ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.08 р.                     Справа № 38/156

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Какуша Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРИ-Центральний аптечний склад” м. Київ

до відповідача: Державного підприємства „Орджонікідзевугілля” м. Єнакієве Донецької області

про стягнення 24 000грн.00коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: не з”явився

від відповідача: Ковалева Л.В. нач.юр відділу за дов. № 01/4 -15158 від 09.09.2008р.

Суть спору:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „ТРИ-Центральний аптечний склад” м.Київ, звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства „Орджонікідзевугілля” м.Єнакієве Донецької області про стягнення заборгованості в сумі 24 000грн.00коп., з урахуванням індексу інфляції, який складає 514грн.67коп., пені в сумі 89грн.42коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 536грн.55коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір від 30.11.2007р. №01-7/195ГП.

30.09.2008р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 23.09.2008р. № 14/4-20/1433, відповідно до якого Державне підприємство „Орджонікідзевугілля” значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 32276912) та знаходиться за адресою: 86405, Донецька область, м. Єнакієве, вул. Трестівська,10. Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

06.10.2008р. на адресу господарського суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву №01/4-15209 від 03.10.2008р., в яких він позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне.

Договір на поставку протигрипозної вакцини “Інфлексал-В” 2007/2008 у кількості шприц-доз вакцини “Інфлексал-В” 06/07-400шт. ГКПУ 24.42.21.400 (далі-товар) №01-7/195 ГП був укладений 30.11.2007р. та позивач посилається на підтвердження факту даної поставки накладною - специфікацією №РН-0018910 від 29.11.2007р., але ж у накладній – специфікації не вказано по якому договору здійснювалась поставка, також не має підпису з боку позивача. Як вбачається з вищевикладеного, факт поставки за договором №01-7/195 ГП від 30.11.2007р. позивачем не підтверджений.

По-друге, пунктом 2.4 договору №01-7/195 ГП від 30.11.2007р. передбачено, що розрахунок за кожну окрему партію товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів від дня поставки партії товару, згідно з окремим рахунком-фактурою, але позивач не підтвердив факт направлення ДП „Орджонікідзевугілля” рахунка-фактури.

Таким чином, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

28.10.2008р. позивач у судовому засіданні надав суду клопотання, в якому просить суд залучити до матеріалів справи наступні документи: копію накладної № РН-0018910 від 29.11.2007р., копію довіреності серії ЯНТ № 243825 від 05.12.2007р., копію рахунку-фактури № РН-0018910 від 29.11.2007р., копію роздруківки телефонних дзвінків та пояснення до заперечень відповідача, яке судом розглянуте, задоволене та залучене до матеріалів справи.

В поясненнях до позовної заяви про стягнення боргу позивач зазначив наступне.

Відповідач стверджує, що у накладній – специфікації № РН-0018910 від 29.11.2007р. немає посилання на договір №01-7/195ГП від 30.11.2007р., проте, предмет, найменування та кількість товару, ціна договору абсолютно чітко дублює всі дані накладної – специфікації РН-0018910 від 29.11.2007р., що і є підтвердженням того, що даний договір є письмовим відображенням попередньої усної домовленості його сторін.

За умовами пункту 3.1 договору №01-7/195ГП від 30.11.2007р., поставка товару мала бути здійснена не пізніше 14.12.2007р. Іншої поставки, крім тієї, що відбулася 29.11.2007р., здійснено не було. Відповідач мав право розірвати договір через невиконання позивачем своїх обов’язків, але ж відповідач визнав факт поставки товару від 29.11.2007р. в рамках договору, а саме виконання позивачем своїх обов’язків за договором.

Позивач пояснив суду, що надав відповідачу рахунок –фактуру №РН-0018910 від 29.11.2007р. на оплату поставленого товару в день отримання товару разом із накладною - специфікацією №РН-0018910 від 29.11.2007р. Саме про це свідчить гарантійний лист наданий відповідачем позивачу, в якому міститься посилання на рахунок-фактуру №РН-0018910 від 23.11.2007р. Мова йдеться про рахунок –фактуру №№РН-0018910 від 29.11.2007р., адже інших рахунків позивач відповідачу не надавав. Щодо дати рахунку, то у даному випадку відповідач зробив технічну помилку.

Щодо розміру штрафних санкцій у сумі 1 140грн.64коп. та період їх нарахування, що становить 272 календарних дня (з 04.12.2007р. по 31.08.2008р.), то на думку позивача вони є абсолютно легітимними і навіть заниженими.

Таким чином, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача належні суми.

Клопотання та додані до нього документи судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Розгляд справи відкладався, у зв’язку з неявкою сторін у судове засідання та необхідністю надання додаткових документів.

11.11.2008р. на адресу господарського суду від позивача надійшов лист №596 від 04.11.2008р., в якому він повідомив суду, що між ТОВ „ТРИ-Центральний аптечний склад” та ДП “Орджонікідзевугілля” був укладений договір №01-7/195ГП від 30.11.2008р. про поставку протигрипозної вакцини “Інфлексал-В” 2007/2008 на загальну суму 24 000грн. та в рамках цього договору була здійснена поставка на підставі накладної-специфікації №РН-0018910 від 29.11.2007р.

Інших двосторонніх документів та угод між сторонами укладено не було.

Лист судом розглянутий та залучений до матеріалів справи.

11.11.2008р. на адресу господарського суду від позивача надійшла заява №599 від 04.11.2008р., в якій позивач збільшує розмір пені до 32 400грн., та ціну позову до 56 400грн.

У своєї заяві позивач пояснив суду наступне.

29.01.2008р. позивач направив відповідачу претензійний лист №40 з пропозицією терміново погасити заборгованість у розмірі 24 000грн. На підтвердження направленого претензійного листа відповідачу надав затверджену копію витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції ТОВ „ТРИ-Центральний аптечний склад” .

Крім того, позивач пояснив суду, що протягом всього періоду заборгованості позивач у телефонному режимі вів з відповідачем переговори з приводу існуючої заборгованості, але ж відповідач тільки запевняв позивача, що якнайскоріше перерахує належну суму.

Позивач зазначив, що він звернувся до суду за захистом своїх майнових прав більш ніж через півроку з моменту їх порушення та весь цей час надав відповідачу можливість погасити борг, хоча ГПК України не передбачена обов’язковість досудового вирішення спору.

На думку позивача, додатковим підтвердженням здійснення вказаної поставки товару міститься у роздруківці телефонних дзвінків, яка знаходиться у матеріалах справи. На виконання п.5.3 договору, 29.11.2007р. позивач телефонував відповідачу з метою повідомлення про відправку товару.

Позивач вважає, що несплата боргу відповідачем у розмірі 24 400грн. є грубим порушенням договору та ст.692 ЦК України.

Щодо нарахування пені позивач зазначив, що пунктом 7.2 договору №01-7/195ГП від 30.11.2007р. встановлено, що покупець має сплатити постачальнику пеню у розмірі 0,5% від вартості поставленої партії товару за кожен день затримки платежу. Вартість поставленого товару складає 24 000грн. Таким чином, період нарахування пені становить 270 календарних днів (з 06.12.2007р. по 31.08.2008р.), а саме 32 400грн.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 24 000грн. з урахуванням індексу інфляції у розмірі 514грн.67коп., пеню у розмірі 32 400грн., 3% річних у розмірі 536грн.55коп. та державне мито у розмірі 583грн.40коп. та провести судове засідання без представника позивача, адже останній задіяний у іншому судовому процесі.

Пояснення судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.11.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „ТРИ-Центральний аптечний склад” м. Київ (за договором – продавець, далі – позивач) та Державним підприємством „Орджонікідзевугілля” м.Єнакієве Донецької області (за договором – покупець, далі – відповідач) було укладено договір №01-7/195ГП, згідно до п.1.1 якого продавець зобов’язується передати в порядку і на умовах цього договору у власність покупцеві, а покупець зобов’язується прийняти і оплатити 24 000грн. на умовах цього договору протигрипозну вакцину Інфлексал-В 2007/2008, (іменовану далі-товар), у кількості шприц-доз вакцини “Інфлексал-В” 06/07-400 шт. ГКПУ 24.42.21.400.

Розділом 2 сторони зазначили ціну і розрахунки, а саме загальна сума договору становить 24 000грн. без ПДВ (п.2.3). Розрахунок за кожну окрему партію товару здійснюється протягом 3 банківських днів від дня поставки партії товару, згідно з окремим рахунком-фактурою, шляхом перерахування належних коштів покупцем на рахунок продавця. (п.2.4).

Обов’язки сторін передбачені розділом 3 договору, а саме: продавець повинен здійснити доставку товару покупцю відповідно до п.5.1 цього договору , але не пізніше 14.12.2007р. (п.3.1). Покупець зобов’язаний сплатити за товар згідно з п.2.4 цього договору та повідомити продавця про перерахування коштів за допомогою засобів зв’язку (телефон, факс) (п.3.2).

Розділом 7 договору сторони визначили відповідальність сторін, а саме: в разі затримки покупцем оплати поставленої партії товару, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,5% від вартості поставленої партії товару за кожний затримки платежу (п.7.2).

Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31 грудня 2007р.

Позивачем відповідачу було зроблено поставку продукції згідно накладної – специфікації №РН-0018910 від 29.11.2007р. (додається до матеріалів справи) на суму 24 000грн.00коп.

Відповідач не виконав свої грошові зобов’язання в належні терміни, натомість надав гарантійний лист від 04.12.2007р., за яким останній взяв на себе зобов’язання погасити заборгованість до 05.12.2007р.

У зв’язку з закінченням терміну платежу та невиконанням відповідачем своїх грошових зобов’язань, 29.01.2008р. позивач направив відповідачу претензійний лист №40 з вимогою щодо погашення заборгованості у сумі 24 000грн.00коп. протягом 14 банківських днів без нарахування штрафних санкцій.

Відповідач на претензію не відповів та борг станом на 15.09.2008р. не оплатив.

Таким чином, як вважає позивач, за відповідачем значиться заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 24 000грн.00коп.

До теперішнього часу відповідачем заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 24 000грн.00коп. не погашена, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Сторони пунктом 7.2 договору передбачили, що в разі затримки покупцем оплати поставленої партії товару, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,5% від вартості поставленої партії товару за кожний затримки платежу.

Оскільки відповідач порушив умови оплати за поставлену продукцію, тому позивач, з урахуванням заяви від 11.11.2008р., просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за період з 06.12.2007р. по 31.08.2008р. в розмірі 32 400грн.

Крім того, позивач наполягає на стягненні з відповідача інфляційних збитків у розмірі 514грн.67коп., 3% річних у розмірі 536грн.55коп. у зв’язку з порушенням грошового зобов’язання.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір від 30.11.2007р. №01-7/195 ГП, накладна – специфікація №РН-000018910 від 29.11.2007р., претензію №40 від 29.01.2008р., клопотання від 28.10.2008р., пояснення від 28.10.2008р., лист №596 від 04.11.2008р., заяву №599 від 04.11.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на заперечення на позовну заяву №01/4-15209 від 03.10.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно приписів чинного законодавства неподання додаткових матеріалів і доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень сторонами свідчить про те, що вони вважають наявні у справі докази достатніми, а суд відповідно до ст.ст. 43, 82 ГПК України надає їм належну оцінку та має право прийняти за наявними у матеріалах справи документами відповідне рішення.

Позивач наполягає на тому, що поставка товару за договором відбулася, посилаючись на накладну-спеціфікацію № РН-0018910 від 29.11.2007р., в той час як договір № 01-7/195 ГП був укладений 30.11.2007р. Між тим, у накладній не має посилання саме на цій договір.

Доказів у підтвердження направлення відповідачу вимоги від 29.01.2008р. № 40 щодо погашення заборгованості позивач суду не надав, тому суд не приймає до уваги лист позивача від 29.01.2008р. № 40, адресований відповідачу як вимогу про погашення заборгованості.

Неодноразові вимоги суду щодо надання належних доказів направлення вимоги відповідачу позивач не виконав. Надана суду копія витягу з журналу вихідної кореспонденції не є належним доказом, оскільки з неї не вбачається, яка саме кореспонденція була направлена на адресу ДП “Орджонікідзевугілля” .

З наданого позивачем гарантійного листа відповідача від 04.12.2007р. № 491-1/8 не вбачається, що оплата отриманого товару гарантується за укладеним договором, а є лише посилання на рахунок № РН 0018910 від 23.11.2007р. на суму 24000 грн.

Між тим, рахунок-фактура № РН-0018910 від 29.11.2007р. не містить посилання на відповідний договір.

На підставі наведеного, суд вважає, що позивачем не доведені позовні вимоги щодо наявності заборгованості відповідача за договором №01-7/195ГП від 30.11.2007р., а відтак підстав для задоволення позову в цій частини немає.

Оскільки не доведена заборгованість за укладеним договором, тому вимоги щодо стягнення інфляційних, 3% річних та пені є такими, що задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРИ-Центральний аптечний склад” м. Київ до Державного підприємства „Орджонікідзевугілля” м. Єнакієве Донецької області про стягнення заборгованості в сумі 24 000грн.00коп., з урахуванням індексу інфляції, який складає 514грн.67коп., пені в сумі 32 400грн.00коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 536грн.55коп. за договором №01-7/195ГП від 30.11.2007р., а всього 57 451грн.22коп., відмовити.

Повернути позивачеві зайве сплачене держмито у сумі 08грн.49коп.

Видати довідку.

Рішення оголошено у судовому засіданні 17.11.2008року.

Рішення набирає чинності після закінчення десятиденного строку із дня його прийняття.

Суддя Радіонова О.О.

Надруковано 4 примірника:

1 – до справи

3—сторонам у справі