ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2008 р. Справа № 29/617-07

вх. № 12231/5-29

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Осьмачко А.В.

1-го відповідача - не з"явився

2-го відповідача - Банніков А.С.

розглянувши справу за позовом ТОВ НВФ "Хелп - Агро" м. Х-в

до СТОВ "Каплунівське", с. Каплунівка

та до ВДВС ГУЮ в Х/о

про виключення майна з під арешту і визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд звільнити з-під арешту та визнати право власностіна заставлене майно - 125 т. врожаю озимої пшениці 2007 року, який був зібраний з поля №5 I к.с. площа 40,0 га. та з поля №2 II к.с. - площа 10,0 га. (згідно плану розташування місцевості полів) вартістю 47100 грн.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 16.03.07 між позивачем та першим відповідачем було укладено договір застави майбутнього врожаю, відповідно до якого позивач має право у випадку невиконання відповідачем своїх зобов"язань за договорами поставки №27-04/П/1 та №27-04/П/2 від 27.04.06, отримати відшкодування за рахунок заставленого відповідачем майна - врожаю озимої пшениці 2007 року, розташованого на полі №5 I к.с. площа 40,0 га. та на полі №2 IIк.с. - площа 10,0 га. 10.07.07 другим відповідачем складено акт опису й арешту майна відповідача, в який було внесено й спірне майно.

До початку судового засідання позивач заявив клопотання про забезпечення позову, але оскільки суду не було надано доказів, що підтверджують наявність обставин, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, суд відмовив позивачеві у задоволенні вказаного клопотання.

2-й відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує, посилається на те, що відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Станом на проведення виконавчих дій, реальна вартість предмету застави становить приблизно 95000,00 грн. - 103750,00 грн. Частиною 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Також, 2-й відповідач вказує на те, що законом визначено порядок вимог заставодержателів, які не є стягувачами у виконавчому провадженні. 13.07.07 державний виконавець направив на адресу позивача за №7207 повідомлення. Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" з коштів, одержаних від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, піся чого вони використовуються для задоволення вимог заставодержателя. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, кошти йому виплачуються у разі належного підтвердження права на заставлене майно. Після повного задоволення вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, визначеному цим Законом.

Таким чином, відповідач вказує на те, що у позивача не виникло права на позов до 2-го відповідача, і він міг задовольнити свої вимоги до 1-го відповідача в межах виконавчого провадження.

1-й відповідач в судові засідання не з’являвся, вимоги ухвал суду не виконав. Через представника позивача, відповідач надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю.

В судовому засіданні, яке розпочалося 28.01.08 було оголошено перерву до 05.02.08 та до 07.02.08 для надання сторонами додаткових доказів по справі та для прийняття рішення.

Розглянувши надані суду докази, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, суд встановив, що 27.04.06 між позивачем та першим відповідачем було укладено договори №27-04/П/2 та №27-04/П/1. Відповідно до умов договорів, позивач зобов`язався поставити відповідачеві товар (насіння кукурудзи та соняшнику), а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити його вартість протягом строку, що вказаний у договорі. Відповідач свої зобов`язання за договорами поставки по оплаті товару не виконав.

16.03.07 між позивачем та першим відповідачем було укладено договір застави майбутнього врожаю. Відповідно до договору застави, позивач має право у випадку невиконання відповідачем своїх зобов"язань за договорами поставки №27-04/П/1 та №27-04/П/2 від 27.04.06, отримати відшкодування за рахунок заставленого відповідачем майна - врожаю озимої пшениці 2007 року, розташованого на полі №5 I к.с. площа 40,0 га. та на полі №2 IIк.с. - площа 10,0 га.

Відповідно до п. 2.3 договору застави, в разі невиконання "Заставодавцем" зобов"язань, до "Заставодержателя" переходить право власності на предмет застави, згідно якого "Заставодержатель" має право реалізувати його або залишити його у своїй власності.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що 1-м відповідачем не оспорені вимоги про визнання за позивачем права власності на заставлене майно - 125 т. врожаю озимої пшениці 2007 року, який був зібраний з поля №5 I к.с. площа 40,0 га. та з поля №2 II к.с. - площа 10,0 га. (згідно плану розташування місцевості полів) вартістю 47100 грн. відповідач не виконав свої зобов"язання перед позивачем за договороами поставки №27-04/П/1 та №27-04/П/2 від 27.04.06, а також, враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в частині визнання права власності на заставлене майно, є обгрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Розглянувши вимоги позивача щодо звільнення майна з-під арешту, судом було встановлено наступне.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

10.07.07 другим відповідачем складено акт опису й арешту майна відповідача, в який було внесено й спірне майно.

Розглянувши заперечення другого відповідача, суд, визнав їх необгрунтованими, оскільки, відповідно до п. 2.3 договору застави, в разі невиконання "Заставодавцем" зобов"язань, до "Заставодержателя" переходить право власності на предмет застави, згідно якого "Заставодержатель" має право реалізувати його або залишити його у своїй власності.

Таким чином, 2-м відповідачем накладено арешт на майно, яке знаходиться в заставі та відповідно до умов договору перейшло у власність позивача.

Зважаючи на викладене вище, суд, визнав позовні вимоги позивача про звільнення майна з-під арешту визнав обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 44 та ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесенню на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 77, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов до СТОВ "Каплунівське" (Харківська область, Краснокутський район, с. Каплунівка, код 32314617) задовольнити повністю.

Позов до Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Харківській області (м. Харків, вул. Петровського, 26, код 34859512) задовольнити повністю.

Визнати за ТОВ НВФ "Хелп - Агро" (м. Харків, вул. Тобольська, 42-а, оф. 406, код 30511419) право власності на заставлене майно - 125 т. врожаю озимої пшениці 2007 року, який був зібраний з поля №5 I к.с. площа 40,0 га. та з поля №2 II к.с. - площа 10,0 га. (згідно плану розташування місцевості полів) вартістю 47100 грн.

Звільни з-під арешту заставлене майно - 125 т. врожаю озимої пшениці 2007 року, який був зібраний з поля №5 I к.с. площа 40,0 га. та з поля №2 II к.с. - площа 10,0 га. (згідно плану розташування місцевості полів) вартістю 47100 грн. та зобов"язати Підрозділ примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Харківській області (м. Харків, вул. Петровського, 26, код 34859512) передати вказане майно.

Стягнути з СТОВ "Каплунівське" (Харківська область, Краснокутський район, с. Каплунівка, код 32314617) на користь ТОВ НВФ "Хелп - Агро" (м. Харків, вул. Тобольська, 42-а, оф. 406, код 30511419) - 471 грн. державного мита та 59 грн. витрат на інформаційно - технічне зебезпечення судовогопроцесу.

Стягнути з Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Харківській області (м. Харків, вул. Петровського, 26, код 34859512) на користь ТОВ НВФ "Хелп - Агро" (м. Харків, вул. Тобольська, 42-а, оф. 406, код 30511419) - 59 грн. витрат на інформаційно - технічне зебезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення підписано 08.02.08

Суддя