ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"11" лютого 2008 р.                                                                   Справа №
А9/497-07

Господарський суд Київської області
в складі судді Євграфової Є.П.,

при секретарі Коваль Н.В., розглянувши
справу

за позовом

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. Ірпінь,

до

1. Ірпінської міської ради
Київської області, 2. Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, м. Ірпінь,
3. Ірпінської міської санітарно -епідеміологічної станції, смт. Ворзель,

про

визнання нечинними та скасування
рішення Ірпінської міської ради
від 16.10.2007р. №894-28-V, розпорядження виконавчого комітету
Ірпінської міської ради від 24.10.2007р. №361, постанови Ірпінської міської
санітарно-епідеміологічної станції від 25.10.2007р. №121 та акту опломбування
Ірпінської міської санітарно-епідеміологічної станції від 29.10.2007р.,

за участю представників:

позивача:

ОСОБА_1-особисто,  ОСОБА_2, довір. б/н від 26.09.2007р.,

відповідача:

1. Карєв К.Ю., довір. №
01-17/2923 від 24.09.2007р., 2. Карєв К.Ю., довір. № 01-17/2923 від
24.09.2007р., 3. Гришина І.Л., довір. №01/02-94-02-91 від 15.01.2008р.,

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 11.02.2008р. проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладалося на
18.02.2008р. на 14 год. 00 хв., про що повідомлено в судовому засіданні після
проголошення вступної та резолютивної частин постанови з урахуванням вимог ч. 4
ст. 167 КАС України.

Обставини справи:

Фізична особа -підприємець
ОСОБА_1(далі -позивач, ФОП ОСОБА_1), 14.12.2007р., звернулась до господарського
суду Київської області з позовом до Ірпінської міської ради (далі -відповідач1,
Ірпінська міська рада), Виконавчого комітету Ірпінської міської ради (далі
-відповідач2, Виконавчий комітет Ірпінської міської ради) та Ірпінської міської
санітарно - епідеміологічної станції (далі відповідач3, Ірпінська СЕС) про
визнання нечинними та скасування рішень. Зокрема, позивачка просить визнати
нечинними та скасувати рішення Ірпінської міської ради від 16.10.2007р.
№894-28-V, розпорядження Виконавчого комітету Ірпінської міської ради від
24.10.2007р. №361, постанову від 25.10.2007 р. №121 та акт опломбування від
29.10.2007р. Ірпінської міської санітарно-епідеміологічної станції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
при прийнятті вищезазначених рішень відповідачем1, відповідачем2 та
відповідачем3 було перевищено надані їм повноваження та порушено положення ряду
нормативно -правових актів, а саме відповідачем1 -вимоги ч. 2 ст. 19
Конституції України, ч. 3 ст. 24, ст. 26, ч. 1 ст. 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні”, відповідачем2 -вимоги ч. 2 ст. 19
Конституції України, ч. 3 ст. 24, пп. 2 п. «б»ст. 30 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», відповідачем3 -вимоги ст.ст. 15, 42 Закону
України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя
населення».

Відповідач1 та відповідач2 проти
позову заперечують. Письмовий відзив на позов відповідачем1 та відповідачем2 не
надавався. В ході розгляду справи, представник відповідача1 та відповідача2
пояснив, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню, оскільки
оспорювані рішення прийняті в межах повноважень та відповідно до чинного
законодавства України, зокрема Конституції України та Закону України «Про
місцеве самоврядування». Підставою прийняття оспорюваних рішень відповідача1 та
відповідача2, про заборону діяльності та скасування дозволу на торгівлю
магазину -кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1», є той факт, що магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»(м.
Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 93/19) не прийнятий в експлуатацію, а
відтак, експлуатація цього магазину суперечить вимогам чинного законодавства
України.

Відповідач3 проти позову не
заперечив. У письмових поясненнях зазначив, що торгівельний павільйон ФОП
ОСОБА_1 площею 28,7 м2, АДРЕСА_1 працює з 1998р. Акт державної
технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до
експлуатації був затверджений 28.04.98р. на торгівельний павільйон. Рішенням
виконкому Ірпінської міської Ради № 70/8 від 25.03.03р. було дозволено
закінчити будівництво магазину площею 87,12 м2 за адресою: м.
Ірпінь, АДРЕСА_1добудова до існуючого павільйону. Проект реконструкції
погоджено з Ірпінською міською СЕС , висновок по проекту будівництва №
06/06-01-1235 від 22.09.03р. Було видано дозвіл Ірпінської міською СЕС на
експлуатацію згідно дозволу виробничо-технічного бюро по контролю за станом
благоустрою Ірпінської міської Ради № 67 від 25.01.07р. Акт державної технічної
комісії про прийняття закінченого будівництвом магазину з кафетерієм в
експлуатацію від 12.07.05р. не підписаний всіма членами комісії та не
затверджений головою державної технічної комісії. Рішенням № 894-28-У від
16.10.2007р. ХХУШ сесії У скликання Ірпінської міської Ради було надано
розпорядження головному лікарю Ірпінської міськСЕС скасувати дозвіл на торгівлю
магазину-кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1»ПП ОСОБА_1 Розпорядженням виконавчого комітету
Ірпінської міської ради № 361 від 24.10.07р. скасовано дозвіл №67 від
25.01.07р. на розміщення магазину-кафетерію виданий виробничо-технічним бюро по
контролю за станом благоустрою міста та селищ. В.о. головного державного
санітарного лікаря м. Ірпінь винесено постанову про припинення експлуатації
магазину-кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1»м. Ірпінь, АДРЕСА_1№ 121 від 25.10.07р.
Постанову було винесено тимчасово, до затвердження акту державної технічної
комісії головою комісії. 29.10.07р. о 14.00 помічниками лікаря-гігієніста з
гігієни харчування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було проведено опечатування центральних
вхідних дверей магазину. Вхідні двері павільйону не було опечатано.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 17.12.2007р. відкрито провадження в адміністративній
справі, в порядку підготовки справи до судового розгляду позивачу запропоновано
подати оригінали та належним чином засвідчені копії установчих документів, на
підставі яких діє позивач, оригінали доданих до позовної заяви документів або
письмові пояснення їх відсутності, письмове правове обґрунтування позовних
вимог, запропоновано відповідачам подати письмові заперечення проти позову та
докази на їх підтвердження, проведено попереднє судове засідання.

Ухвалою від 25.12.2007р. в часткове
задоволення клопотання позивачки про вжиття заходів забезпечення позову,
зупинено дію рішення Ірпінської міської ради від 16.10.2007р. №894-28-V,
розпорядження виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 24.10.2007р.
№361, постанови Ірпінської міської санітарно-епідеміологічної станції від
25.10.2007р. №121 та акту опломбування Ірпінської міської
санітарно-епідеміологічної станції від 29.10.2007р. та заборонено Ірпінській
міській раді, Виконавчому комітету Ірпінської міської ради, Ірпінській
санітарно -епідеміологічній станції перешкоджати в здійсненні торговельної
діяльності в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1»за адресою: м. Ірпінь, АДРЕСА_1ФОП ОСОБА_1
на підставі оспорюваних рішень.

В ході розгляду справи, в судових
засіданнях 15.01.2008р., 29.01.2008р., 11.02.2008р. позивач свої вимоги
підтримав в повному обсязі, частково уточнивши позовні вимоги, а саме, просить
оспорюванні рішення визнати протиправними та скасувати. Представник
відповідача1 та відповідача2 проти позову заперечив, представник відповідача3
проти позову не заперечував.

11.02.2008р. позивачем через
загальний відділ канцелярії господарського суду Київської області було
подано  клопотання про покладення судових
витрат на відповідачів по справі. В своєму клопотанні позивач просить включити
до складу судових витрат, витрати на сплату судового збору в сумі: 13 грн.
(тринадцять гривень) 60 коп., витрати на правову допомогу в сумі 5 300
грн.(п`ять тисяч триста гривень) 00 коп., в т.ч. ПДВ 833 грн. 00 коп. та
стягнути вищезазначені судові витрати з відповідачів по справі в порядку ст. 94
КАС України.

Крім того, в засіданні 11.02.2008р.
судом відхилено клопотання відповідача2 та відповідача3 про зупинення
провадження у справі до вирішення справи №А9/496-07 за позовом ФОП ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про визнання незаконною бездіяльності
та зобов`язання вчинення дій, за безпідставністю.

Дослідивши надані учасниками
судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
встановив:

Ірпінською міською радою 16.10.2007
р. прийняте рішення  №894-28-V «Про
заборону діяльності магазину -кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1»в АДРЕСА_1 відповідно до
якого заборонено підприємцю ОСОБА_1 подальшу експлуатацію магазину-кафетерію
«ІНФОРМАЦІЯ_1»в м. Ірпені, по АДРЕСА_1. Як підставою для заборони в рішенні
зазначено, що магазин -кафетерій не здано в експлуатацію. Цим же рішенням
зобов`язано Головного санітарного лікаря Ірпінської СЕС та начальника
Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області скасувати дозволи на торгівлю
на вищезазначений об`єкт торгівлі, який не зданий в установленому порядку в
експлуатацію.

Виконавчим комітетом Ірпінської
міської ради на виконання вищезазначеного рішення Ірпінської міської ради
№894-28-V було видане розпорядження №361 від 24.10.2007р. «Про скасування
дозволу на торгівлю магазину - кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1», яким скасовано дозвіл
№67 від 25.01.2007р. на розміщення об`єкту торгівлі та сфери послуг, виданий
виробничо-технічним бюро по контролю за станом благоустрою міста і селищ
терміном на один рік з 01.01.2007р. по 31.12.2007р.

Виконуючою обов`язки головного
державного санітарного лікаря м. Ірпінь, Анісімовою Т.М. 25.10.2007 р. було
винесено постанову №121 «Про застосування адміністративно -запобіжних заходів
за порушення санітарного законодавства», якою припинено експлуатацію магазину
-кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1»в м. Ірпені, по АДРЕСА_1до усунення недоліків.
Постанова прийнята на підставі зазначених вище рішення Ірпінської міської ради
та розпорядження Виконавчого комітету Ірпінської міської ради.

На виконання постанови від
25.10.2007р. №121, 29.10.07р. о 14.00 помічниками лікаря-гігієніста з гігієни
харчування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було проведено опечатування центральних вхідних
дверей магазину-кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1»в АДРЕСА_1 про що складено Акт про
опечатування (опломбування).

Перевіряючи відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України чи прийняті оскаржувані позивачем рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб передбачені Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням
права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування
оспорюваних рішень з огляду на таке:

Відповідно до ст. 238 ГК України за
порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими
органами державної влади або органами місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими
законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути
встановлені виключно законами.

Відповідно до п. 15 Постанови КМ
України №833 «Про затвердження Порядку провадження торгівельної діяльності та
правил торгівельного обслуговування населення», торговельна діяльність суб'єкта
господарювання припиняється у порядку, встановленому законодавством.

Компетенцію сільських, селищних,
міських рад визначено статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування».
Проте, в оспорюваному позивачем рішенні Ірпінської міської ради від
16.10.2007р. міститься посилання на ст. 31 цього ж Закону, якою визначені
повноваження виконавчих комітетів рад в галузі будівництва.

Зокрема, відповідно до п.п. 3 п.
«б»ч. 1 ст. 31 Закону України  «Про
місцеве самоврядування в Україні»до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад належать (делеговані повноваження) здійснення
в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства,
затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних
територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке
проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих
об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Проте, ні статтею 26, якою
визначено повноваження місцевих рад, ні ст. 31 Закону України  «Про місцеве самоврядування в Україні», на
яку послався відповідач1 в оспорюваному рішенні, не передбачено повноважень рад
та/або їх виконавчих органів щодо заборони експлуатації об'єктів.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що рішення від 16.10.2007р. прийнято відповідачем1 з перевищенням
повноважень визначених законом.

Здійснення відповідно до
законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування
населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та
громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за
технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна
усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих
підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу
на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони
праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства, відповідно до
ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»віднесено до
делегованих повноважень виконавчих комітетів відповідних рад в галузі
житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування,
громадського харчування, транспорту і зв'язку.

Пунктом 6 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»визначено, що виконавчі комітети місцевих
рад видають в межах своїх повноважень рішення. Чинним законодавством
України не передбачено таку форму акту, який може приймати виконавчий комітет
місцевої ради, як -розпорядження. Отже, видане відповідачем2 розпорядження
прийняте у спосіб, що не передбачений законодавством.

Всі оспорювані позивачем рішення
ґрунтуються на тому, що магазин-кафетерій «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за
адресою: м. Ірпінь АДРЕСА_1, не введений в експлуатацію. Проте матеріалами
справи така обставина спростована в повному обсязі. Зокрема, об`єкт торгівлі
(площею 27 м2), за адресою: м. Ірпінь, АДРЕСА_1було збудовано в 1998
році відповідно до рішення Ірпінської міської ради від 08.08.1997 року №241/4,
розробленої та погодженої технічної документації. 27.05.1998 року збудований
павільйон було прийнято в експлуатацію, відповідно до Акту державної технічної
комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації, копія
якого подана до матеріалів справи. 05 травня 1998 року Ірпінським міським бюро
технічної інвентаризації було оформлено технічний паспорт на зазначений
торговельний павільйон.

23.06.1998 року виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради було прийнято рішення №195/2, яким було
дозволено тимчасову експлуатацію торговельного павільйону загальною площею 27 м2
в м. Ірпінь, по АДРЕСА_1згідно з матеріалами технічної інвентаризації та актом
державної технічної комісії від 27.05.1998 року, тобто даним рішенням було
затверджено Акт прийняття  в експлуатацію
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Отже, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» в м.
Ірпінь, по АДРЕСА_1є об`єктом торгівлі прийнятим в експлуатацію ще в 1998 році.
Акт прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту складений та
затверджений відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак, оспорювані
рішення прийняті без врахування фактичних обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Підставою винесення відповідачем3
оспорюваної постанови - є наведені вище рішення відповідача1 та відповідача2,
які як встановлено судом прийняті відповідачем1 та відповідачем2 у спосіб, що
не передбачений законодавством, з перевищенням повноважень та без врахування
фактичних обставин.

В постанові відповідача3 зазначено,
що акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом
об`єкту в експлуатацію не затверджений, що є порушенням ст. 15 Закону України
«Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення»та п.
1 Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі». Але зазначені
нормативно -правові акти лише встановлюють обов`язок підприємств, установ, організацій
незалежно від форми власності та громадян при проектуванні, розміщенні,
будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих
об`єктів і споруд будь-якого призначення дотримуватися вимог санітарного
законодавства. Наявність фактів порушення позивачем вимог санітарного
законодавства відповідачами в ході розгляду справи не доведена.

Крім наведеного, стаття 42 Закону
України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя
населення», на яку посилається відповідач3 в постанові від 25.10.2007р.,
не  передбачає повноважень органів
санітарно -епідеміологічного контролю щодо припинення діяльності об`єкту
торгівлі, у разі якщо не затверджений акт державної технічної комісії про
прийняття закінченого будівництвом об`єкту в експлуатацію. Отже, оспорювана
постанова відповідача3 та акт опломбування прийнятий на її підставі, прийняті
без достатніх правових підстав та з перевищенням наданих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування та
їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах  повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України. Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве
самоврядування»передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові
особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і
законами України, актами Верховної Ради України, Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній республіці Крим - також нормативно -правовими
актами Верховної ради і Ради Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України основними засадами судочинства є, в тому числі, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем1
та відповідачем2 не доведено, що оспорювані рішення прийняті на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцію та законами України.

На підставі наведеного суд вважає
позовні вимоги повністю доведеними матеріалами справи, відповідачами не
спростовані, рішення Ірпінської міської ради 16.10.2007р. №894-28-V,
розпорядження виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 24.10.2007р.
№361, постанова від 25.10.2007р. №121 та акт опломбування від 29.10.2007р.
Ірпінської міської санітарно-епідеміологічної станції прийняті з перевищенням
наданих повноважень, без достатніх підстав, передбачених чинним законодавством,
а розпорядження виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 24.10.2007р.
№361 з порушенням форми, передбаченої п. 6. ст. 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», а отже, є протиправними та підлягають скасуванню.

Судові витрати (зі сплати судового
збору та на послуги адвоката) та розподіляються відповідно до ст. 94 КАС
України підлягають стягненню відповідно з місцевого та Державного бюджетів на
корить позивача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. ст. 9, 17, 86, 158, 160, 161, 162, 163, ч.4
ст. 167 та п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

2.          Визнати протиправним та скасувати
рішення Ірпінської міської ради 16.10.2007р. №894-28-V «Про заборону діяльності
магазину -кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1».

3.          Визнати протиправним та скасувати
розпорядження виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 24.10.2007р.
№361 «Про скасування дозволу на торгівлю магазину -кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1».

4.          Визнати протиправним та скасувати
постанову Ірпінської міської санітарно-епідеміологічної станції від
25.10.2007р. №121 «Про застосування адміністративно -запобіжних заходів за
порушення санітарного законодавства»та акт опломбування від 29.10.2007р.

5.          Стягнути з місцевого бюджету м.
Ірпінь на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1)
витрати зі сплати судового збору в розмірі 6,80 грн. та витрати на послуги
адвоката в розмірі 3 533,33 грн.

6.          Стягнути з Державного бюджету на
користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) витрати зі
сплати судового збору в розмірі 3,40 грн. та витрати на послуги адвоката в
розмірі 1 766,67 грн.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Дана постанова може бути оскаржена
в апеляційному порядку: заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України -з дня складання в повному обсязі,
апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України).

Суддя

Є.П. Євграфова

18.02.2008р.