ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 жовтня 2008 р.

№ 20/346-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

Кравчука Г.А.

Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

перевіривши матеріали касаційної скарги

Дочірнього підприємства "Запорізький річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від

05.06.2008р.

у справі

№20/346-07

Господарського суду

Дніпропетровської області

за позовом

Дочірнього підприємства "Запорізький річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"

до

1). Виконавчого комітету Нікопольської міської ради

2). Нікопольської міської ради

третя особа

Регіональне відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровської області

про

визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

До Вищого господарського суду України надійшла повторно подана касаційна скарга Дочірнього підприємства "Запорізький річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот", проте вона не може бути прийнята до розгляду через невідповідність вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Так, до касаційної скарги Дочірнього підприємства "Запорізький річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот", як також зазначено в самій касаційній скарзі, доданий примірник платіжного доручення №1994 від 17.06.2008р. про сплату 42, 50 грн. державного мита з касаційної скарги, однак держмито сплачено не у встановленому розмірі виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позов пред'явлений про визнання права власності на об'єкт нерухомості (незавершеного будівництва) початковою ціною продажу 46 520 грн., остаточною ціною продажу 51 172 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2008р., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2008р., в задоволенні позову відмовлено.

В своїй касаційній скарзі позивач просить зазначені судові рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В клопотанні про відновлення пропущеного строку на подачу касаційної скарги позивач посилається на те, що ним було сплачено державне мито як за немайновий позов, оскільки в позовній заяві не вказано ціни позову, а господарські суди попередніх інстанцій не визначили ціну позову та попередньо не встановили розмір належного до сплати державного мита.

Разом з тим, згідно ст.46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Відповідно до п.32 Інструкції "Про порядок обчислення та справляння державного мита", затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 р. N15, з позовних заяв про право власності на майно державне мито сплачується виходячи із вартості майна, тобто підлягає сплаті як із спору майнового характеру.

Відповідно до ст.3 п.2 пп. “а” Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 року №7-93 із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів державне мито сплачується у розмірі одного відсотку ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.3 п.2 пп. “г” Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 року №7-93 із касаційних скарг на рішення та постанови державне мито сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –у розмірі 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Отже державне мито з касаційної скарги сплачене не в повному розмірі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

За вказаних обставин повторно подана касаційна скарга Дочірнього підприємства "Запорізький річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" підлягає поверненню відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.86, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Повторно подану касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Запорізький річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2008р. у справі №20/346-07 Господарського суду Дніпропетровської області повернути особі, що її подала, а справу –до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                  Г.А. Кравчук

Судді                                                                       Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало