закриття виконавчого провадження за тими мотивами, що, згідно із ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, тоді як Законом України № 33541-4 від 15.03.2006 "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів щодо виконання судових рішень" з Закону України "Про виконавче провадження" були виключені відповідні положення, згідно з якими визнана претензія вважалась виконавчим документом.

У цьому зв’язку, позивач звернувся до господарського суду з цим позовом.

Вищенаведеним обставинам, які повністю відповідають наявним матеріалам справи, суди дали належну оцінку, і з урахуванням вимог ст.ст. 3, 257, 267 ЦК України, дійшли до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому, врахувавши усю сукупність вищенаведених обставин, суди дійшли до обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку строк позовної давності був пропущений позивачем з поважної причини, а отже його права, про порушення яких свідчили надані по справі докази, підлягали захисту.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків попередніх судових інстанцій не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Кримгаз" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.08.2007 та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 31.05.2007 у справі № 2-14/4010-2007 залишити без змін.

Головуючий Остапенко М.І.

Суддя Харченко В.М.

Суддя Борденюк Є.М.