ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

11 січня 2008 р.           Справа 6/391-07

за позовом:Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Обрій", с.Козятин

до:Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м. Вінниця", м. Вінниця

про визнання кредитного договору недійсним

Головуючий суддя Говор Н.Д.

При секретарі судового засідання

Представники

позивача : І.Приленський ( дор. від 19.03.07), А.Поліщук

відповідача : К.Оверковський ( дор. від 16.04.2007)

Місце розгляду справи : приміщення суду к.1107

У судовому засіданні 8.01.2008 оголошувалась перерва до 11.01.2008 р.

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про визнання недійсним кредитного договору №06-2.1/7 від 10.01.2006 р., укладеного між СВАТ „Обрій” та АК Промінвестбанк, з підстав ст. 203, 215,234 ЦК України .

Позов мотивований тим, що договір є фіктивним, укладений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Позивач стверджує, що при укладанні договору банк не мав на меті надати кредит згідно його цільового призначення, а кошти одержані за вказаним договором були повернуті банку у день одержання кредиту.

Відповідач у відзиві від 22.11.2007 та поясненні від 23.11.2007 проти позову заперечує з тих підстав, що банк виконав свої зобов’язання за кредитним договором, перерахував позивачу 600000 грн., позивач сплачував за вказаним договором відсотки у період з 14.02.2006 по 14.11.2006 р. у загальній сумі 27379,45 грн. Банк видав кредит відповідно до цілей, зазначених у договорі, і кошти були спрямовані саме на оплату виробничих потреб позивача. Банк не має права втручатись у господарську діяльність позивача. Кредит за оспорюваним договором до теперішнього часу не повернутий відповідачу.

Суд, розглянувши матеріали справи заслухавши представників сторін, оцінивши подані докази , дійшов висновку про відмову у позові з наступних підстав.

10 січня 2006 р. АК Промінвестбанк та СВАТ „Обрій” уклали кредитний договір № 06-2.1/7 (арк.с.15-19) , згідно з яким банк надає позичальнику кредит в сумі 600000 грн. на -умовах , визначених договором. Сторонами встановлено графік погашення кредиту та дата остаточного повернення кредиту 9.10.2007 р. Сторонами у договорі визначено цільове призначення кредиту: виробничі потреби, у т.ч. придбання мінеральних добрив, насіння, запчастин, вузлових агрегатів, паливно-мастильних матеріалів, засобів захисту рослин, інші господарські потреби.

За твердженням позивача кредитний договір № 06-2.1/7 від 10.01.2006 р. був вчинений без наміру створення правових наслідків, обумовлених ним, а тому відповідно до ст. 234 та ч.5 ст. 203 ЦК України має бути визнаний недійсним.

Відповідно до ст. 1054           ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, обумовленими договором кредиту № 06-2.1/7 від 10.01.2006 р. правовими наслідками правочину є: надання банком грошових коштів у сумі 600000 грн. , сплата позичальником 20% річних та повернення позичальником коштів у термін до 9.10.2007 р.

Відповідно до п.2.1 договору Банк надає кредит позивачу шляхом оплати розрахункових документів (платіжних доручень) Позичальника безпосередньо з позичкового рахунку № 37 на рахунки контрагентів Позичальника відповідно до цільового призначення кредиту.

На виконання вказаної умови договору з позичкового рахунку СВАТ „Обрій” № 37 було перераховано ВКМПП „Апфа” платіжним дорученням №1 від 10.01.2006 р. 302000 грн. за насіння , платіжним дорученням №2 від 10.01.2006 р. 150000 грн. за тукосуміш , платіжним дорученням №3 від 10.01.2006 р. 148000 грн. за пальне , що стверджується також випискою з особового рахунку за 10.01.2006 р.(арк.с.84-87)

У період з 14.02.2006 по 14.11.2006 р. позичальник сплачував банку відсотки, всього сплачено 27379,45 грн., що стверджується випискою про рух коштів на рахунку позичальника.(арк.с.88)

Кошти у сумі 600000 грн. у термін, визначений договором , позичальник не повернув, в зв’язку з чим банком були пред’явлені судові позови по стягненню кредиту.

З наведено вбачається, що договір № 06-2.1/7 від 10.01.2006 р. був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним: видача кредиту, одержання кредиту на визначені договором цілі, сплата відсотків, дії по поверненню кредиту.

За твердженням позивача, перераховані ним платіжними дорученнями №1,№2,№3 від 10.01.2007 на користь ВКМПП „Апфа” кредитні кошти у сумі 600000 грн. фактично не були використані на виробничі потреби позивача, а повернуті у той же день банку.

В зв’язку з цим суд встановив наступне.

10.01.2006 р. платіжним дорученням №5 СВАТ „Обрій” з поточного рахунку № 37 перерахував на позичковий рахунок № 37 у ВЦВ АК Промінвестбанку 600000 грн. з призначенням платежу : „погашення кредиту за кредитним договором №06-2.1/89 від 09.02.2005”.(арк.с.118)

В матеріалах справи знаходиться копія договору про відкриття кредитної лінії № 06-2.1/89 від 09.02.2005 р. (арк.с.100-104), згідно з умовами якого АК Промінвестбанк надає СВАТ „Обрій” кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі 600000 грн. з строком погашення до 9.01.2006 р., шляхом оплати платіжних доручень з позичкового рахунку № 37 , відкритого у ВЦВ АК Промінвестбанку, а позичальник зобов’язується сплачувати проценти та повертати кредитні кошти відповідно до графіку на позичковий рахунок № 37.

Отже кошти у сумі 600000 грн., що надійшли з поточного рахунку позичальника на його позичковий рахунок № 37 , були правомірно зараховані Банком у погашення кредиту за договором № 06-2.1/89 від 09.02.2005 р. відповідно до призначення платежу, зазначеного у пл. дорученні №5 від 10.01.2006 р.

За умовами договору банк не зобов’язаний перевіряти виробничу діяльність позичальника з метою з’ясування походження грошових коштів , що надійшли на погашення кредиту.

Твердження позивача про зловмисні домовленості керівників сторін при укладанні договору № 06-2.1/7 від 10.01.2006 р. не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання договору недійсним через його фіктивність, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33,34,46, 49, 82,84,85 ГПК України ,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Суддя Говор Н.Д.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 11 січня 2008 р.