Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.08                                                                      Справа № 406/5-05

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Корсакової Г.В., (доповідач по справі)

суддів:                                        Мельника С.М.,

Ільєнок Т.В.

при секретарі судового засідання Лисунь Г.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Семенов А.В., Школьна Т.В. –за довіреністю;

від відповідача : Воловенко О.М., Шашуріна О.Є. –за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції на рішення господарського суду Київської області від 06.12.2005 року.

по справі          № 406/5-05 (суддя Фаловська І.М.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Васильківський шкірзавод», м. Васильків

до Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції в Київській області, м. Васильків

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 24.01.2005р. та № /1 від 14.04.2005р.

в с т а н о в и в :

Відкрите акціонерне товариство «Васильківський шкірзавод»звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції в Київській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 24.01.2005р. та № /1 від 14.04.2005р., прийнятих Васильківською ОДПІ на підставі Акту перевірки „Про результати комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ „Васильківський шкірзавод" за період з 01.04.2003 року по 30.06.2004 року №29/23-1/30276266 від 20.01.2005 року.

Рішенням господарського суду Київської області від 06.12.2005р. у справі № 406/5-05 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Васильківський шкірзавод»задоволені, визнано недійсними податкові повідомлення-рішення Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції в Київській області № /0 від 24.01.2005р., яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість в сумі 40639,5 грн., в тому числі основний платіж –27093,0 грн. та штрафна (фінансова) санкція – 13546,5 грн. та № /1 від 14.04.2005р., яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток в сумі 876453,37 грн., в тому числі основний платіж –461291,25 грн. та штрафна (фінансова) санкція –415162,12 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Васильківська об’єднана державна податкова інспекція подала апеляційну скаргу від 14.12.2005р. № 11201/10/10-11, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 06.12.2005р. у справі № 406/5-05 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

На підставі апеляційної скарги Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції в Київській області апеляційним господарським судом ухвалою від 29.12.2005р. по справі № 406/5-05 відкрито апеляційне провадження та проведено за ухвалою від 06.01.2006р. необхідні підготовчі дії, достатні для закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду. Ухвалою від 06.01.2006р. закінчено підготовку та призначено справу до апеляційного розгляду.

Позивач у запереченнях на апеляційну скаргу, просить апеляційні вимоги скаржника залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 06.12.2005 року без змін.

Ухвалою від 18.07.2006р. апеляційне провадження у справі було зупинено в зв’язку з призначенням судової економічної експертизи, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Київським міжобласним апеляційним господарським судом ухвалою від 12.01.2008р. апеляційне провадження у справі № 406/5-05 поновлено.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представники позивача заперечили проти доводів апеляційної скарги.

В судовому засіданні, яке відбулось 17.03.2008р. оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду виходить з наступних обставин.

Васильківською об’єднаною державною податковою інспекцією була проведена комплексна документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ «Васильківський шкірзавод»за період з 01.04.2003р. по 30.06.2004р., за результатами якої складено акт від 20.01.2005р. №29/23-1/30276266.

В акті перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем п. 3.1 ст. 3, п. 6.1 ст. 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№ 283/97-ВР від 22.05.1997 року (зі змінами та доповненнями) та п. 11 Розділу II Перехідних положень Закону України від 24.12.2002 року № 349-IV «Про внесення змін до Закону України від 22.05.1997 року № 283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств». Дане порушення, за висновком відповідача, полягає у тому, що ВАТ «Васильківський шкірзавод»зайво зменшено об'єкт оподаткування за І квартал 2004 року на суму 1710900 грн. - балансових збитків, не компенсованих прибутками до 01.01.2003 року, врахованих позивачем у зменшенні об'єкту оподаткування наростаючим підсумком за 2003 рік та повністю погашеним за 2003 рік, чим занижено об'єкт оподаткування за І квартал 2004 року на суму 1710900 грн. та податок на прибуток за І квартал 2004 року на суму 427425 грн.( 1710900 грн. x 25%). Крім того, в акті перевірки податковим органом зазначено, що позивачем порушено п. 1.32 ст. 1, п. 5.1 ст. 5 Закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР „Про оподаткування прибутку підприємств" (зі змінами та доповненнями), оскільки підприємством в I-му кварталі 2004 року до валових витрат зайво віднесено витрати по придбанню машини виробництва фірми „Роletto" на суму 135465,0 грн., чим занижено податок на прибуток за І квартал 2004 року на суму 33866,25 грн. ( 135465,00 грн. x 25% ).

Також згідно з актом перевірки в порушення вимог пп. 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(із змінами та доповненнями) позивачем до податкового кредиту в лютому 2004 року зайво віднесено суму податку на додану вартість в розмірі 27093 грн. (135465,0 грн. х 20%) з придбання від ТОВ «Максимус»по податковій накладній від 23.02.2004р. №7 товару (машини виробництва „Роletto"), вартість якого в сумі 135465,0 грн. не відноситься до складу валових витрат, чим занижено податок на додану вартість за лютий 2004 року на суму 27093 грн.

На підставі вищевказаного акту відповідачем прийняті:

- податкове повідомлення-рішення № /0 від 24.01.2005р., яким позивачу донараховано податок на додану вартість в сумі 40639,5 грн., в тому числі основний платіж –27093,0 грн. та штрафна (фінансова) санкція –13546,5 грн.

- податкове повідомлення-рішення № /1 від 14.04.2005р., яким позивачу донараховано податок на прибуток в сумі 876453,37 грн., в тому числі основний платіж –461291,25 грн. та штрафна (фінансова) санкція –415162,12 грн.

Не погодившись з висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки від 20.01.2005р. №29/23-1/30276266, ВАТ «Васильківський шкірзавод» звернулось до суду з позовом про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 24.01.2005р. та № /1 від 14.04.2005р., який обґрунтовує відсутністю законних підстав для прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 06.12.2005 року скасуванню в зв’язку з порушенням судом норм процесуального права з прийняттям по справі постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно акту від 20.01.2005р. №29/23-1/30276266 перевіряючими встановлено, що позивачем в порушення п. 1.32 ст. 1, п. 5.1 ст. 5 Закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР „Про оподаткування прибутку підприємств" (зі змінами та доповненнями), до валових витрат в I-му кварталі 2004 року зайво віднесено витрати по придбанню машини виробництва фірми „Роletto" на суму 135465,0 грн. (155465,0 грн. - 20000,0 грн.), чим занижено податок на прибуток за І квартал 2004 року на суму 33866,25 грн. ( 135465,00 грн. x 25% ).

Відповідач також вважає, що позивачем в порушення пп. 7.4.1. п. 7.4 статті 7 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(із змінами та доповненнями) до податкового кредиту в лютому 2004 року зайво віднесено суму податку на додану вартість в розмірі 27093 грн. (135465,0 грн. х 20%), сплачені в зв'язку з придбанням машини фірми „Роletto", вартість якої в сумі 135465,0 грн. не відноситься до складу валових витрат.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, між позивачем та ТОВ „Максімус" був укладений договір поставки № 027-02/04 від 23.02.2004р., згідно умов якого ВАТ «Васильківський шкірзавод»була придбана навалозгінна машина виробництва фірми „Роletto" загальною вартістю 186558,00 гривень, у тому числі ПДВ - 31093,00 гривень. Пунктом 1.4 даного договору передбачено, що метою придбання навалозгінної машини є подальший її продаж (після здійснення переобладнання (реконструкції) з метою отримання можливості подальшого її використання в якості мездрільної машини) іншим юридичним або фізичним особам.

Згідно видаткової накладної № РН-0000002 від 23.02.2004р. та податкової накладної № 7 від 23.02.2004р. ВАТ «Васильківський шкірзавод»по договору поставки № 027-02/04 від 23.02.2004р. отримано від товариства «Максімус»навалозгінну машину „Роletto" (Італія) в кількості 1 шт. вартістю 186 558,00 грн., в тому числі ПДВ 31093,00 грн.

Відповідно до банківської виписки по рахунку ВАТ «Васильківський шкірзавод»в ТОВ Банк «Фінанси і кредит» за 31.03.2004р. позивачем перераховано ТОВ «Максімус» за отриману по договору № 027-02/04 від 23.02.2004р. навалозгінну машину „Роletto" грошові кошти в сумі 186558,00 грн., в тому числі ПДВ 31093,00 грн.

Наказом ВАТ «Васильківський шкірзавод»№ 16 від 23.02.2004 року було утворено тимчасову комісію, на яку було покладено завдання здійснити переобладнання придбаної навалозгінної машини у мездрільну.

За результатами проведених робіт по переобладнанню зазначеної машини комісією складено акт №1 від 16.03.2004 року, в якому констатовано, що навалозгінна машина виробництва фірми „Роletto", яку було придбано згідно Договору № 027-02/04 від 23.02.2004 року, повністю втратила свої технологічні властивості та особливості, які дають змогу експлуатувати її саме як навалозгінну машину. Крім того, в Акті № 1 зазначено, що після проведення вищезазначеного комплексу робіт, ця машина може експлуатуватись виключно для мездріння шкір під час виробництва шкіряного напівфабрикату, через що необхідно змінити назву машини з «навалозгінна машина виробництва фірми „Роletto"»на назву «мездрільна машина виробництва фірми „Роletto"».

До матеріалів справи залучені рекламаційні акти від 17.03.2004 року, складені між позивачем та ТОВ „Астро", МП «Марекс», в яких, зокрема, зазначено, що при проведенні ВАТ «Васильківський шкірзавод»мездріння шкір на мездрільній машині „Роletto" по технічним причинам був допущений невиправний технологічний брак (порізи мездрільної сторони шкір, нерівномірна по ширині шкіри товщина міздріння, наскрізні механічні пошкодження), в результаті чого значна кількість шкір втратили товарну форму, придатну для їх подальшої реалізації у вигляді шкіряного напівфабрикату wet-blue. В зв’язку з викладеним та на підставі укладених договорів на переробку давальницької сировини сторони погодилися визнати зобов’язання ВАТ «Васильківський шкірзавод»в майбутньому здійснити врегулювання прямих збитків ТОВ «Астро»та МП «Марекс», пов’язаних з виникненням такого технічного браку. Дані рекламаційні акти підписані від імені уповноважених осіб та завірені печатками підприємств.

23.03.2004р. між ВАТ «Васильківський шкірзавод»і Голованем І.Ю. було укладено договір купівлі-продажу № 035-03/04, згідно якого переобладнана мездрільна машина фірми „Роletto" була реалізована останньому по ціні 24000 гривень, включаючи ПДВ в сумі 4000 гривень. Відповідно до складу валових доходів в І кварталі 2004 року позивач включив дохід в розмірі 20000 грн.

Податковий орган заперечуючи право позивача на віднесення до валових витрат в I-му кварталі 2004 року витрат по придбанню машини виробництва фірми „Роletto" на суму 135465,0 грн. (155465,0 грн. - 20000,0 грн.) свої доводи обґрунтовує тим, що відповідно до положень п. 5.1 ст. 5, п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»платники податків мають право відносити до складу валових доходів та валових витрат суми коштів, що пов’язані з веденням господарської діяльності таких платників, тобто з діяльності, направленої на отримання доходу. Придбавши і реалізувавши в один і той же квартал навалозгінну машину і отримавши при цьому від’ємний фінансовий результат від зазначеної операції, за висновком податкового органу, свідчить про відсутність у позивача мети отримання доходу, а тому не відноситься до господарської діяльності останнього.

Судова колегія вважає висновки відповідача необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валові витрати виробництва та обігу –це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарський діяльності.

Згідно п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 вказаного Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Виходячи із юридичного змісту п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначальною ознакою валових витрат є їх зв’язок з господарською діяльністю платника податку.

Пунктом 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»передбачено, що господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Як вбачається з наведених норм, здійснення підприємницької діяльності спрямоване на отримання доходу, а не прибутку, і відсутність доходу від конкретної окремо взятої господарської операції, не може свідчити про відсутність у підприємства ознак господарської діяльності. Жодних умов щодо прямої залежності формування валових витрат відповідного звітного періоду лише за тими господарськими операціями, внаслідок яких позивач отримав доход, законодавством імперативно не встановлено.

Відповідно до Довідки з ЄДРПОУ одним з основних видів діяльності позивача є виробництво натуральних шкір. Таким чином, придбаваючи навалозгінну машину виробництва фірми „Роletto" згідно із умовами Договору №027-02/04 позивач здійснював господарську діяльність, метою якої мав отримання доходу. Така діяльність не суперечила статуту підприємства, вимогам чинного законодавства, оскільки жодним законодавчим актом України не передбачено, що будь-яка господарська операція підприємства обов'язково повинна завершуватись отриманням доходу.

При цьому посилаючись на збитковість господарської операції з купівлі-продажу машини виробництва фірми „Роletto" згідно Договорів №027-02/04 та №035-03/04 сам факт здійснення господарських операцій податковим органом не заперечувався, адже відповідач не посилався на нікчемність згаданих правочинів, удаваність правочинів або наявність відповідних судових рішень.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 189 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни, державні фіксовані ціни та регульовані ціни –граничні рівні цін або граничні відхилення від державних фіксованих цін.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 190 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах –також за рішенням суб’єкта господарювання, визначають вільні ціни на всі види продукції (робіт, послуг) за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про ціни і ціноутворення»від 03.12.1990р. № 507-ХІІ (із змінами та доповненнями) вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Зважаючи на викладене та з врахуванням об’єктивно обумовлених причин продажу позивачем переобладнаної машини фірми „Роletto" за цінами, що нижчі ціні придбання, та відсутності законодавчо встановленої заборони щодо самостійного визначення суб’єктом підприємницької діяльності цін на відповідні товарно-матеріальні цінності, що випливає із положень ст. 7 Закону України «Про ціни і ціноутворення», судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність з боку позивача порушень правил податкового обліку при формуванні валових витрат з операції купівлі-продажу машини виробництва фірми „Роletto", що обумовлює безпідставність донарахування позивачу податку на прибуток за I квартал 2004 року в сумі 33866,35 грн.

За визначенням, наведеним в пункті 1.7 Закону України «Про податок на додану вартість»(із змінами та доповненнями) податковий кредит –це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду.

Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації (пункт 7.4.1 названого Закону).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій ( п.п. 7.5.1 п.7.5. ст.7):

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до вимог п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

В матеріалах справи є податкова накладна ТОВ «Максімус»від 23.02.2004р. №7, згідно якої навалозгінна машина „Роletto" відвантажена ВАТ «Васильківський шкірзавод»на суму 155465,00 грн., сума ПДВ –31093,00 грн. Загальна сума вартості навалозгінної машини „Роletto", з урахуванням ПДВ, становить 186558,00 грн.

Податкова накладна від 23.02.2004р. №7 має всі обов’язкові реквізити, передбачені п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», підписи та завірена печаткою ТОВ «Максімус».

З огляду на зазначене, позивач правомірно, у відповідності до вимог п.п. 7.4.1. та 7.4.5. п.7.4., п.п. 7.5.1 п.7.5. ст.7, п.1.7. ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»включив до складу податкового кредиту за лютий 2004 р. суму податку на додану вартість в розмірі 31093,00грн., сплачену у зв'язку з придбанням машини виробництва фірми „Роletto", вартість якої відноситься до складу валових витрат, а отже донарахування позивачеві податку на додану вартість в сумі 27093 грн. є неправомірним.

В акті від 20.01.2005р. №29/23-1/302766266 зазначено, що ВАТ «Васильківський шкірзавод»в порушення вимог п. 3.1 ст. 3, п. 6.1 ст. 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та п. 11 розділу ІІ Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»зайво зменшено об’єкт оподаткування за І квартал 2004 року на суму 1710900 грн. –балансових збитків, некомпенсованих прибутками до 01.01.2003р., врахованих підприємством у зменшення об’єкта оподаткування наростаючим підсумком за 2003 рік та повністю погашеним за 2003 рік, чим занижено об’єкт оподаткування за І кв. 2004р. на суму 1710900 грн. та податок на прибуток за 1 кв. 2004р. на суму 427425 грн. (1710900 грн. х 25%).

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що при розгляді справи у суді першої інстанції взяті до уваги доводи позивача про неврахування відповідачем при проведенні документальної перевірки, при визначенні прибутку позивача за 1 квартал 2004 року частини валових витрат підприємства на суму 2232,4 тис. грн., при цьому, як зазначає відповідач, ці витрати і самим позивачем не були включені до декларації з податку на прибуток за цей же податковий період.

Суд, за доводами відповідача, не врахував, що підставою для визначення відповідачем податкового зобов’язання з податку на прибуток за 1 квартал 2004 року послужило неправомірне зменшення позивачем об’єкту оподаткування на суму балансових збитків 1710900,00 грн., які вже були враховані у зменшенні об’єкта оподаткування наростаючим підсумком за 2003 рік. При цьому, як вказує відповідач, матеріалами перевірки підтверджується, що посадовими особами позивача в ході перевірки надано всі бухгалтерські та податкові документи, які засвідчують фінансово-господарську діяльність позивача за перевіряємий період. Всі ці документи, що підтверджують валові доходи і валові витрати враховані відповідачем при визначенні податкового зобов’язання. Ніяких зауважень щодо неприйняття перевіряючими до уваги тих, чи інших первинних документів обліку від позивача під час проведення перевірки та на момент підписання акту перевірки не надходило.

З метою з’ясування фактичних обставин справи, дослідження документів бухгалтерського та податкового обліку позивача по епізоду, пов’язаному зі встановленням в ході перевірки вищевказаного порушення, Київським міжобласним апеляційним господарським судом ухвалою від 18.07.2006р. у справі була призначена судово-економічна експертиза на вирішення якої були поставлені наступні питання:

- чи підтверджуються первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, та якими саме, валові витрати ВАТ «Васильківський шкірзавод»на суму 2232,4 тис. грн.;

- чи всі валові витрати ВАТ «Васильківський шкірзавод», понесені ним у 1 кварталі 2004 року, включені до складу валових витрат, задекларованих в декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2004 року;

- чи підтверджуються нормативно та документально висновок акту № 29/23-1/302766266 від 20.01.2005р. та податкове повідомлення-рішення № /1 від 14.04.2005р., яким позивачу донараховано податок на прибуток в сумі 876453,37 грн., в тому числі основний платіж –461291,25 грн. та штрафна (фінансова) санкція – 415162,12 грн.

Як вбачається з висновку судово-економічної експертизи № 8794 від 11.12.2007р. на дослідження експертам надані копії первинних документів (видаткові накладні, накладні, акти виконаних робіт, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), вантажні митні декларації) за період січень-березень 2004 року, які підтверджують витрати товариства на придбання ТМЦ на загальну суму 5761236,51 грн., та відповідно до вимог п.п. 5.2.1 п. 5.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»включаються до складу валових витрат за 1 квартал 2004 року.

Дослідженням наданих відомостей «Валові витрати за 1 квартал 2004 року»та зіставленням їх з даними декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2004 року експертами встановлено відхилення в сумі 2232,40 тис. грн.

Дослідженням наданих первинних документів, що підтверджують витрати, які включено до відомості «Валові витрати за 1 квартал 2004 рік», встановлено відхилення за кодом рядка 04.1 «Витрати на придбання товарів (робіт, послуг)».

За висновками експертизи, наданими первинними документами за період січень-березень 2004 року встановлено, що витрати товариства за 1 квартал 2004 року сформовані згідно вимог Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в редакції Закону України від 22 травня 1997 року №283/97-ВР, зі змінами та доповненнями, та складають 5761236,51 грн.

Стосовно того, чи всі валові витрати ВАТ „Васильківський шкірзавод", понесені ним у 1 кварталі 2004 року, включені до складу валових витрат, задекларованих в декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2004 року, експертами встановлено, що витрати товариства за 1 квартал 2004 року складають 5761236,51 грн., та встановлене відхилення даних, що наведено у декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2004 року та сумою фактичних витрат, яке складає 2232,4 тис. грн., які не включено до податкової декларації за 1 квартал 2004 року.

Експертами встановлено, що надані первинні документи оформлені відповідно до вимог, передбачених статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-ХІV та пунктом 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, а саме: мають всі обов'язкові реквізити та підписи, завірені печатками підприємств, відображені ВАТ «Васильківський шкірзавод»в бухгалтерських регістрах (відомість бухгалтерських проводок за 1 квартал 2004 року) по дебету рахунку 201 „Сировина й матеріали" та кредиту рахунка 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»на загальну суму 2232478,08 грн., включені до складу валових витрат, як витрати на придбання товарів (робіт, послуг), в відомості розшифровок валових витрат за 1 квартал 2004 року, але не відображені в рядках 04, 04.1 та 06 декларації з податку на прибуток за даний звітний період, що суперечить вимогам пункту 1.6 „Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства", затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003р. №143, яким визначено, що „дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності). Достовірність даних підтверджується підписами керівника і головного бухгалтера та засвідчується печаткою підприємства".

Згідно з експертним дослідженням товариством „Васильківський шкірзавод" в порушення вимог пункту 11 розділу II „Перехідні положення" Закону України від 24.12.2004р. №349-ІУ „Про внесення змін до Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" необґрунтовано зменшено прибуток, що підлягає оподаткуванню за базовою ставкою, за 1 квартал 2004 року на суму «балансових збитків, не компенсованих прибутками до 01.01.2003 року»в розмірі 1710,9 тис. грн., яка вже була врахована товариством та повністю погашена (компенсована) прибутком за результатами 2003 року.

Разом з цим підтверджено, що в декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2004 року позивачем не враховані витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей по бухгалтерському рахунку 201 на суму 2232,4 тис. грн.

Враховуючи вищенаведене, та відповідно до вимог пункту 3.1 статті 3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997р. №283/97-ВР, яким встановлено, що об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого доходу звітного періоду на суму валових витрат та на суму амортизаційних відрахувань, прибуток ВАТ „Васильківський шкірзавод" за 1 квартал 2004 року (без урахування балансових збитків, некомпенсованих прибутками до 01.01.2003р.), що підлягає оподаткуванню за базовою ставкою 25 відсотків, має від'ємне значення (збитки) і складає -507,5 тис. грн.(5380,3 тис. грн. - 5761,2 тис. грн. - 126,6 тис. грн.), де:

-          5380,3 тис. грн. - сума скоригованого валового доходу, згідно рядка 03

декларації з податку на прибуток;

-          5761,2 тис. грн. - сума скоригованих валових витрат, згідно відомості

розшифровок валових витрат та первинних документів;

-          126,6 тис. грн. - сума амортизаційних відрахувань, згідно рядка 07

декларації з податку на прибуток.

Посилання податкового органу на те, що при збільшенні валових витрат товарно-матеріальних цінностей по бухгалтерському рахунку 201 «Сировина і матеріали»на суму незадекларованих 2232,4 тис. грн., відповідно до пункту 5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»необхідно збільшити валові доходи позивача на суму 2232,4 тис. грн., в зв’язку з чим фінансовий результат позивача за І квартал 2004 року не зміниться, судова колегія вважає необґрунтованими з огляду на таке.

ВАТ «Васильківський шкірзавод, згідно з п. 5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання), яких включаються до складу валових витрат, згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно). В акті перевірки Васильківської ОДПІ від 20.01.2005р. №29/23-1/30276266 порушень вимог обліку сировини та матеріалів при надходженні та вибутті за результатами перевірки не встановлено. При цьому експертним дослідженням підтверджено оприбуткування позивачем товарно-матеріальних цінностей на суму 2232,4 тис. грн. на бухгалтерських рахунках підприємства.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що Васильківською ОДПІ при визначенні позивачу об’єкту оподаткування з податку на прибуток за І квартал 2004 року не враховані у складі валових витрат витрати на суму 2232,4 тис.грн., а тому донарахування позивачу податку на прибуток за 1 квартал 2004 року в сумі 427425 грн. є необґрунтованим.

Порушення позивачем вимог пункту 1.6 „Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства", затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003р. №143, не може бути підставою для нарахування податкових зобов'язань у вищевказаному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Васильківська ОДПІ не довела правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень № /0 від 24.01.2005р. та № /1 від 14.04.2005р. ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного провадження.

З 01.09.2005р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 6 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення»Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального Кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Місцевий господарський суд зазначене не врахував та розглянув справу, після набрання чинності КАС України, за правилами ГПК України, що є порушенням норм процесуального права.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Київської області від 06.12.2005 року підлягає скасуванню в зв’язку з порушенням судом норм процесуального права. Суд апеляційної інстанції приймає у справі постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись Розділом VII „Прикінцеві та перехідні положення", ст. ст. 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції на рішення господарського суду Київської області від 06.12.2005 року у справі № 406/5-05 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Київської області від 06.12.2005 року у справі № 406/5-05 скасувати.

3. Прийняти постанову, резолютивну частину якої викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення №/0 від 24.01.2005 року та №/1 від 14.04.2005 року, видані Васильківською об'єднаною державною податковою інспекцією Київської області».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ВАТ «Васильківський шкірзавод»(08600, Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, 74, ) 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.»

4. Матеріали справи № 406/5-05 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення. Постанова апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст.212 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Г.В. Корсакова

Судді:                                                                                           С.М. Мельник

Т.В. Ільєнок

Дата відправки