ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" лютого 2008 р.

Справа № 5/332-07-8308

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго” в особі Ізмаїльських електричних мереж, Одеська область, м. Ізмаїл.

до відповідача: Приватного підприємства „Добробут та комфорт”, Одеська область, м. Болград.

про стягнення 17 343, 76 грн.

Суддя Могил С. К.

Представники:

від позивача: Дубей Є. В., на підставі довіреності,

від відповідача: Шепін А. В., на підставі довіреності.

У судових засіданнях оголошувались перерви з 30.11.2007 року до 10.12.2007 року та з 10.12.2007 року до 16.01.2008 року у відповідності з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство “ЕК Одесаобленерго” в особі Ізмаїльських електричних мереж звернулось господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства „Добробут та комфорт” заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 15 376, 24 грн. (яка складається з суми основного боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 11 018, 43 грн. та заборгованості за актами про порушення правил користування електроенергією у розмірі 4 357, 81 грн.); індексу інфляції –953, 07 грн.; трьох відсотків річних –198, 74 грн. та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань у сумі 748, 25 грн., а також 158, 46 грн. заборгованості за ПДВ.

Відповідач подав до суду відзив на позов відповідно до якого позовні вимоги позивача визнав частково. Решту позовних вимог відповідач не визнав та просив суд у задоволенні решти позовних вимог відмовити на підставі доводів та заперечень викладених у відзиві на позов та у судових засіданнях.

В процесі розгляду справи з боку позивача та відповідача до суду були подані додаткові документи, які у судових засіданнях судом були розглянуті та залучені до матеріалів справи у якості документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Між ВАТ “ЕК Одесаобленерго” та Приватним підприємством „Добробут та комфорт” 29.12.2006 року разом з додатками був укладений договір №96 про постачання електричної енергії.

Умовами укладеного договору, позивача було зобов’язано відпускати відповідачу електричну енергію у відповідності з встановленими даним договором умовами та величинами споживання електричної енергії, а відповідача сплачувати за фактично використану електричну енергію у строки які передбачено договором та виконувати інші зобов’язання передбачені договором.

У відповідності з пунктом 9.4 укладеного договору, договір набрав чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. У матеріалах справи відсутні будь-які заяви або листи однієї з сторін по договору про відмову від договору або припинення його дії, таким чином станом на дату подання позову договір є дійсним і обов’язковим для виконання сторонами.

Як зазначає позивач, у відповідача за період з 01.02.2007 року по 01.10.2007 року існує залишок несплаченої заборгованості за спожиту електроенергією у розмірі 15 376, 24 грн., яка складається з суми основного боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 11 018, 43 грн. та заборгованості за недовраховану електроенергію визначеної за актами про порушення правил користування електроенергією у розмірі 4 357, 81 грн. З огляду на те, що відповідач порушив свої зобов’язання за договором в частині проведення своєчасної оплати за спожиту електроенергію позивач також просить суд стягнути з відповідача індекс інфляції у сумі 953, 07 грн., три відсотки річних у сумі 198, 74 грн. та 748, 25 грн. пені, а також 158, 46 грн. боргу за ПДВ.

В обґрунтування своїх вимог позивачем до суду було подано розрахунок заборгованості за спожиту активну та недовраховану електроенергію, рахунки за активну, у тому числи і недовраховану електроенергію, звіти відповідача про кількість спожитої електроенергії, акти про порушення правил користування електроенергією, протоколи засідання комісії про розгляд актів про порушення з відповідними розрахунками, а також обґрунтовані розрахунки сум індексу інфляції, трьох відсотків річних та пені, розрахунок за ПДВ з відповідними повідомленнями та доказами, що підтверджують перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Ґрунтуючись на наданих документальних доказах та вимогах Закону України “Про електроенергетику” і Правил користування електроенергією, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість:

-          15 376, 24 грн. за спожиту електроенергію у період з 01.02.2007 року по 01.10.2007 року (яка складається з суми основного боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 11 018, 43 грн. та заборгованості за актами про порушення правил користування електроенергією у розмірі 4 357, 81 грн.);

-          158, 46 грн. за ПДВ;

-          953, 07 грн. індексу інфляції;

-          198, 74 грн. трьох відсотків річних;

-          748, 25 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань.

Відповідач позовні вимоги позивача визнав частково у сумі 10 943, 76 грн. Решту позовних вимог відповідач не визнав посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Як на підтвердження своїх заперечень відповідач повідомив суд про те, що частина заборгованості є боргом житлових будинків №36, №37, №38 що розташовані по вул. 25ї Чапаєвської дивізії та які з 01.07.2007 року обслуговує інше підприємство, а не підприємство відповідача. Відповідач звертає увагу суду на той факт, що він неодноразово повідомляв позивача про вказані обставини, проте, позивач продовжував здійснювати нарахування за спожиту електроенергію будинками №36, №37, №38.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, між сторонами разом з додатками було укладено договір №96 від 29.12.2006 року про постачання електричної енергії предметом якого є умови та порядок постачання електроенергії позивачем та її оплата відповідачем. В наступному, додатковою угодою №1 від 02.03.2007 року сторони за правочином внесли зміни в окремі умови договору.

У відповідності з умовами укладеного договору відповідача було зобов’язано проводити остаточний розрахунок за електроенергію на підставі рахунку у термін 5 днів від дня отримання рахунку (п. 2.3.3 договору, додаток №5 до укладеного договору).

На виконання своїх зобов’язань за договором позивачем відповідачу постачалась електроенергія у період з 01.02.2007 року по 01.10.2007 року. Вказані обставини підтверджуються наданими до суду звітами відповідача про кількість спожитої електроенергії та відповідними рахунками за активну електроенергію. В свою чергу відповідач розрахунки за спожиту електроенергію проводив неналежним чином в зв’язку з чим у відповідача перед позивачем залишилась несплаченою заборгованість за спожиту активну електроенергію у розмірі 11 018, 43 грн.

В процесі розгляду справи відповідачем не було доведено до суду належним чином відсутності цієї заборгованості, або надано докази які би спростували позовні вимоги позивача в цій частині. Доводи відповідача про необґрунтоване нарахування вартості спожитої електроенергії будинками №36, №37, №38, що розташовані по вул. 25ї Чапаєвської дивізії, оскільки вони з 01.07.2007 року були передані на обслуговування іншому підприємству судом відхиляються, як такі, що повністю спростовуються матеріалами справи. Як вбачається з щомісячних звітів відповідача про кількість спожитої електроенергії, саме відповідач направляв звіти до позивача про кількість спожитої електроенергії будинками №36, №37, №38, що розташовані по вул. 25ї Чапаєвської дивізії. На підставі поданих звітів відповідач від позивача отримував рахунки за спожиту активну електричну енергію, які в свою чергу приймав до оплати та сплачував. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь які докази про передачу зазначених будинків іншому підприємству. Наявне у матеріалах рішення виконкому Болградської міської ради Одеської області від 05.07.2007 року №231 свідчить лише про надання згоди виконкому на зняття з обслуговування відповідача спірних будинків.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту у період з 01.02.2007 року по 01.10.2007 року активну електроенергію у розмірі 11 018, 43 грн.

Щодо стягнення заборгованості за недовраховану спожиту електроенергію слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 4.2.3 договору у якості відповідальності за договором відповідача зобов’язано сплачувати позивачу вартість недоврахованої електроенергії розраховану виходячи з приєднаної потужності струмоприймачів та кількості їх використання (згідно з методикою, затвердженою НКРЕ) у разі самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених методикою. Пунктом 4.2.4 встановлено, що відповідач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження.

Також слід зазначити, що п. 4.4 укладеного договору передбачено, що у разі виявлення однією з сторін договору порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачено застосування санкцій та які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору у двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести до акта свої зауваження.

Згідно п. 6.41 Правил користування електричною енергією (надалі –ПКЕЕ) в редакції що діяла в момент складання акту, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Як видно з матеріалів справи, під час проведення перевірки відповідача представниками ВАТ “ЕК Одесаобленерго” при обстеженні об’єктів відповідача були виявлені факти порушення правил користування електроенергією, а саме: самовільне, безоблікове споживання навантаження споживача минаючи електролічильник; самовільне, безоблікове підключення навантаження споживача; самовільне, безоблікове підключення струмоприймачів до мереж ВАТ „Одесаобленерго” шляхом підключення дроту АП-2,5мм до потужних розпреддоз підвального приміщення житлового будинку №34.

На підставі виявлених порушень відповідно до вимог ПКЕЕ в присутності представників відповідача були складені акти №011541 від 26.02.2007 року; №011542 від 26.02.2007 року; №011559 від 31.08.2007 року про порушення ПКЕЕ. Одночасно зі складанням актів відповідача було повідомлено про час та місце розгляду актів про порушення ПКЕЕ. З відомостей зазначених у актах видно, що представники відповідача від підписання складених актів відмовились, проте причини такої відмови не зазначили. Виходячи з наведеного та пояснень представника відповідача викладених у судових засіданнях можна зробити висновок про те, що складені акти фактично є погодженими з боку відповідача, а факти відмови від підпису можуть лише свідчити про спробу відповідача уникнути відповідальності за порушення які були встановлені під час проведення перевірок.

У відповідності з п. 6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення у споживача пошкоджень пломб електропередавальної організації та/або пломб держповірки або за умови збереження цілісності пломб держповірки та електропередавальної організації пошкодження розрахункових приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу приладу обліку тощо), встановлення перемички, шунтуючої коло струму лічильника, використання різного роду пристроїв з метою зменшення показів приладу обліку, несанкціонованого втручання у параметри багатофункціональних лічильників, порушення цілісності ізоляції вторинних кіл трансформаторів струму чи напруги, знеструмлення кіл струму або кіл напруги приладу обліку, самовільного встановлення споживачем трансформаторів струму чи напруги, коефіцієнти трансформації яких не відповідають указаним на паспорті (табличці) трансформатора та/або вказаним у договорі про постачання, інших дій або бездіяльності споживача з метою зниження значення показів засобу обліку, покази розрахункового засобу обліку не враховуються, а електропередавальна організація здійснює перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії за період від дня останнього контрольного зняття представником електропередавальної організації показів розрахункового засобу обліку чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перебільшувати шести місяців. Перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії та його вартості здійснюється відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем –юридичною особою ПКЕЕ за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням.

Крім того, п 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності через 10 робочих днів після вручення протоколу споживачу, за винятком випадків оскарження цього рішення в судовому порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що складені акти були розглянуті на засіданнях комісії, якою було вирішено стягнути з споживача за вчинені порушення 4 357, 81 грн. та виписано рахунки для сплати, які не були сплачені відповідачем.

В процесі розгляду справи відповідачем до суду не було надано жодного документального доказу який би спростував факти порушення правил користування електроенергією, або докази, які підтвердили би проведення ним оплат за вчинені порушення на підставі виставлених позивачем рахунків, або своєчасне, до виявлення порушення представниками позивача письмового повідомлення про неналежну роботу приборів обліку або несанкціоноване самовільне підключення сторонніми особами.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, на думку суду, розрахунок вартості недоврахованої електроенергії позивачем зроблено відповідно до умов договору, ПКЕЕ та Методики, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми нарахованої по актах є обґрунтованим, підтверджені матеріалами справи, а тому є такими, що підлягають задоволенню у розмірі 4 357, 81 грн.

У відповідності з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, загальна сума заборгованості за спожиту у період з 01.02.2007 року по 01.10.2007 року електроенергію становить 15 376, 24 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за ПДВ у квітні 2007 року у сумі 158, 46 грн. слід зазначити наступне.

У відповідності з Правилами користування електричною енергією договірна величина споживання електричної енергії, це узгоджений в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем обсяг електричної енергії, який може бути спожитий споживачем за відповідний розрахунковий період. Гранична величина обсягу споживання –обсяг споживання електричної енергії, який визначається для споживачів постачальником електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до порядку, встановленого чинними нормативно –правовими актами.

Виходячи з положень Правил користування електричною енергією договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Як видно з договору та зазначено у його умовах, між сторонами по справі були узгоджені питання щодо проведення коригування ліміту та доведення до споживача скоригованих величин споживання електричної енергії. Також у договорі передбачено умови проведення коригування ліміту споживання електроенергії у разі несвоєчасної оплати і стягнення санкцій в порядку ст. ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику”, з зазначенням порядку проведення коригування, доведення скоригованої величини споживання електричної енергії, виставлення рахунків за перевищення скоригованої величини та їх оплати.

Судом встановлено, що кількість та обсяги електричної енергії та потужності на кожен місяць 2007 року між сторонами були визначені у договорі, а також те, що у квітні 2007 року відповідачем споживалась електрична енергія для власних потреб. Вказані обставини підтверджуються наданими до суду звітом відповідача про обсяги спожитої електроенергії та відповідним рахунком за активну електроенергію. При встановленому ліміті споживання електроенергії на рівні 800 кВт/г відповідачем було спожито 1275 кВт/г.

Відповідно до Правил користування електроенергією остаточний розрахунок за електричну енергію здійснюється споживачами відповідно до показів розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором. Покази розрахункових засобів обліку знімаються представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та підтверджуються споживачем відповідно до договору. За домовленістю сторін у договорі може бути передбачений інший порядок зняття показів розрахункових засобів обліку. Тривалість періоду для оплати отриманого рахунку зазначається у договорі або на платіжному повідомленні і має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно, і 10 операційних днів з дня отримання рахунку для споживачів, які здійснюють розрахунки через свою територіально відокремлену головну організацію.

Як видно з матеріалів справи позивачем відповідачу був виставлений рахунок на оплату спожитої активної електроенергії. Згідно рахунку строк його оплати було встановлено у термін п’ять днів та відповідача було попереджено про припинення постачання електроенергії у разі прострочення їх оплати. Як видно з рахунку, його було отримано особисто представником відповідача. За умовами укладеного договору сторони домовились про те, що кінцевий розрахунок за спожиту електроенергію необхідно здійснити протягом п’яти днів після дати отримання рахунку.

Як видно з матеріалів справи виставлений рахунок у встановлений договором термін відповідачем не був сплачений.

З зазначеного випливає, що відповідачем було затримано проведення оплати за спожиту електроенергію, в зв’язку з чим відповідачем були порушені умови договору в частині проведення своєчасної оплати за спожиту електроенергію у розрахунковому періоді.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не скористався своїм правом встановленим Правилами користування електроенергією та умовами договору та не звертався до позивача з проханням збільшити договірну величину споживання електроенергії на квітень 2007 року. Таким чином, величина споживання електроенергії залишилась на рівні 800 кВт/г, а відповідач допустив перевищення договірної величини споживання на 475 кВт/г.

Статтею 27 Закону України “Про електроенергетику” встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Одним з видів правопорушень в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, у тому числі споживання електроенергії понад договірні величини, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Щодо спірного періоду то санкція за перевищення ліміту споживання електроенергії також існує, але не у п’ятикратному розмірі, а у двократному.

Отже, з огляду на наведене на думку суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за ПДВ у розмірі 158, 46 грн.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 953, 07 грн. індексу інфляції, 198, 74 грн. трьох відсотків річних та 748, 25 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, а саме: три відсотки річних у розмірі 198, 74 грн. та індекс інфляції у розмірі 953, 07 грн.

Щодо стягнення пені, то ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Підстави для виникнення права на неустойку встановлені ст. 550 Цивільного кодексу України. Натомість, згідно ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” із змінами, внесеними згідно із Законом N 2921-III від 10.01.2002 року платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Але, згідно ст. 3 названого Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності з ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до пункту 4.2.1 договору, у разі несвоєчасної сплати за спожиту електроенергію споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка діяла у період, за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до ст. 624 Цивільного кодексу України - якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Приймаючи до уваги, що між сторонами узгоджено питання щодо стягнення пені у разі несвоєчасного виконання грошових зобов’язань за договором та встановлено розмір пені що нараховується, тому вимоги позивача в цій частині є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 748, 25 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази та доводи сторін викладені у судових засіданнях в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на рахунок відповідача, у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 69, 77, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Добробут та комфорт”, р/р0 у ОФ ВАТ АБ „Укргазбанк”, МФО 328759, код 34421979 (Одеська область, м. Болград, вул. 25ї Чапаєвської дивізії, 34) на користь Відкритого акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго” в особі Ізмаїльських електричних мереж на рахунок №788 в Одеському обласному управлінні ВАТ „Ощадбанк”, МФО 328845, код 26016688 (Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 1), а саме:

- 15 376 (п’ятнадцять тисяч триста сімдесят шість) грн. 24 коп. боргу за спожиту електроенергію у період з 01.02.2007 року по 01.10.2007 року;

- 158 (сто п’ятдесят вісім) грн. 46 коп. за ПДВ;

- 953 (дев’ятсот п’ятдесят три) грн. 07 коп. індексу інфляції;

- 198 (сто дев’яносто вісім) грн. 74 коп. трьох відсотків річних;

- 748 (сімсот сорок вісім) грн. 25 коп. пені;

- 173 (сто сімдесят три) грн. 44 коп. держмита;

- 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 22.02.2008 року.

Рішення суду набирає чинності в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                     Могил С. К.