Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2008 р. Справа № 16/302-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Погребняк В. Я., судді Бухан А.І. , Шевель О. В.

при секретарі Цвірі Д.М.

за участю представників:

позивача

-

не з’явився

відповідача

-

Мирославського С.В. за довіреністю б/н від 28.09.08 р.

Татаренко А.І. директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2030С/3-9) на рішення господарського суду Сумської області від 07.08.2008 року по справі № 16/302-08

за позовом ЗАТ "Дніпровський меблевий комбінат", м. Дніпропетровськ

до АТ фірми "Все для дому", м. Суми

про стягнення 93697,03 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області від 7 серпня 2008 року у справі № 16/302-08 (суддя Моїсеєнко В.М.) позов задоволено частково. Стягнуто з АТ фірми "Все для дому" на користь ЗАТ "Дніпровський меблевий комбінат" 50115,30 грн. боргу, 6115,22 грн. пені, 3317,62 грн. 3% річних, 18943,11 грн. інфляційних збитків, 936,97 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Провадження у справі стосовно стягнення 15205,78 грн. основної заборгованості припинити за відсутністю предмету спору.

Відповідач - АТ фірма "Все для дому" з рішенням господарського суду Сумської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 7 серпня 2008 року та прийняти нове, яким у позові відмовити.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просить прийняте по справі рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. При цьому він зазначає, що господарський суд Сумської області належним чином дослідив усі матеріали справи та дав правильну правову оцінку обставинам спору.

У судове засідання 13.10.2008 року представник позивача не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторони, заслухавши пояснення уповноважених представників відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що 05.12.2002р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 136 з подальшими пролонгованими договорами купівлі-продажу № 35 від 01.04.2004р., № 191 від 18.05.2005р., № 96 від 01.08.2006р., згідно яких позивач передав , а відповідач прийняв меблеву продукцію на загальну суму 174747,26 грн.

Факт поставки відповідачу товарів на суму 174747 грн.26 коп. підтверджується матеріалами справи, а саме товарно-транспортними накладними: № 359 від 31.05.2005р. на суму 46131 грн.53 коп., № 1044 від 28.12.2005р. на суму 66269 грн.96 коп., № 334 від 10.05.2006р. на суму 6985 грн., № 641 від 31.08.2006р. на суму 56873 грн.77 коп.

Відповідно до п.4.2 договорів відповідач зобов’язаний оплатити отриманий товар на протязі 60-ти банківських днів з моменту поставки, тобто не пізніше 31.10.2006р.

Однак , як свідчать матеріали справи, в порушення договірних умов та вимог законодавства України відповідач оплату товарів здійснив частково , його заборгованість на час звернення позивача з позовом до суду становила 93697 грн.03 коп., в т.ч. сума основного боргу –65321 грн.08 коп. та 28375 грн.95 коп. –штрафні санкції.

Під час розгляду справи відповідач провів частково погашення основної заборгованості, згідно заяви позивача розмір основної заборгованості відповідача зменшився до 50115грн.30 коп.

Згідно ст. 526 та ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 ГПК України зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлений договором строк.

Відповідач доказів сплати 50115 грн.30 коп. основної заборгованості не подав, тому суд вважає позовні вимоги стосовно стягнення 50115 грн.30 коп. правомірними, обґрунтованими та задовольняє їх.

Провадження у справі стосовно стягнення 15205 грн.78 коп. основної заборгованості суд припиняє на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору в цій частині позовних вимог.

Відповідно до п.6.1 договорів за порушення строків оплати боржник зобов’язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, що складає 6115 грн.22 коп. , суд вважає вимоги позивача в цій частині правомірними, обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню, так як пеня в сумі 6115 грн.22 коп. нарахована згідно умов договорів в межах строку позовної давності і підлягає стягненню на підставі Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 18943 грн.11 коп. інфляційних збитків та 3% річних в сумі 3317 грн.67 коп., суд приходить до висновку, що зазначені вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 214 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання за вимогою кредитора зобов’язаний сплатити 3% річних та інфляційні збитки.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів в основному відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана відповідна правова оцінка, яка підтверджує обов’язок відповідача сплатити на користь позивача зазначені у рішенні суми основного боргу, річних та інфляційних

Разом з тим, задовольняючи вимоги позивача про стягнення з відповідача сум пені у розмірі 6115,22 гривень, господарський суд Сумської області не звернув належної уваги на те, що наведений позивачем розрахунок цих грошових коштів здійснено на підставі неповного вияснення фактичних договірних взаємовідносин, правомірності стягнення пені на умовах договору від 01 серпня 2006 року № 96 з урахуванням направленого відповідачем протоколу розбіжностей, з яким позивач фактично погодився, оскільки даних про судовий спір з цього приводу в матеріалах справи відсутній. За таких обставин підстав для застосування позивачем штрафних санкцій у вигляді пені у позивача дійсно немає.

Що стосується наведених заявником апеляційної скарги доводів стосовного того, що оскаржуване ним же судове рішення прийнято відносно іншого підприємства, колегія суддів вважає їх необгрунтовантими, оскільки на всіх наявних в матеріалах справи документах містяться відповідні реєстраційні дані саме ЗАТ фірма «Усе для дому»з вказівкою його кодів МФО, ОКПО, ІНН, адресою та номером банківського рахунку. Також колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи відповідача відносно неправомірності стягнення з нього грошових коштів у розмірі 3317,62 гривень річних та 18943,11 інфляційних, оскільки зазначена форма відповідальності встановлена статтею 625 Цивільного Кодексу України саме за невиконання ним грошового зобов’язання. Відповідач визнав наявність у нього боргу перед позивачем, через що був зобов’язаний сплатити зазначені вище кошти.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1,3,4 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 07 серпня 2008 року по справі № 16/302-08 в частині стягнення 6115,22 грн. скасувати та у задоволенні цих вимог відмовити.

В іншій частині залишити без змін.

Головуючий суддя Погребняк В. Я.

Судді Бухан А.І.

Шевель О. В.