Господарський суд
Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" березня 2008 р.

Справа № 12/2650

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорська Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача Шевелєв Я.А. - дов. №08/387-004803 від 26.01.08.

від відповідача Гончаренко А.П. - дов. "144 від 14.02.08р.

Розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м.Житомир)

до Виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №13 (м.Житомир)

про стягнення 15150,30 грн.

В порядку ч. 4 ст. 69 ГПК України, спір вирішено у більш тривалийтермін, ніж передбачено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 21.02.08 до 25.02.08; до 28.02.08 та до 16:00 год. 03.03.08.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 15150,30 грн., з яких: 9168,47 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію, 3035,12 грн. - пеня, 614,82 грн. - 3% річних та 2331,89 грн. - інфляційні нарахування.

Представником позивача повідомлено суд про погашення відповідачем основного боргу, у зв'язку з цим подано заяву про зменшення позовних вимог (а.с.48 т.2), згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 2688,40грн., 3% річних у сумі 488,22грн., інфляційних нарахувань у сумі 164,91грн., а також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру обґрунтовано заявлених вимог. Відповідні уточнені розрахунки пені та 3 % річних подано суду.

Дії позивача щодо зменшення позовних вимог відповідають приписам ст. 22 ГПК України, а тому спір вирішується в межах вимог згідно заяви від 28.02.08.

На виконання вимог ухвали суду від 24.01.08 позивачем подано суду відповідні письмові пояснення щодо неможливості надати суду оригінал договору № 531 від 24 вересня 1990р. Вказано, що договір був предметом розгляду в господарському суді Житомирської області у справах №10/2386 та № 14/1364.

Представники відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечили, обґрунтовуючи тим, що станом на час звернення позивача з позовом до суду діяв договір про постачання електроенергії №531 від 24.09.1990р., а не договір №531 від 09.04.04., на який позивач посилається як на підставу позовних вимог.

Представник відповідача вказав, що другий екземпляр договору № 531 від 09.04.04 після розгляду справи № 15/64"Д", предметом спору у якій була вимога про спонукання до укладення договору в редакції ВАТ "ЕК "Житомиробленерго", останнім на адресу КВЖРЕП № 13 не направлявся.

На виконання вимог ухвали суду від 24.01.08 надано докази погашення сум заборгованості по основному боргу.

В судовому засіданні оглядались матеріали справи №10/2386, № 14/1364, № 15/64"Д".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, та оглянувши матеріали справ №10/2386, № 14/1364, № 15/64"Д" господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказав, що між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та Виробничо-житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №13 09.04.04 було укладено договір про постачання електричної енергії № 531.

Згідно п. 2.2.3 договору, розрахунковим періодом вважається період з 15 числа по 15 число включно і вказаний період прирівнюється до календарного місяця.

Відповідно до п. 7.3 договору, остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється споживачем (відповідачем) не пізніше 5 діб після закінчення розрахункового періоду в розмірі фактичного споживання електроенергії за місяць з урахуванням сальдо на початок місяця.

Оскільки відповідач не проводив своєчасних розрахунків у визначений договором строк, в порядку п. 4.2.1, йому нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення в сумі 2688,40 грн. (а.с.48-51 т.2).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано 3% річних у сумі 488,22грн., інфляційних нарахувань у сумі 164,91грн. (а.с.52-57 т. 2).

Відповідач заперечує проти позовних вимог. Вважає, що постачання електричної енергії позивачем здійснювалось не за договором № 531 від 09.04.04, оскільки він сторонами не був укладений. Вимога про спонукання до укладення договору № 531 від 09.04.04 було предметом розгляду у справі 15/64"Д" за позовом ВАТ "ЕК "Житомиробленерго" до КВЖРЕП № 13. Відповідач вважає, що рішення суду так і не було виконане, а договір є неукладеним.

Представник відповідача пояснив, що в 2004 році позивач направив йому в двох примірниках проект договору на постачання електричної енергії, на яких був відсутній підпис керівника та відтиск печатки позивача. Відповідачем належним чином оформлено проект договору - підписано керівником, проставлено відтиск печатки, а також складено протокол розбіжностей до договору і обидва екземпляри направлено позивачу. Оскільки позивач не погодився з умовами відповідача, він звернувся до суду з позовом про спонукання до укладення договору. Як на доказ того, що договір сторони не уклали, відповідач зіслався на договір № 531 від 09.04.04 (копія його міститься в справі № 15/64"Д"), вказав, що на ньому відсутній підпис керівника та відтиск печатки ВАТ "ЕК "Житомиробленерго", тобто договір № 531 від 09.04.04 не був оформлений належним чином (а.с. 58-69, т.2).

Після винесення рішення позивач не вручив відповідачу другий примірник договору і договір не був укладений на умовах, які визначив суд.

Як доказ поставки електричної енергії не за договором № 531 від 09.04.04 відповідач надав звіти про використану електроенергію (а.с.36, 37, 39, 40, 42-44, 49, 50, 52, 53, 56, 57, 59, 60, 61, 64, 65, 68, 69 т.1), які подавались ним енергопостачальній організації, лист позивача про встановлення розміру споживання електричної енергії у 2008 р. (а.с.73 т. 1), додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії (а.с.109 т.1), лист позивача від 03.07.07 (а.с. 83 т.1). Відповідач вважає, що постачання електричної енергії здійснювалось за договором № 531 від 24.09.1990 р.

Позивач заперечив пояснення відповідача і вважає, що договір № 531 від 09.04.04 в порядку ст. 187 ГК України набрав чинності з 18.11.04, тобто з дня набрання рішенням господарського суду Житомирської області від 08.11.04 по справі № 15/64"Д" законної сили, а тому його вимоги є підставними і законими.

Крім того, позивач не заперечив, що на договорі був відсутній підпис керівника та відтиск печатки ВАТ "ЕК "Житомиробленерго" і надав довідку від 05.02.08 (а.с.7 т.2), згідно якої під час отримання від відповідача протоколів розбіжностей на примірнику договору відповідача були проставлені підписи та печатки Житомирського РЕМ, а примірник договору отримала особа, яка доставила протокол розбіжностей.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Оскільки під час укладення договору № 531 від 09.04.04 сторони не досягли згоди з усіх умов договору, позивач звернувся до суду з позовом до КВЖРЕП № 13 про спонукання до укладення договору.

Рішенням господарського суду від 08.11.04р. по справі №15/64"Д" позов ВАТ ЕК "Житомиробленерго" до Комунального виробничого житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства №13 про спонукання до укладення договору зобов’язано Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №13 підписати договір №531 від 09.04.04 про постачання електричної енергії споживачам, між Відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна Компанія „Житомиробленерго” та Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №13 з такими змінами та доповненнями:

- Пункт 2.1.2. після слів "товарної продукції" доповнити словами "із дотриманням граничних показників якості електроенергії, визначених державним стандартом"

- Пункт 2.2.7. слова "в день виникнення порушення" замінити словами "але не пізніше трьох днів від дня виникнення порушення".

- Пункт 2.6. доповнити словами "за винятком випадків, коли з орендарем укладено окремий договір з енергопостачальною організацією на постачання електроенергії".

- В пункті 3.1.2. слова "умовами розділу 6 цього Договору у відповідності до порядку, передбаченого ПКЕЕ" замінити словами "чинним законодавством";

Частину другу пункту 4.1.3., а саме слова "Енергопостачальна організація не несе відповідальності за якість електроенергії, якщо вона закуплена і поставлена ДП "Енергоринок" з параметрами, які не відповідають умовам Держстандарту." - виключити;

Пункт 4.2.3. доповнити словами "у випадках, якщо субспоживач проводить розрахунки за спожиту електроенергію з Споживачем".

Отже, судом вирішено спір щодо спонукання до укладення договору і в порядку ч. 3 ст. 84 ГПК України, в резолютивній частині рішення вказано умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір.

Однак, суд вважає, що позивачем не доведено факт укладання сторонами договору у відповідності до рішення суду по справі № 15/64"Д".

З матеріалів справи, зокрема з договору, який був наданий позивачем в обгрунтування своїх вимог не вбачається, що відповідач підписував договір на постачання електиричної енергії в редакції, яку зазначив суд в рішенні від 08.11.04 по справі № 15/64"Д".

Частиною 2 статті 187 ГК України передбачено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Суд не погоджується з твердженнями позивача, що в порядку ст. 187 ГК України, договір був укладений в день набрання чинності рішення по справі № 15/64 "Д", оскільки предметом позову була вимога про вчинення певних дій, а саме дій спрямованих на спонукання укласти договір в редакції ВАТ "ЕК "Житомиробленерго", і судом було винесено рішення про зобов'язання відповідача підписати договор.

До того ж у суду є підстави вважати, що договір № 531 від 09.04.04 не був належним чином оформлений, тобто не містив підпису керівника та відтиску печатки позивача, а тому відповідач повернув позивачу і власний екземпляр. Факт неналежного оформлення договору вбачається з копії договору № 531 від 09.04.04, яка міститься в матеріалах справи № 15/64"Д" (а.с. 7-18 справи № 15/64"Д") (копії договору та протоколу розбіжностей долучено до матеріалів справи 12/2656 (а.с.58-69 т.2). До пояснень позивача, що примірник договору, який належав відповідачу був оформлений і переданий йому після отримання протоколу розбіжностей, суд відноситься критично, оскільки матеріали справи не містять доказів в підтвердження вищевказаних фактів.

Навпаки, як вбачається з листа про встановлення розміру споживання електричної енергії у 2008 р., який був направлений позивачем на адресу відповідача (а.с.73 т. 1); додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії (а.с.109 т.1), якою була реструктуризована заборгованість відповідача; листа позивача від 03.07.07 про межу експлуатаційної відповідальності сторін (а.с. 83 т.1) позивач посилається на договір № 531 від 24.09.1990 р.

Щомісячні звіти про використану електроенергію, які подавались відповідачем і приймались позивачем (а.с.36, 37, 39, 40, 42-44, 49, 50, 52, 53, 56, 57, 59, 60, 61, 64, 65, 68, 69 т.1) також містять посилання на договір № 531 від 24.09.1990 р.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у позивача відсутні підстави вважати, що правовідносини та зобов'язання у сторін виникли на підставі договору № 531 від 09.04.04, а тому вимоги позивача є безпідставними, тобто такими, що не грунтуються на обставинах, що мали місце.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2688,40грн., 3% річних у сумі 488,22грн., інфляційних нарахувань у сумі 164,91грн. суд відмовляє.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 33, 49, 69, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Сікорська Н.А.

Дата підписання рішення: 11 березня 2008р.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам.