ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.01.08 р.                     Справа № 40/301

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Говор О.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Конструкторське бюро коксохімічного машинобудування” м. Слов’янськ

до відповідача відкритого акціонерного товариства „Краматорський завод важкого верстатобудування” м. Краматорськ

про стягнення 2861 грн. 00 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Гордієнко О.В. - юрисконсульт

від відповідача Масалітін С.М. - юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про стягнення боргу в сумі 2000 грн. та пені в сумі 861 грн. згідно договору про надання послуг з роздрукування креслень та технічної документації № 761 від 01.03.05р.

До прийняття рішення по справі позивач відповідно до вимог ст. 55 ГПК України уточнив ціну позову в частині стягнення пені, у зв’язку з чим її розмір складає 161 грн. 64 коп.

Відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що позивачем в порушення п. 6.1 договору та ст. 5 ГПК України не було дотримано досудового порядку врегулювання спору. Крім того, вважає, що позивач незаконно нараховує пеню, оскільки договором не передбачено застосування штрафних санкцій відносно відповідача.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників позивача та відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 01.03.05р. між відкритим акціонерним товариством „Конструкторське бюро коксохімічного машинобудування” та відкритим акціонерним товариством „Краматорський завод важкого верстатобудування” було укладено договір № 761.

Відповідно до п. 1.1 відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобов’язання виконувати для нього послуги з роздрукування креслень та технічної документації на РЕМ-620 на паперовий носій.

Пунктом 2.1 сторони перебачили ціну послуг, а п. 2.3 порядок оплати за кожну послугу шляхом перерахування відповідачем грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача у безготівковій формі на підставі рахунку позивача у вигляді 100% передплати.

На виконання умов договору позивач надав відповідачеві послуги на загальну суму 6051 грн. 67 коп., що підтверджується актом здачі-приймання робіт № 10 від 01.05.05р.

Відповідач свої зобов’язання не виконав, послуги отримав, однак згідно платіжних доручень № 2386 від 23.06.05р. та № 2770 від 11.07.05р. оплатив лише 4051 грн. 67 коп., внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 2000 грн. 00 коп., який позивач намагається стягнути.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, позивачем також заявлені вимоги про стягнення пені в сумі 161 грн. 64 коп. за період з 09.05.07р. по 08.11.07р.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін суд дійшов до висновку про те, що за правовою природою між сторонами укладено договір про надання послуг.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов’язковим для виконання сторонами.

У силу частини першої ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач свої зобов’язання за договором не виконав, надані послуги відповідно до умов договору та вимог закону в повному обсязі не оплатив, що підтверджено доказами по справі, а тому позов щодо стягнення з нього боргу в сумі 2000 грн. обґрунтовано та підлягає задоволенню.

До прийняття рішення по справі позивач використовуючи своє право передбачене ст. 22 ГПК України відмовився від позову в частині стягнення пені в сумі 161 грн. 64 коп. за період з 09.05.07р. по 08.11.07р. До прийняття відмови позивача від позову йому роз’яснені наслідки таких процесуальних дій, у т.ч. те, що держмито у цій частині поверненню не підлягає і покладається на нього.

Оскільки ці дії не суперечать законодавству відмова від позову в цій частині прийнята судом. Тому провадження по справі відносно стягнення трьох пені в сумі 161 грн. 64 коп. підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Витрати по держмиту та забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог за приписами частини п’ятої ст. 49 ГПК України.

Відносно клопотання позивача про повернення державного мита, то воно спростовується наступним: законодавець визначає такі підстави для його повернення: внесення державного мита у більшому розмірі, ніж передбачено законом; відмова платника від подання позовної заяви; повернення або відмова у прийнятті позовної заяви, а також заяви про перегляд рішення в апеляційному чи у касаційному порядку чи перегляд його за нововиявленими обставинами (статті 62, 63, 97, 111-3 та 113 ГПК); припинення провадження у справі або залишення позову без розгляду, якщо справа не підлягає розгляду в господарському суді; скасування у встановленому порядку рішення, ухвали, постанови господарського суду, якою державне мито було стягнуто в доход державного бюджету.

Посилання відповідача на недотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору спростовується тим, що положення частини другої статті 124 Конституції України треба розглядати у системному зв'язку з іншими положеннями Основного Закону України, які передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (частина п'ята статті 55 Конституції України). Тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного керуючись ст. ст .55, 124 Конституції України, ст. ст. 526, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 175, 193 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 44, 49, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Провадження у справі щодо стягнення пені в сумі 161 грн. 64 коп. припинити.

2.Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Краматорський завод важкого верстатобудування”, 84306, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 6, ід. код 00222999, на користь:

- відкритого акціонерного товариства „Конструкторське бюро коксохімічного машинобудування”, 84112, м. Слов’янськ, бул. Пушкіна, 10, ід. код 00190302, борг в сумі 2 000 грн. 00 коп., витрати по держмиту в сумі 71 грн. 30 коп., витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 82 грн. 48 коп., видавши наказ.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Підченко Ю.О.

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 15.01.08р.