ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

14
лютого 2008 р.

№
2-1059

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

головуючого
судді

Добролюбової
Т.В.

суддів

Гоголь
Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали  касаційної скарги

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на
ухвалу

Апеляційного  суду Полтавської області від 08.09.2005

у
справі

№2-1059/2004

за
позовом

ОСОБА_5

до

ОСОБА_1
ОСОБА_2 ОСОБА_3

третя особа

ОСОБА_4
ОСОБА_6

про

визнання
права власності

Представники сторін у
судове засідання не з'явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду
касаційної скарги.

ОСОБА_5 у січні 2004 року заявлений
позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3  про
визнання права власності  на 45 %
статутного фонду ТОВ "Сакура Інвест". Обґрунтовуючи свої вимоги
позивач вказував на те, що ОСОБА_6 запропонував йому взяти участь у діяльності
ТОВ "Сакура Інвест" з часткою у статутному фонді в 45%.  Позивач зазначав, що в силу певних обставин
його частка була оформлена на дружину засновника ОСОБА_7

доповідач: Добролюбова
Т.В.

, у
зв'язку з чим в грудні 2001 року до установчих документів підприємства внесені
відповідні зміни.  Позивач наголошував на
тому, що увесь час керував ТОВ "Сакура -Інвест", вносив до статутного
фонду грошові кошти. Бородянец Валерій Іванович вказував на те, що оскільки
ОСОБА_6 та  ОСОБА_7 трагічно загинули,
він просив визнати за ним право власності на 45% статутного фонду ТОВ
"Сакура Інвест".

Рішенням Автозаводського районного суду
міста Кременчука від 03.12.04, ухваленим суддею Поймай Ю.С., позовні вимоги
задоволено. Суд дійшов висновку, що позивач у справі є фактичним власником
частки в 45% статутного фонду ТОВ "Сакура -Інвест". При цьому, суд
обґрунтовував рішення  приписами статей
15, 16,328 Цивільного кодексу України, статті 48 Закону України "Про
власність".

Апеляційний суд Полтавської області у
складі колегії суддів: Гальонкіна С.А. -головуючого, Буленка О.О., Корнієнка
В.І., ухвалою від 08.09.05, перевірене рішення районного суду залишив без змін,
а апеляційну скаргу  ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 -відхилив.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до Верховного суду України з касаційною скаргою, в якій просять
рішення та ухвалу у справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи свої вимоги скаржники вказують на порушення судами
приписів статей 57, 59, 60 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки
суд не навів доказів, крім показань свідків, якими підтверджується факт
участі  ОСОБА_5 у здійсненні керівництва
ТОВ "Сакура -Інвест". Заявники вказують на те, що позивач не може
бути директором або заступником директора товариства, адже ці посади  є виконавчими органами  господарського товариства і відповідно до
приписів статей 41, 59, 62 Закону України "Про господарські товариства"  обираються загальними зборами засновників,
яке з цього питання не проводились. Крім цього, скаржники наголошують на тому,
що позивач не приймав участі у зборах учасників товариства, виробничі питання
підприємства не вирішував, оскільки не є учасником товариства.  Заявники також стверджують, що судами не
надано оцінки тому факту, що  ОСОБА_5
самовільно поклав на себе обов'язки з керівництва товариством після смерті
засновників, та незаконно заволодів їх майном. Скаржники вважають, що судами
порушено і приписи статей 215, 315 Цивільного процесуального кодексу України,
статей 147 Цивільного кодексу України, статей 7, 41, 55, 59, 62 Закону України
"Про господарські товариства".

Від ОСОБА_5 надійшов відзив на
касаційну скаргу, в якому він просить судові рішення у справі залишити без
змін, а касаційну скаргу -без задоволення.

Верховний суд України відповідно до
положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про
судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ" від 22.02.07 №697-V, супровідним листом від 23.06.07 № 6-2664св05,
матеріали справи передав для розгляду Апеляційному суду Сумської області.

Апеляційний суд Сумської області
ухвалою від 16.11.07, ухваленою суддею Білецьким О.М., керуючись Законом
України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів” касаційну
скаргу зі справою передав для розгляду Вищому господарському суду України.

Вищий
Господарський суд України заслухавши доповідь судді  Добролюбової Т.В., переглянувши  матеріали
справи та доводи  касаційної  скарги, перевіривши  правильність
застосування судами  приписів  чинного
законодавства,  відзначає  наступне.

Підвідомчість
справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі
відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування
підвідомчості за суб'єктним складом. Законом України від 15.12.06 №483-У
"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та корпоративних спорів", який
набрав чинності 29.12.06, внесені  зміни,
зокрема, до статті 12 Господарського процесуального кодексу України. Так,
відповідно до пункту 4 частини І статті 12 вказаного Кодексу, до компетенції
господарських судів віднесені справи, що виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів. Статтею 167 Господарського кодексу України унормовано, що
корпоративні права -це права особи, частка якої визначається у статутному фонді
(майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку
(дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та
статутними документами. Відтак, корпоративними спорами є такі спори, предметом
яких є вимоги учасників корпоративних відносин, тобто відносин, пов'язаних із
здійсненням управління корпоративним утворенням або веденням його справ, про
захист їх корпоративних прав способами, передбаченими законом.  Предметом позову у даній справі є вимога  ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3  про визнання права власності  на 45 % статутного фонду ТОВ "Сакура
Інвест". Як вбачається з матеріалів справи, даний спір виник між фізичними
особами, які не є носіями корпоративних прав і не перебувають між собою у
корпоративних відносинах, а саме, відносинах, що виникають, змінюються чи
припиняються щодо корпоративних прав, тобто спір про право. Отже, цей спір не
відповідає вимогам пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального
кодексу України, тому дана справа не віднесена до справ, розгляд яких належить
до компетенції господарських судів. Таким чином касаційний перегляд рішень у
спорі про право фізичних осіб і за суб'єктним і за предметним складом, повинен
здійснюватись Апеляційним судом Сумської області відповідно до положень Закону
України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22.02.07 №697-V, про що зазначено і в листі Верховного суду України.

З
огляду на встановлене, колегія суддів визнає, що на даний спір не поширюється
дія Закону України №483-V від 15.12.2006
“Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів”, тому
касаційне провадження у цій справі не може здійснюватись Вищим господарським
судом України.

На
підставі викладеного, керуючись пунктом 1 статті 80, статтями 1115,
1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі
№2-1059/2004    Автозаводського  районного суду міста Кременчука  за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4   на ухвалу Апеляційного суду
Полтавської області від 08.09.2005, помилково порушене ухвалою Вищого
господарського суду України від 17.12.07 -
припинити.

Справу
скерувати до Апеляційного суду Сумської області.

Головуючий                                                                                 Т.
Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець