донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

05.08.2008
р.
справа №44/66пн

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Волкова
Р.В.

суддів

Старовойтової  Г.Я. , Запорощенка  М.Д.

за
участю  представників сторін:

від
позивача:

ОСОБА_4,
довіреність № б/н  від 01.11.07,  представник,

від
відповідача:

ОСОБА_2.,
довіреність № 6509 від 15.07.08, ОСОБА_3.,довіреність № 3880  від 25.05.06,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

приватного підприємцяОСОБА_1, м.Донецьк

на
рішення  господарського суду

Донецької області

від

12.05.2008
року

по
справі

№44/66пн
(Мєзєнцев Є.І.)

за
позовом

товариства
з обмеженою відповідальністю "Фірми "Сокол" м.Донецьк

до

приватного
підприємцяОСОБА_1 м.Донецьк

про

зобов'язання
відповідача звільнити займане приміщення (малу архітектурну форму) № 395,
площею 12,5 кв.м. за
АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 12.05.2008р. по справі № 44/66пн задоволено позов
товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма ”Сокол” ( далі-позивач) до  суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особиОСОБА_1.

Вказаним
рішенням суду  зобов'язано відповідача,
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну особу
ОСОБА_1(далі-відповідач)  звільнити
займане приміщення (малу архітектурну форму) №395, площею 12,5 кв.м. заАДРЕСА_1

Не
погоджуючись з прийнятим  рішенням,
відповідач по справі  звернувся до
Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить суд  скасувати рішення місцевого
господарського суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову щодо
звільнення займаного приміщення за АДРЕСА_1та стягнення  витрат на послуги адвоката у розмірі 2502
грн.

В
обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування
місцевим господарським судом  норм
матеріального права та неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для
правильного вирішення спору. Вказує на відсутність досудового спору між
позивачем та відповідачем, оскільки відповідач не отримав пропозицію від
позивача, згідно ч.2 ст. 795 ЦК України, щодо припинення договору оренди на
підставі акту приймання-передачі об'єкта оренди.  Крім того скаржник вважає безпідставними
вимоги, щодо стягнення з відповідача витрат позивача по оплаті послуг адвоката
у розмірі 2502 грн., оскільки позивач не надав
суду доказів оплати адвокату за підготовку та  представництво інтересів позивача саме у цій
справі.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши доводи сторін, судова колегія встановила
наступне.

05.04.2007р.
між сторонами, товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма ”Сокол” (за
договором -Орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною
особою ОСОБА_1(за договором -Орендар) укладено договір оренди, згідно умов кого
орендодавець надав нежитлове приміщення №395, загальною площею 12,5 м.кв. за
АДРЕСА_1 (далі-Приміщення), а орендар прийняв Приміщення в тимчасове платне
користування та зобов'язався сплачувати орендну плату на умовах Договору.

Відповідно
до п. 2.1. Договір укладено на невизначений строк і він підлягає припиненню з
ініціативи будь-якої сторони за умови письмового попередження іншої сторони за
один місяць ( п. 2.3. Договору).

27.12.2007р.
позивач надіслав надіслав на адресу відповідача листа за № 189 з вимогою
звільнити орендоване приміщення у зв'язку з виробничою необхідністю та
припиненням строку дії Договору в силу статті 763 ЦК України.

Орендар
письмово відмовився  звільнити спірне
приміщення з посиланням на ст. 651 ГК України.

Як
вбачається з Договору,  довідки
наймодавця № 52 від 10.04.2008р. та паспорту на об'єкт обслуговування
населення, орендоване приміщення є об'єктом малої архітектурної форми (металева
зварна конструкція без облаштування фундаменту, оброблена зовні
металопластиковими фасадними панелями).

Згідно
наказу Державної служби автомобільних доріг „Про затвердження Порядку видачі
дозволів на розміщення, будівництво, реконструкцію та функціонування об'єктів
сервісу не землях дорожнього господарства та згод і погоджень на об'єкти
зовнішньої реклами вздовж автомобільних доріг загального користування” від
29.09.2005р. № 414, мала архітектурна форма - це невелика споруда для здійснення
підприємницької діяльності торговельно-побутового призначення площею до 30 м2
та висотою до 4 м, яка виконується з полегшених конструкцій і встановлюється
тимчасово без улаштування заглиблених у ґрунт фундаментів.

Таким
чином, виходячи з того, що мала архітектурна форма не має  ознак нерухомості, визначених статтею 181 ЦК
України, то спірне приміщення являє собою рухоме майно.

Відповідно
до вимог ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на
строк, встановлений договором.  Якщо строк
найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений
строк.

Кожна
із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися
від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один
місяць.

За
таких обставин, враховуючи п. 2.3. Договору, ч.2 ст. 763 ЦК України та дату
звернення позивача до відповідача з вимогою звільнити приміщення, суд першої
інстанції обгрунтовано дійшов висновку про те, що  строк дії Договору припинився з 28.01.2008р.

Посилання
заявника скарги на ч.1 ст. 291 ГК України є необгрунтованими, оскільки  наявні в договорі спеціальні умови стосовно
невизначеності строку дії угоди, а вимоги ч. 2 ст. 763 ЦК України в даному
випадку  є спеціальною нормою, яка
підлягає застосуванню у зв'язку з наявністю в Договорі спеціальної умови щодо
невизначеності строку дії оренди.

Крім
того, на момент укладення Договору Орендар був згодний з можливістю припинення
дії Договору у будь-який час за наявності письмового попередження іншої сторони
за один місяць до припинення дії Договору, оскільки зазначена умова передбачена
згідно принципу свободи договору самими сторонами в пункті 2.3спірного
договору.

Необгрунтованими
є і посилання заявника скарги на
додаткову угоду від 06.12.2007 року, оскільки вона не підписана  наймодавцем в порядку ст. ст. 638-639 ЦК
України, а  тому не може вважатися
укладеною.

Пунктом
3.1 Договору  передбачено розмір орендної
плати - 1000 грн. Посилання заявника апеляційної скарги на внесення  після 28.01.08 року орендної плати по 1300
грн. щомісячно  та сплати  комунальних послуг не можуть бути прийняті
судом як належні докази, оскільки з
доданих на підтвердження цього факту доказів не вбачається ані період
оплати ані об'єкт, за користування яким внесено кошти.

Необгрунтованими
є також посилання скаржника на те, що Договір не є припиненим, оскільки не
підписувався акт повернення Приміщення.
Правила ч. 2 ст. 795 ЦК України визначають не те, що єдиною підставою та
умовою припинення договору оренди є підписання акту повернення орендованого
майна, а те, що у разі повернення наймодавцеві предмету оренди шляхом
підписання акту повернення правочин оренди припиняється. Крім того, ст. 795 ЦК
України регулюються  правила виконання
договорів оренди нерухомості, проте спірне
приміщення не  є нерухомим майном.

Вимогами
ст. 785 ЦК України та п. 5.1.4 Договору передбачено обов'язок Орендаря після
припинення дії Договору повернути Орендодавцеві Приміщення у стані, в якому
Приміщення було одержане, з урахуванням нормального зносу.

За
таких обставин, місцевий господарський суд обгрунтовано дійшов висновку про
задоволення позову щодо звільнення займаного відповідачем приміщення (малої
архітектурної форми) №395, площею 12,5 кв.м. за АДРЕСА_1

Відповідно
до ст. 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача у разі
задоволення позову.

Згідно
статті 48 ГПК України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру”. Статтею
12 Закону України „Про адвокатуру” зазначено, що оплата праці адвоката
здійснюється на підставі угоди між юридичною особою і адвокатом. Між
Орендодавцем та ТОВ „Юридичний консалтинг „ЛОКІС” 01.11.07 року укладено
договір № 01/11/07-9ЮУ про надання юридичних послуг. Інтереси позивача при
цьому представлені адвокатом ОСОБА_4. (свідоцтво НОМЕР_1 від 23.09.97 року).

Рахунком
№ 2 від 28.01.08 року встановлено розмір витрат за послуги адвоката у
господарській справі за позовом до Орендаря у сумі 2'502 грн., які сплачено
позивачем згідно платіжного доручення № 88 від 30.01.08 року.

Таким
чином, витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката  є доведеними з боку позивача та відповідно до
вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються  на відповідача.

Керуючись
ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу
України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особиОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Рішення
господарського суду Донецької області від 12.05.2008р. по справі № 44/66пн-
залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову
апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України
у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати
розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Головуючий          Р.В.
Волков

Судді:          Г.Я.
Старовойтова

М.Д.
Запорощенко

Надруковано  4 примірника:

1-й
прим. -позивачу

2- й
прим. -відповідачу

3-й
прим.- до справи

4-й
прим. Донецькому апеляційному господарському суду