ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04.03.08 р.                      Справа № 10/318пд

Господарський суд Донецької області у складі

Головуючого Сковородіної О.М.

Суддів                                         Ломовцевої Н.В.

Кододової О.В.

при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Чернишов В.М. – довіреність від 17.08.06р.

Доценко С.Б. – довіреність від 16.04.07р.

від відповідача: не з’явився

у справі за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Дондіпрошахт” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП” м. Донецьк

про розірвання договору оренди від 01.11.02р.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2007р. рішення господарського суду Донецької області від 08.02.07р. у справі № 10/318пд за позовом Відкритого акціонерного товариства „Дондіпрошахт” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП ” м. Донецьк про розірвання договору оренди від 01.11.02р. було скасоване та справа направлена на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався те, що відповідачем істотно порушуються умови договору оренди від 01.11.02р., укладеного між останнім та ВАТ „Дондіпрошахт”, а саме: затримуються платежі з орендної плати до трьох місяців та відшкодування витрат на утримання орендованого майна, не проводиться звірки розрахунків, заважаючи позивачу здійснювати своєчасні платежі за своїми зобов’язаннями.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, вказував на те, що ним належним чином виконуються договірні зобов’язання шляхом сплати платежів в порядку та розмірі, передбачених договором оренди від 01.11.02р. Також, просив суд припинити провадження у справі, оскільки закінчився строк дії спірного договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

01.11.2002р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди б/н (далі по тексту – договір), відповідно до якого останньому було передане в строкове платне користування державне майно, нежитлове приміщення, площею 58,7 кв.м., що знаходиться по вулиці Артема, 125 у м. Донецьку, з метою розміщення офісу (п.1.1. договору).

Пунктом 10.6. передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом місяця він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

За поясненнями сторін, позивача (орендодавця) та орендаря (відповідача), договір припинив свою дію, відповідач передав орендовано майно позивачу.

Таким чином, станом на теперішній час договір оренди б/н від 01.11.2002р. припинив свою дію. Як слід, провадження у справі підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України.

Одночасно суд зазначає, що в період дії договору, в межах цього спору судом була призначена незалежна судова бухгалтерська експертиза з метою встановлення належності нарахувань оплати за договором оренди та відповідно погашення боргу за цими нарахуваннями відповідачем.

За результатами проведеного експертного дослідження, судом був отриманий висновок експерта Трипутіної О.І. № 4729/25 від 23.11.07р. (аркуш справи 87-91 т.7), в якому зазначено, що:

1)відповідачем на користь позивача за період з 01.02р. по 09.07р. було сплачено 74886,05грн., у тому числі орендної плати – 50410,57грн., плати за комунальні послуги – 24475,48грн.;

2)відповідно до призначення платежу в платіжних документах відповідача за договором оренди від 01.11.02р. останнім було сплачено 46176,14грн.;

3)відповідачем були допущені порушення граничного строку оплати орендної плати за певні періоди;

4)відповідачем сплата платежів з орендної плати та плати за комунальні послуги за період з 01.01.02р. по 01.10.07р. здійснювалась не в повному обсязі.

З аналізу цього висновку суд вбачає, що на час звернення позивача з позовом заборгованість зі сплати орендної плати протягом трьох місяців – відсутня.

Так, зокрема, зміст договору оренди не визначає строки виконання зобов’язань з оплати орендної плати. І тому, відповідно до приписів ст. 165 ЦК УРСР та ст. 530 ЦК України, строк оплати мав бути встановлений вимогою позивача до відповідача. Проте, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували дату пред’явлення таких вимог (в тому числі, відсутні дати пред’явлення до оплати платіжних вимог – доручень до установ банку).

В свою чергу, відповідач, здійснюючи платежі з оплати орендної плати, не завжди вказував період, за який вона сплачується. І тому, суд вважає, що перерахування платежів відповідачем, також, не свідчить про дату пред’явлення вимог позивача.

Інша підстава позову – невиконання обов’язку щодо укладання з балансоутримувачем орендованого майна договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (п.5.7. договору), на думку суду, дійсно була доречною.

Так, з пояснень сторін в судових засіданнях вбачається, що відповідач пропонував укладання договору, передбаченого п. 5.7. договору оренди б/н від 01.11.2002р., та позивач, в свою чергу, відмовився від його укладання та запропонував інші умови укладання договору.

Така зустрічна оферта не була прийнята відповідачем, і тому укладання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю не відбулось. При цьому, як вбачається з експертного висновку, відповідач перерахував кошти позивачу за комунальні послуги.

З іншого боку, витрати на утримання орендованого майна відповідач не мав наміру відшкодовувати, оскільки вважав, що 1) вони (витрати) не стосуються об’єкту оренди; 2) договір про їх відшкодування не був укладений та, взагалі, його укладання не є можливим внаслідок того, що сторони за таким договором не можуть знати наперед розмір цих витрат та, відповідно, домовленість щодо цієї істотної умови договору не буде досягнута на момент його укладання.

Така позиція відповідача свідчить про те, що він не дотримався прийнятих на себе зобов’язань, обумовлених п. 5.7. договору оренди.

Власне розуміння відповідачем неможливості укладання договору щодо відшкодування витрат на утримання орендованого майна мало бути предметом домовленостей ще при укладанні договору оренди б/н від 01.11.2002р.

Тобто, заперечення відповідача з цього приводу могли вплинути, взагалі, на питання щодо передачі йому в оренду приміщення.

Крім того, суд вважає надуманими твердження відповідача щодо неможливості укладання договору про відшкодування витрат (щодо визначення їх розміру на момент укладання договору), оскільки такі домовленості між сторонами могли бути врегульовані, в тому числі, відкладальними умовами цього договору.

Отже, в силу ст. 188 ГК України, ч.1 ст.1, ч.3 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” на момент звернення до суду з позовом існувала підстава для розірвання договору – невиконання зобов’язань щодо укладання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Таким чином, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд дійшов висновку про їх покладення на обидві сторони в рівних частинах відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі ч.1 ст.1, ч.3 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ст. 188 ГК України, ст. 165 ЦК УРСР та ст. 530 ЦК України, керуючись ст.ст. 22, 78, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 49, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Припинити провадження у справі № 10/318пд за позовом Відкритого акціонерного товариства „Дондіпрошахт” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП ” м. Донецьк про розірвання договору оренди від 01.11.02р.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Дондіпрошахт” (83055, м. Донецьк, вул. Артема, 125; ; рахунок 5559 у Головному управління ПІБ по Донецькій області, код банку 334635) на користь Донецького науково – дослідного інституту судових експертиз (83102, м. Донецьк, вул. Лисенка, 4; ; рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області, код 834016) 2256,00 грн. за проведені незалежні судові бухгалтерської експертизи.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП ” (83000, м. Донецьк, б. Пушкіна, 2-А, кімната 801; ) на користь Донецького науково – дослідного інституту судових експертиз (83102, м. Донецьк, вул. Лисенка, 4; ; рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області, код 834016) 2256,00грн. за проведені незалежні судові бухгалтерської експертизи.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АДАМС ДЕВЕЛОПМЕ?НТ ГРУП ” (83000, м. Донецьк, б. Пушкіна, 2-А, кімната 801; ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Дондіпрошахт” (83055, м?. Донецьк, вул. Артема, 125; ; рахунок 5559 у Головному управління ПІБ по Донецькій області, код банку 334635) витрати з державного мита в сумі 42,50грн. та витрати за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу в сумі 59, 00грн.

.

Головуючий суддя Сковородіна О.М.

Судді Н.В. Ломовцева

О.В. Кододова

.