ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04.04.08р.

Справа № А8/614-07

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Марганецький гірничо –збагачувальний комбінат" (м. Марганець)

до Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Марганецьке бюро технічної інвентаризації" (м. Марганець)

3-ті особи: 1)Товариство з обмеженою відповідальністю "Марганець Со ЛТД" (м. Марганець)

2)Тужиков Володимир Іванович (с. Лубянка Дніпропетровської області)

3)Книш Алла Володимирівна (м. Марганець)

4)Чугай Валерія Олександрівна (м. Кривий Ріг)

про                    оскарження дій та зобов'зання вчинити певні дії

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:          Зайцев М.В. (дов. № 30/313 від 144.04.06 р.)

Псалтирьова Т.Т. (дов. № 30/53 від 15.01.07 р.)

від відповідача:          не з'явився

від 3-тьої особи1:          не з'явився

від 3-тьої особи2          не з'явився

від 3-тьої особи3:          не з'явився

від 3-тьої особи4:          Дяченко А.П. (дов. № 3018 від 22.12.07 р.)

Суть спору:

Позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, звернувся до відповідача з позовом про визнання протиправними дій відповідача:

Ш          по реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Марганець, вул. 40 Років Жовтня, 2, за МП «Марганець Со», правонаступником якого є ТОВ «Марганець СО ЛТД»;

Ш          по реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Марганець, вул. 40 Років Жовтня, 2, за Тужиковим Володимиром Івановичем (і.н. );

Ш          по реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Марганець, вул. 40 Років Жовтня, 2, за Книш Аллою Володимировною (і.н. );

Ш          по реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Марганець, вул. 40 Років Жовтня, 2, за Чугай Валерією Олександрівною (і.н. ), а також зобов'язання відповідача скасувати реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Марганець, вул. 40 Років Жовтня, 2, за Чугай Валерією Олександрівною.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з постанови заступника прокурора м. Марганець від 13.06.07 р. про відмову в порушенні кримінальної справи позивачу стало відомо, що за МП «Марганець Со»було зареєстровано право власності на кафе «Юність», яке розташоване в парку імені Островського в м. Марганець по вул. 40 Років Жовтня. При цьому заступником прокурора було встановлено, що реєстрація права власності на зазначене приміщення була проведена відповідачем на підставі договору купівлі-продажу об'єкта від 04.03.92 р., укладеного між Марганецький державним гірничо - збагачувальним комбінатом та МП "Марганець Со", правонаступником якого є ТОВ «Марганець СО ЛТД». Згідно з умовами вказаного договору, предметом купівлі-продажу є нежитлові будівлі, споруди та обладнання по вул. 40 років Жовтня (парк ім. Островського), вартість продажу яких складає згідно оціночному акту або акту передачі власності з зазначенням ціни за кожним пунктом. Загальна вартість70 886 руб., в тому числі ПДВ. Предмет договору не містить опису, які саме об'єкти парку ім. Островського (нежитлові будинки, споруди та обладнання) є предметом купівлі-продажу, не містить їх назви та цін продажу, що є порушенням статей 224, 228 ЦК УРСР. Оскільки положення договору не містять у собі жодної умови про продаж нашим підприємством МП «Марганець Со»саме кафе «Юність», розташованого за адресою: м. Марганець, вул. 40 Років Жовтня, 2, дії відповідача по реєстрації права власності на зазначену будівлю за МП «Марганець СО»не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Крім того, згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області № 12/138-АО від 22.12.95 р. було створено відкрите акціонерне товариство шляхом перетворення державного Марганецького гірничо-збагачувального комбінату у Відкрите акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», який є правонаступником підприємства, що приватизується.

Згідно з листом від 29.10.02 р. № 12/7-5334 Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області надано перелік нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Марганецький ГЗК», в яке включено і будівлю кафе «Юність»за адресою вул. 40 Років Жовтня, 2. Зазначене майно увійшло до статутного фонду нашого підприємства ще з 1995 року і є його власністю.

Крім того, рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 21.01.99 р. по справі № Д10-105 за позовом ВАТ «Марганецький ГЗК»до ТОВ «Марганець Со»про зобов'язання звільнити приміщення було зобов'язано ТОВ «Марганець Со»звільнити приміщення кафе «Юність»за адресою: м. Марганець, вул. 40 Років Жовтня, 2. При цьому арбітражним судом було встановлено, що ТОВ «Марганець Со»не надано доказів правомірності знаходження в спірному приміщенні. Посилання ТОВ «Марганець Со»на наявність договору купівлі-продажу, згідно з яким ТОВ «Марганець Со»придбав у позивача нежитлові будівлі, споруди і обладнання по вул. 40 років Жовтня (парк Островського) не приймалися судом до уваги, оскільки сторонами договору не узгоджено конкретний перелік проданих приміщень. З наданих сторонами матеріалів не вбачається, що сторонами в складі проданого майна узгоджено продаж приміщення кафе «Юність», а інших доказів продажу приміщення кафе «Юність»ТОВ «Марганець Со»не надано. Зазначене рішення набуло законної сили.

Також, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.07 р. по справі №30/190-07 за позовом ВАТ «Марганецький ГЗК»до ТОВ «Марганець Со ЛТД»про визнання недійсним договору купівлі-нродажу об'єкту від 04.03.92 р. було відмовлено в задоволенні позову в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. При цьому, господарським судом було встановлено, що зазначений договір укладений з порушенням вимог чинного законодавства, з перевищенням наданих Марганецький ДГЗК повноважень. Перевищення повноважень було в тому, що при укладанні спірного договору не було отримано дозвіл Комітету України з металургійної промисловості для продажу об'єкту державної власності суб'єктом державної власності. Оскільки зазначений договір не відповідає вимогам закону, відповідно - він є недійсним з моменту його укладення, а тому не може породжувати будь-яких правових наслідків, в тому числі і реєстрацію права власності на кафе «Юність», згідно зі ст.48 ЦК УРСР.

За умови внесення спірного об'єкту нерухомості до статутного фонду нашого підприємства і беззаперечного та безперервного володіння нами цим майном і в теперішній час, надані відповідачем договори, що були підставою для реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Марганець, вул. 40 Років Жовтня, 2, за різними особами, є нікчемними, а відповідно - не можуть породжувати будь-яких наслідків, в тому числі і реєстрацію права власності.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що за МП «Марганець СО»право власності на будівлю кафе, розташовану за адресою: м. Марганець, вул. 40 років Жовтня, 2 бюро технічної інвентаризації реєструвало 05.11.96 р. на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.92 р., нотаріально посвідченого 04.11.96 р. Між Марганецьким ГЗК та МП «Марганець СО»був укладений договір купівлі - продажу нежитлових будівель, споруд та обладнання по вул. 40 років Жовтня (парк ім.Островського). Для реєстрації договору на будівлю кафе»Юність»до договору додавалися:

Ш          лист МГЗК від 30.03.92 р., адресований директору МП «Марганець СО»Твердохлебову Г.Ф., де було вказано, що при покупці всіх будівель, споруд, та обладнання кафе «Юність»буде власністю МП «Марганець СО»;

Ш          рахунок - фактура,

Ш          платіжне доручення про оплату вартості купленого майна;

Ш          акт прийняття-передачі основних засобів по парку «Островського».

Дані умови договору влаштовували обидві сторони, а представлених документів було достатньо для реєстрації договору купівлі-продажу згідно Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 19.01.96 р. за № 31/1056.

Парк ім. Островського в м. Марганець знаходиться по вул. 40 років Жовтня, 2, а тому будівля кафе, розташована на території парку, також зареєстрована за цією адресою.

Договір купівлі - продажу, укладений між Марганецьким ГЗК та МП "Марганець СО" не був визнаний недійсним та не розірваний.

Крім того, прокуратурою м. Марганець проводилась перевірка 13.06.07 р. по факту незаконної реєстрації права власності на кафе «Юність», але дії посадових осіб БТІ були визнани вірними.

По договору купівлі - продажу від 24.07.02 р. № 0186/07 майно підприємства - банкрута - ТОВ «Марганець СО»- кафе «Юність»- придбав Тужиков Володимир Іванович, а на данний час кафе належить Чугай В.О.

Реєстрація договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.07.02 р., р. № 0186/7 за Тужиковим В.І була проведена згідно Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.02 р. № 7/5.

Заборони на відчуження спірного майна не існувало, що підтверджується довідкою з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 06.03.07 р.

Книш А.В. звернулась до БТІ 11.04.07 р. для реєстрації договору купівлі - продажу від 27.03.07 р. р. № 1198 на нежитлову будівлю, будівлю кафе, по вул. 40 років Жовтня, 2.

Наступний власник цього майна - Чугай В.О. звернулась до БТІ 16.06.07 р. із заявою про реєстрацію договору купівлі - продажу від 08.06.07 р. р. № 2038.

Заявлені права Чугай В.О. відповідали чинному законодавству, пред'явлені були всі документи, необхідні для реєстрації, підстав для відмови в реєстрації права власності на нерухоме майно згідно п. 3.3. Тимчасового полодження БТІ не мало.

Ухвалою господарського суду від 19.02.08 р. до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача було залучено: 1) ТОВ "Марганець Со ЛТД", 2) Тужикова Володимира Івановича, 3) Книш Аллу Володимирівну, 4) Чугай Валерію Олександрівну.

Треті особи 1, 2, 3 відзиви на позов не надали.

Третя особа4 проти позову заперечує, посилаючись на наступне:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.02 р. боржника - ТОВ «Марганець Со»було визнано банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура у справі № Б15/19/02.

Ухвалою від 14.05.02 р. призначено по даній справі ліквідатора, яким були виявлені усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві приватної власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури, шляхом отримання від Марганецького МБТІ довідки-характеристики про наявність у юридичної особи права власності на кафе «Юність», що стало підставою включення нерухомості до складу ліквідаційної маси.

Ліквідатором було подано до господарського суду Дніпропетровської області звіт та ліквідаційний баланс і суд, перевіривши правильність, законність та повноту матеріалів виніс ухвалу від 21.10.02 р. по справі № Б15/19/02 про затвердження звіту та ліквідаційного балансу.

З наведеного виходить, що суд в господарській справі встановив обставини, а саме наявність у ТОВ «Марганець Со»ліквідаційної маси, що складається у тому числі і з кафе «Юність»та правильність і законність реалізації об'єкта ліквідаційної маси.

На підставі заяви ВАТ «Марганецький ГЗК»від 04.04.07 р. про незаконність реєстрації Марганецьким МБТІ приміщення кафе «Юність»за ТОВ «Марганець Со»та Тужиковим В.І. прокуратурою м. Марганець було проведено перевірку обставин, викладених у заяві, та встановлено, що реєстрація співробітниками МБТІ приміщення кафе «Юність»за ТОВ «Марганець Со»та Тужиковим В.І. проведена на законних підставах, що підтверджується постановою прокуратури м. Марганець від 13.06.07 р.

З огляду на викладене, висновок позивача та його обгрунтування щодо незаконності укладеної угоди купівлі-продажу кафе «Юність»та неправомірності дій відповідача є безпідставним та необгрунтованим.

Якщо припустити, що спірне майно в правочині між Книш А.В. та Чугай В.О. було відчужене особою, яка не мала на це права, то відповідно до ст. 330 ЦК України, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 388 ЦК, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, якщо будь який власник майна, який був до Чугай В.О., не загубив майно, у нього не було його викрадено, а також це майно не вибуло з володіння власника не з його волі, то Чугай В.О. є добросовісним набувачем.

Крім того, ТОВ «Марганець Со»ліквідовано, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій від 27.02.08 р. № 21-10/1078.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк.

Позивач дізнався про реєстрацію об'єкту нерухомості (кафе «Юність») Марганецьким МБТІ за Тужиковим В.І. з листа від 17.09.02 р., що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції ВАТ «Марганецький ГЗК»від 18.09.02 року за № 41-5966.

Згідно вимогам ст. 100 КАС України, пропуск строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалами господарського суду від 13.12.07 р., від 05.02.08 р., від 19.02.08 р. та від 18.03.08 р. провадження у справі зупинялось відповідно по 17.01.08 р., по 19.02.08 р., по 04.03.08 р. та по 04.04.08 р. включно за клопотаннями сторін.

По справі оголошувалась перерва з 17.01.08 р. по 05.02.08 р.

В судове засідання 04.04.08 р. представники відповідача та третіх осіб 1, 2, 3 не з'явились, причин свого нез'явлення суду не повідомили.

Господарський суд вважає за можливе розглягути справу за відсутністю відзивів на позов третіх осіб 1, 2, 3 та самих третіх осіб і відповідача, оскільки останні були належним чином неодноразово повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, а строк вирішення спору закінчується 04.04.08 р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши наявних представників, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як підтверджується матеріалами справи, 17.09.02 р. Тужиков В.І. звернувся до позивача з листом (а.с. 100), у якому повідомив, що згідно договору купівлі –продажу та на підставі довідки ДОКП "Марганецьке БТІ" від 12.08.02 р. про право власності на нерухоме майно (кафе "Юність") право власності на вказане майно зареєстроване за Тужиковим В.І. і просив позивача звільнити приміщення та надати доступ до об'єкта, який знаходиться в його приватній власності.

Факт отримання вказаного листа Тужикова В.І. позивачем підтверджується вхідним штампом останнього від 18.09.02 р. вх. № 41-5956 на вказаному листі.

Таким чином, про здійснення відповідачем реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Марганець, вул. 40 Років Жовтня, 2 –кафе "Юність" –за Тужиковим В.І. позивач фактично дізнався 18.09.02 р.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає, що позивачем пропущено встановлений ст.99 КАС України строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому суд також враховує положення ст. 268 ЦК України, за якою позовна давність не поширюється зокрема на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Як вбачається з уточнених позовних вимог, позивач фактично оскаржує не акт органу державної влади, а дії такого органу, а також просить суд зобов'язати цей орган вчинити певні дії.

За таких обставин на уточнені позивачем позовні вимоги наведене правило ст. 268 ЦК України не розповсюджується, а застосовується строк, встановлений ст. 99 КАС України.

Згідно ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, третьою особою4 –Чугай В.О. заявлене клопотання про застосування до вимог позивача наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду, як підстави для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 54 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, мають права та обов'язки, визначені у статті 49 цього Кодексу.

Стаття 49 КАС України передбачає, що усі особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки і зокрема мають право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення.

Враховуючи принцип рівності процесуальних прав усіх осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що клопотання Чугай В.О. про застосування до вимог позивача наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду, як підстави для відмови в задоволенні позову, слід вважати клопотанням однієї з сторін, заявленим відповідно до ст. 100 КАС України.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача усно наполягав на застосуванні до вимог позивача наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду, як підстави для відмови в задоволенні позову.

При викладених обставинах, приймаючи до уваги, що позивачем пропущено встановлений ст.99 КАС України строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, а також те, що позивачем не заявлялось клопотання про поновлення вказаного пропущеного строку і не наводилось будь-яких поважних причин такого пропуску, господарський суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 17, 21, 71, 87, 89, 94, 98, 99, 100, 157, 158, 160-163, 186, 264 КАС України, ст. 268 ЦК України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя                                                                                                    І.Ю. Дубінін