ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

09.04.08р.

Справа № А32/1-08(А41/34-08)

За позовом: Підприємства матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю „Райвел”, м. Дніпропетровськ

До: Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації ” Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ

Про: зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача : Панчук С.О. ( дов. від 26.12.07 р.) ;

Від відповідача : Попов О.О. ( дов.№ 13771 від 21.11.07 р.) ,Якобчук О.Б. ( дов. № 13772 від 21.11.07 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з адміністративними позовом про зобов'язаня Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” Дніпропетровської обласної ради зареєструвати за позивачем право власності на будівлі, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,63 а саме: будівлю лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1-1-а5-1; приямки літ. а-а31; ґанки літ. а32-а36; димохід літ. а37 загальною площею 3 923,4 кв.м.; будівлю клубу літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1; ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8; пандус літ. н5, повітровід літ. н9; сходи літ. н10; вентиляційну шахту літ. н11 загальною площею 1 725,4 кв.м.; будівлю лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1; ґанки літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1 615,4 кв.м.; гараж літ. В; церкву (колишню майстерню) літ. Д; бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність відмови відповідача зареєструвати за ним право власності на вищевказані об’єкти нерухомості, неправомірність витребування відповідачем у позивача документів, які ( на його думку ) не повинні витребуватися для реєстрації права власності відповідно до діючого законодавства України.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив суд винести рішення ,яким зобов’язати КП „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” Дніпропетровської обласної ради зареєструвати за Підприємством матеріального забезпечення товариством з обмеженою відповідальністю „Райвел” право власності на будівлі, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,63 а саме: будівлю лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1-1-а5-1; приямки літ. а-а31; ґанки літ. а32-а36; димохід літ. а37 , загальною площею 3 923,4 кв.м.; будівлю клубу літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1; ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8; пандус літ. н5, повітровід літ. н9; сходи літ. н10; вентиляційну шахту літ. н11 , загальною площею 1 725,4 кв.м.; будівлю лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1; ґанки літ. ф, ф3-ф6, загальною площею 1 615,4 кв.м.; церкву літ. Д-1 (колишня майстерня літ. Д ) з прибудовами літ.д1 -1, д2 -1 та ганками літ. д, д1 ,загальною площею 191,8 кв.м. ( без додаткового акту вводу в експлуатацію ) ;гараж літ. В; бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р. Окрім того –припинити право власності Держави , в особі Верховної Ради України , на вище перелічені будівлі та споруди об’єктів нерухомого майна військового містечка №7 Міністерства оборони України, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА № 544206 , виданого 26.12.2005 р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі Рішення № 5422 від 22.12.2005 р. та анулювати це Свідоцтво в частині нерухомого майна ,на яке визнано право власності за Підприємством матеріального забезпечення товариством з обмеженою відповідальністю „Райвел” .

Відповідач проти позову заперечує, просить суд в позові відмовити , посилаючись на те, що: відповідно до ст. 6 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України” від 21.09.1999 року № 1075-ХІV рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, тоді як позивачем такого рішення не подано; відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України, а також п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, реєстрації підлягають права власності на об’єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, тоді як, позивачем не надано рішення виконавчого комітету міської ради про затвердження акту державної комісії про введення в експлуатацію нерухомого майна, а саме церкви літ. Д-1 з прибудовами літ. д1-1, д2-1 та ґанками літ. д, д1 загальною площею 191,8 кв.м.; в зв’язку з тим, що постановою суду за ПМЗ ТОВ „Райвел” визнано право власності лише на частину об’єктів нерухомого майна по вул. Комсомольській, 63 в м. Дніпропетровську, в постанові повинно бути зазначено про анулювання свідоцтва про право власності лише в частині майна, на яке визнано право власності за ПМЗ ТОВ „Райвел”.

Як було встановлено в попередньому судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи , підставою виникнення права власності у позивача на вказаний вище об'єкт нерухомості є постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.07 року у справі № 10/378-07.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.08р. (суддя Орєшкіна Е.В.) провадження у справі А41/34-08 було зупинене до розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Техмедальянс” та касаційного подання військового прокурора Південного регіону України на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.07 року у справі № 10/378-07 Вищим Господарським судом України.

25.03.08 р. від позивача - Підприємства матеріального забезпечення Товариства з обмеженою відповідальністю „Райвел” , до господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі А41/34-08 , обґрунтоване посиланням на винесення ВГСУ 19.03.08 р. постанови за результатами розгляду касаційної скарги ТОВ„Техмедальянс” та касаційного подання військового прокурора Південного регіону України на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.07 року у справі № 10/378-07 ; якою залишено в силі вищезазначену постанову апеляційного суду у справі № 10/378-07 .

Розпорядженням голови суду від 25.03.08 р. у зв’язку із хворобою судді Орешкіної Е.В. справу передано для розгляду по суті судді Васильєву О.Ю. Ухвалою суду від 25.03.08 р. справу А32/1-08(А41/34-08) прийнято до свого провадження суддею Васильєвим О.Ю. ; провадження у справі поновлено ; справу призначено для розгляду в судовому засіданні о 10год.30хв. 31.03.08р. По справі оголошувались перерви з31.03.08 р. до 02.04.08 р. , з 02.04.08 р. до 07.04.08 р. та з 07.04.08 р. до 09.04.08 р.

Вивчивши матеріали справи ,дослідивши наявні докази , заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.07 р. у справі № 10/378-07 визнано за позивачем - Підприємством матеріального забезпечення Товариством з обмеженою відповідальністю „Райвел”( 49000, м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 80 –б, п/р 4220 в „ПриватБанк”, м. Дніпропетровськ, МФО 305299, , ІПН 70, св-во № 03622531 ) право власності на об’єкти, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63 а саме : будівля лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1 -1-а5-1, та приямки літ. а-а31, ганки літ. а32-а36, димохід літ. а37 , загальною площею 3923,4 кв.м.; будівля клубу літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1, ганки літ. н, н1-н4, н6-н8, пандус літ.н5, повітровід літ. н9, сходи літ. н10, вентиляційна шахта літ. н11, загальною площею 1725,4 кв. м., будівля лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1, ганки літ. Ф, Ф3-Ф6 , загальною площею 1615, 4 кв. м., гараж літ. В; церква (колишня майстерня) літ. Д; бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.07 р. задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Созидатель” ; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.07р. у справі № 10/378-07 скасоване. За позивачем - Підприємством матеріального забезпечення Товариством з обмежено відповідальністю „Райвел” () визнане право власності на будівлі, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,63 а саме: будівля лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1- 1-а5-1, приямки літ. а-а31, ґанки літ. а32-а36, димохід літ. а37, загальною площею 3 923,4 кв.м.; будівля клубу літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1, ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8, пандус літ. н5, повітровід літ. н9, сходи літ. н10, вентиляційна шахта літ. н11, загальною площею 1 725,4 кв.м., будівля лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1, ґанки літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1 615,4 кв.м., гараж літ. В, церква (колишня майстерня) літ. Д, бомбосховище літ. П, овочесховище літ. Р, припинивши право власності Міністерства оборони України на зазначені будівлі. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 26.12.2005 р. –анульоване.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.12.07 р. роз’яснено вищезазначену постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року у справі № 10/378-07 , зазначивши, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року за Підприємством матеріального забезпечення Товариством з обмежено відповідальністю „Райвел” () визнано право власності на будівлі, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,63 а саме: будівля лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1-1-а5-1, приямки літ. а-а31, ґанки літ. а32-а36, димохід літ. а37, загальною площею 3 923,4 кв.м.; будівля клубу літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1, ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8, пандус літ. н5, повітровід літ. н9, сходи літ. н10, вентиляційна шахта літ. н11, загальною площею 1 725,4 кв.м., будівля лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1, ґанки літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1 615,4 кв.м., гараж літ. В, бомбосховище літ. П, овочесховище літ. Р, церква (колишня майстерня) літ. Д ( без додаткового акту вводу в експлуатацію) і припинено право власності Держави в особі Верховної Ради України на вище переліченні будівлі та споруди об’єктів нерухомого майна військового містечка №7 Міністерства оборони України, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА №544206, виданого 26.12.2005р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі Рішення № 5422 від 22.12.2005 р. Анульовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САА №544206, видане 26.12.2005р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі Рішення № 5422 від 22.12.2005 року.

Таким чином апеляційним судом встановлено наступні обставини : Підприємство матеріального забезпечення Товариство з обмежено відповідальністю „Райвел” є власником вищезазначених об’єктів нерухомого майна ( без додаткового акту вводу в експлуатацію) ; припинено право власності Держави в особі Верховної Ради України на вище переліченні будівлі та споруди об’єктів нерухомого майна військового містечка №7 Міністерства оборони України; та анульовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САА №544206, видане 26.12.2005р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі Рішення № 5422 від 22.12.2005 року.

Постановою ВГСУ від 19.03.08 р. касаційне подання військового прокурора Південного регіону України залишено без задоволення ,а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.07 р. у справі № 10/378-07 залишено в силі.

Відповідно до приписів КАС України : в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову ( ст.71 ); обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини ( ст.72 )

Згідно до приписів ст.328 ЦК України : право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи ту обставину , що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.07 р. у справі № 10/378-07 набрала чинності в установленому законом порядку ; право власності позивача на вищезазначені об’єкти нерухомого майна слід вважати набутим правомірно ( про що зазначив у вищезазначеній постанові від 19.03.08 р. ВГСУ ).

Відповідно до статті 124 Конституції України : правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст.41 Конституції : кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень „Конвенції про захист прав людини та основних свобод” (Рим, 4.XI.1950) ( ратифіковано Законом України N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97 ): Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом ( стаття 6(1).Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи ( Стаття 13 (1) Ніщо в цій Конвенції не може тлумачитися як таке, що надає будь-якій державі, групі або особі будь-яке право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, що викладені в цій Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж передбачено в Конвенції ( Стаття 17 (1) Відповідно до Першого Протоколу до „Конвенції про захист прав і основних свобод людини” ( який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97 ) : кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права ( ст.1 ).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ст.316 ЦК України ). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ст.317 цього Кодексу ). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності ( ст.319 ЦК України ). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ст.321 ЦК України ) . Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( ст.386 ЦК України ) . Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ( ст.391 ЦК України ) . Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується ( ст.393 ЦК України ).

В грудні 2007 р. Підприємство матеріального забезпечення Товариство з обмеженою відповідальністю „Райвел” звернулось до КП «ДМБТІ»із заявою про реєстрацію за ним права власності на вищезазначені не житлові приміщення. До заяви позивачем було додано окрім вищезазначених судових рішень лист МОУ № 220/4614 від 11.12.07 р. на ім’я начальника КП «ДМБТІ»( в якому підтверджено наявність відповідного інвестиційного договору стосовно військового містечка № 7 ( м. Дніпропетровськ , вул. Комсомольська , 63)

14.12.07 р. за № 14918 позивачем було отримана відповідь заст. начальника КП „ДМБТІ” про відмову в реєстрації права власності на нерухоме майно ,в якому було зазначено , що відповідно до ст. 6 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України” від 21.09.1999 року № 1075-ХІV рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, тоді як позивачем такого рішення не подано; відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України, а також п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, реєстрації підлягають права власності на об’єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, тоді як, позивачем не надано рішення виконавчого комітету міської ради про затвердження акту державної комісії про введення в експлуатацію нерухомого майна, а саме церкви літ. Д-1 з прибудовами літ. д1-1, д2-1 та ґанками літ. д, д1 загальною площею 191,8 кв.м.; в зв’язку з тим, що постановою суду за ПМЗ ТОВ „Райвел” визнано право власності лише на частину об’єктів нерухомого майна по вул. Комсомольській, 63 в м. Дніпропетровську, в постанові повинно бути зазначено про анулювання свідоцтва про право власності лише в частині майна, на яке визнано право власності за ПМЗ ТОВ „Райвел”. Наведене ( на думку відповідача ) відповідно до приписів п.3.3. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно є достатньою правовою підставою для відмови в реєстрації прав на нерухоме майно ,оскільки заявлене право не є таким , що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення ; та подані документи не відповідають вимогам , установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України , або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства .

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» ; відповідно до приписів якого : державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ; об'єкт нерухомого майна (нерухоме майно, нерухомість) - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці (будівля, споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення ( ст.2 ); речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом ( ст.3 ) ; обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України ... юридичних осіб , в тому числі і право власності на нерухоме майно ( ст.4 ); підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є: державний акт про право власності на земельну ділянку; нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; договір про приватизацію майна державних підприємств; договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку; нотаріально посвідчений договір про поділ, перерозподіл, об'єднання нерухомого майна; свідоцтво про право на спадщину; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя; свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів; свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; рішення суду про право власності на об'єкт незавершеного будівництва; акти прийому нерухомого майна до експлуатації; договори про іпотеку, оренду строком більше одного року, інші визначені законом документи щодо речових прав на нерухоме майно; рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом ( ст.19 ) ; у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо: заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі; із заявою про державну реєстрацію звернулася особа, яка відповідно до цього Закону не може бути суб'єктом права власності на даний об'єкт нерухомого майна або представником такого суб'єкта; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочину про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна; заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване. Відмова в державній реєстрації прав із підстав, зазначених в абзаці четвертому частини першої цієї статті, не позбавляє особу права повторно звернутися із заявою за умови усунення підстав для відмови у державній реєстрації прав. Відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена ( ст.24 ).

Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні визначає «Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»,яке спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності. Державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць на підставі відповідних рішень виконавчих органів місцевого самоврядування ( п.1.3 ). Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ ( п.1.4 ) Рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації прав приймає реєстратор прав власності на нерухоме майно (далі - реєстратор), що є працівником БТІ, який безпосередньо здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно. Відмова в реєстрації прав власності на нерухоме майно може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства ( п.1.13). Для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням. Відповідальність за достовірність та повноту інформації у документах несе власник (власники) нерухомого майна ( п.2.1.). Згідно з Додатком 1 до пункту 2.1 встановлено перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна ; це ( поміж-іншим ) і рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна ( Пункт 10 додатку 1 із змінами, внесеними згідно з Наказом Мін'юсту N 36/5 від 17.05.04 р. ) Виключний перелік підстав ( обставин ) , за наявності яких у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, наведено в п.3.3. Положення, а саме : у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо: заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення; об'єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване; не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно; право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення арешту на відчуження об'єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ; право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло без дотримання встановленого порядку відчуження; відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився .

З урахуванням зазначеного слід дійти висновку ,що викладені у вищезазначеному листі КП „ДМБТІ” від 14.12.07 р. № 14918 та у запереченнях на позов обставини; не входять до переліку підстав ( обставин ) , за наявності яких у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено , та відповідно і не є законною підставою для відмови відповідачем в реєстрації права власності на нерухоме майно ,належному позивачу.

Враховуючи наведене , господарський суд знаходить достатньо підстав для задоволення позовних вимог про зобов’язання КП „ДМБТІ” здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем .Одночасно провадження в частині позовних вимог про припинення права власності Держави , в особі Верховної Ради України , на вище перелічені будівлі та споруди об’єктів нерухомого майна військового містечка №7 Міністерства оборони України, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА № 544206 , виданого 26.12.2005 р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі Рішення № 5422 від 22.12.2005 р. та анулювання цього Свідоцтва в частині нерухомого майна ,на яке визнано право власності за Підприємством матеріального забезпечення товариством з обмеженою відповідальністю „Райвел” ; підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України –оскільки ця справа не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарського суду за правилами ГПК України .

На підставі викладеного ,керуючись вимогами ст.ст.41,124 Конституції України ; „Конвенції про захист прав людини та основних свобод” ; ст.ст. 2,3.4,19,24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»; ст.ст. 316,317,319,321,328,386,391,393 ЦК України ; «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»; ст.ст.2,71,72,158-163 КАС України , господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ :

1.Задовольнити позовні вимоги частково .

2. Зобов’язати відповідача - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради ( 49000, м. Дніпропетровськ , вул. Леніна,9, ),зареєструвати за позивачем - Підприємством матеріального забезпечення Товариством з обмеженою відповідальністю „Райвел”( 49000, м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 80 –б, п/р №4220 в ЗАТ КБ „ПриватБанк”, м. Дніпропетровськ, МФО 305299, , ІПН 70, св-во № 03622531 ) право власності на будівлі, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,63 а саме: будівлю лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1-1-а5-1; приямки літ. а-а31; ґанки літ. а32-а36; димохід літ. а37 , загальною площею 3 923,4 кв.м.; будівлю клубу літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1; ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8; пандус літ. н5, повітровід літ. н9; сходи літ. н10; вентиляційну шахту літ. н11 , загальною площею 1 725,4 кв.м.; будівлю лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1; ґанки літ. ф, ф3-ф6, загальною площею 1 615,4 кв.м.; церкву літ. Д-1 (колишня майстерня літ. Д ) з прибудовами літ.д1 -1, д2 -1 та ганками літ. д, д1 ,загальною площею 191,8 кв.м. ( без додаткового акту вводу в експлуатацію ) ; гараж літ. В; бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р.

3. В іншій частині позовних вимог закрити провадження у справі .

Постанова набирає законної сили в строки та порядку ,установлених вимогами ст.254 КАС України ; та може бути оскаржена відповідно до вимог розділу ІV КАСУ .

Суддя                                                                                            О.Ю.Васильєв