ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"02" жовтня 2008 р.

справа № 5020-3/054

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю „Трігон”

(99011, м. Севастополь, вул. Гоголя, 20-а, кв. 53)

до                    Міністерства оборони Російської Федерації

(119160, Росія, м. Москва, вул. Знаменка, буд. 19)

в особі           1997 Відділення морської інженерної служби

Чорноморського флоту Російської Федерації

(99050, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 6)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

військової частини 49311

(99804, м. Севастополь, с. Кача)

військової частини 45646

(99804, м. Севастополь, с. Кача)

про зобов’язання виконати дії.

Суддя Головко В.О.,

За участю представників:

позивача –Забродін О.В., довіреність №1, від 30.07.2008;

відповідача – не з'явився;

третьої особи (військової частини 49311) –не з'явився;

третьої особи (військової частини 45646) – не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трігон" (далі –Позивач) звернулося до суду з позовом до військової частини 49311 та військової частини 45646 про зобов’язання виконати дії та утриматися від певних дій (а.с. 2-4).

Ухвалою суду від 11.09.2008 допущено заміну первісних відповідачів –в/ч 49311 та в/ч 45646 належним відповідачем –Міністерством оборони Російської Федерації; цією ж ухвалою військові частини 49311 та 45646 залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (а.с. 66-67).

Під час судового розгляду позивач з посиланням на статтю 22 Господарського процесуального кодексу України змінив предмет позову, просить суд зобов’язати Міністерство оборони Російської Федерації в особі 1997 Відділення морської інженерної служби Чорноморського флоту Російської Федерації усунути перешкоди щодо підключення до систем водопостачання та водовідведення берегоукріплювальних споруд з приміщеннями для відпочинку (котеджів), що будуються ТОВ "Трігон" в с. Кача, м. Севастополь, шляхом забезпечення безперешкодного доступу до зазначених мереж. Також позивач просить суд зобов’язати Міністерство оборони Російської Федерації в особі 1997 Відділення морської інженерної служби Чорноморського флоту Російської Федерації укласти з ТОВ "Трігон" відповідний договір на водопостачання та водовідведення (а.с. 77).

Первісний відповідач (військова частина 49311), який в подальшому змінив свій процесуальний статус на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, у відзиві на позов позовні вимоги не визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що ані військова частина 49311, ані військова частина 45646 не є власниками водопровідних та каналізаційних мереж, тому не мають права видавати відповідні технічні умови (а.с. 49, 63).

Міністерство оборони Російської Федерації не скористалось правом на надання відзиву на позов, закріпленим у статті 59 Господарського процесуального кодексу України, та на участь в судовому засіданні, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами, враховуючи наступне.

Відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2052-ІІІ держава Україна приєдналась до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів в цивільних або комерційних справах.

Згідно зі статтею 15 Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень Конвенції і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що:

а)          документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території;

б)          документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Матеріалами справи підтверджується, що господарським судом належним чином виконано обов’язок повідомити відповідача про час і місце розгляду справи. Так, ухвала від 11.09.2008 про заміну первісних відповідачів належним та відкладення розгляду справи вручена представнику відповідача 30.09.2008, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 83).

Треті особи не забезпечили явку своїх повноважених представників, про причини нез’явлення суд не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином –рекомендованою кореспонденцією (а.с. 72, 74).

З огляду на викладене, суд вирішив розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 02.09.2008 оголошувалася перерва до 11.09.2008.

Представнику позивача в судовому засіданні роз’яснені його процесуальні права та обов’язки, передбачені статтями 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням представника позивача, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України "Про судоустрій України", пояснення та клопотання по справі надавалися ним російською мовою.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд –

встановив:

19.03.2004 між Качинською селищною Радою Нахімовського району міста Севастополя та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трігон" укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,9030 га, розташованої за адресою: м. Севастополь, Нахімовський район, с. Кача в районі Матроського пляжу для будівництва та обслуговування берегоукріплювальних споруд з приміщеннями для відпочинку з віднесенням цих земель до категорії земель рекреаційного призначення (а.с. 17-20).

Цей договір укладено відповідно до рішення Десятої сесії Качинської селищної Ради № 371 від 30.12.2003; посвідчено приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу (реєстровий № 885 від 19.03.2004) та зареєстровано в Книзі реєстрації договорів оренди землі 20.04.2004 за № 6 (номенклатурний № 4-К-01).

Земельну ділянку передано Качинською селищною Радою Нахімовського району м. Севастополя та прийнято Товариством з обмеженою відповідальністю "Трігон" відповідно до акту приймання-передачі від 19.03.2004 (а.с. 21).

19.07.2005 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю позивачу (ТОВ "Трігон") видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 224/193 (а.с. 7). В подальшому цей дозвіл було перереєстровано та видано дозвіл № 581 від 19.10.2006 з терміном дії до 31.12.2008 (а.с. 8).

У травні 2006 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Трігон" на орендованій земельній ділянці почате будівництво першої черги берегоукріплювальних споруд з приміщеннями для відпочинку.

З метою отримання відповідних технічних умов на підключення до системи водопостачання та водовідведення ТОВ "Трігон" звернувся до командира військової частини 49311 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) з відповідним зверненням.

Листами № 2321 від 17.09.2003 та № 900 від 02.08.2006, підписаними командирами в/ч 49311 В.І.Степаненком та С.І.Пушкіним відповідно, ТОВ "Трігон" був повідомлений про погодження водопостачання та водовідведення (каналізацію). Також зазначеними листами відповідачу були надані певні технічні умови на підключення до системи водопостачання та каналізації (а.с. 24, 25).

Як вбачається з самого листа № 900 від 02.08.2006 та інших документів справи (а.с.26, 55) були визначені конкретні точки підключення позивача до відповідних систем водопостачання та водовідведення; питання підключення погоджувався також з керівником водно-каналізаційного господарства.

Проте, листом від 16.07.2008 № 700 за підписом командира військової частини 45646 керівництво ТОВ "Трігон" поінформовано про те, що, начебто, ТОВ "Трігон" підключився до системи водопостачання в селищі Кача самовільно, без будь-яких погоджень та дозволів із відповідними службами ЧФ РФ (а.с. 28).

Зазначене стало підставою для звернення ТОВ "Трігон" до суду з позовом про зобов’язання відповідача усунути перешкоди щодо підключення до систем водопостачання та водовідведення берегоукріплювальних споруд з приміщеннями для відпочинку (котеджів), що будуються ТОВ "Трігон" в с. Кача, м. Севастополь, а також зобов’язання укласти відповідний договір на водопостачання та водовідведення.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Процедура розроблення і надання замовникам архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури (далі –технічні умови), склад вихідних даних на проектування (далі –вихідні дані), зміст, визначення розміру плати за їх видачу встановлюється Порядком надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1999 № 2328 (далі –Порядок). Відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку цей порядок є обов’язковим для юридичних осіб усіх форм власності та їх структурних підрозділів, які здійснюють підготовку технічних умов (далі –організації, які надають технічні умови).

Згідно з пунктом 5 Порядку архітектурно-планувальне завдання та технічні умови діють протягом нормативного терміну проектування і будівництва об'єкта архітектури, але в будь-якому випадку не менше двох років з дати видачі вихідних даних. Після закінчення терміну дії архітектурно-планувальне завдання підлягає перереєстрації та продовженню в місцевому органі містобудування та архітектури, який його видав, а технічні умови –в організаціях, які їх надали.

Відповідно до пункту 17 Порядку технічні умови –це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта архітектури, які мають відповідати його розрахунковим параметрам, у тому числі водопостачання, каналізації, тепло-, енерго-, газопостачання, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод, телефонізації, телебачення, диспетчеризації, пожежної безпеки, а також особливих умов. Перелік технічних умов щодо інженерного забезпечення конкретного об'єкта архітектури визначається в архітектурно-планувальному завданні.

Виконання технічних умов є обов'язковим для всіх замовників, проектувальників та будівельників.

За правилами пункту 23 Порядку, усі організації незалежно від форми власності надають технічні умови у п'ятнадцятиденний термін з дня звернення. Розгляд заяви проводиться лише на основі матеріалів і даних замовника без подання технічних умов інших організацій.

Таким чином, позивач отримав необхідні технічні умови на підключення до системи водопостачання й каналізації відповідно до затвердженого Порядку. Натомість командир військової частини 45646, наклавши заборону на підключення позивача до системи водопостачання й каналізації, порушив вимоги зазначеного Порядку та фактично заборонив позивачеві виконання наданих технічних умов.

Тому суд вважає позовні вимоги ТОВ "Трігон" щодо зобов’язання відповідача усунути перешкоди щодо підключення до систем водопостачання та водовідведення берегоукріплювальних споруд з приміщеннями для відпочинку (котеджів) шляхом забезпечення безперешкодного доступу до зазначених мереж, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтями 2, 3 Угоди "Про взаємні розрахунки, пов’язані з поділом Чорноморського флоту та перебуванням Чорноморського флоту Російської Федерації на території України" від 28.05.1997, яка ратифікована Законом України від 24.03.1999 № 547-ХІV, Українська сторона передає Російській Стороні в оренду земельні ділянки і розміщені на них об'єкти берегової інфраструктури. Російська Сторона використовує орендовані земельні ділянки, розміщені на них об'єкти берегової інфраструктури відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до частини другої статті 6 Угоди "Про статус та умови перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України" від 28.05.1997 (ратифікована Законом України від 24.03.1999 № 547-ХІV), господарська діяльність підприємств, організацій та установ Чорноморського флоту Російської Федерації не повинна суперечити законодавству України.

Директивою Міністерства оборони Російської Федерації № Д-20 від 25.05.2000 закріплений порядок використання води для військових формувань. Згідно з пунктом 3 цієї Директиви, укладення угод на поставку води для бюджетних користувачів потрібно здійснюватися тільки квартирно-експлуатаційними органами. Таким органом для військових частин 49311 та 45646 є 1997 Відділення морської інженерної служби Чорноморського флоту Російської Федерації. 1997 Відділення морської інженерної служби Чорноморського флоту Російської Федерації встановлює ліміти водокористування для осіб, яким надає воду.

За повідомленням тимчасово виконуючого обов’язки командира військової частини 49311 та начальника інженерного забезпечення, розквартирування й облаштування –заступника командуючого Чорноморським флотом з інженерного забезпечення, розквартирування й облаштування флоту власником водопровідних та каналізаційних мереж у селищі Кача є саме 1997 Відділення морської інженерної служби Чорноморського флоту Російської Федерації (а.с. 49, 50-51).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами –юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Кабінет Міністрів України, уповноважені ним органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб’єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках –затверджувати типові договори.

Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов’язком для суб’єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов’язковості укладення договору для певних категорій суб’єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-ІV, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України встановлений відповідними Правилами, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 № 190 (далі –Правила).

Згідно з пунктом 1.1 Правил, ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Правил, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги". Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Законом (пункт 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") встановлено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до визначення основних термінів, виконавець –це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору (абзац п’ятий частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Форма Типового Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Відповідно до пункту 2 статті 20 Господарського кодексу України, кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав та законних інтересів. Права та законні інтересі зазначених суб’єктів захищаються у тому числі шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Як вбачається з матеріалів справи, первісний відповідач (військова частина 45646) та 1997 Відділення морської інженерної служби Чорноморського флоту Російської Федерації відмовили позивачу у підключенні його до водопровідних мереж (а.с. 28, 50-51).

Отже, вимоги позивача щодо зобов’язання Міністерства оборони Російської Федерації в особі 1997 Відділення морської інженерної служби Чорноморського флоту Російської Федерації укласти з відповідачем договір на водопостачання і водовідведення котеджів є обґрунтованими.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 3 Угоди "Про взаємні розрахунки, пов’язані з поділом Чорноморського флоту та перебуванням Чорноморського флоту Російської Федерації на території України" від 28.05.1997, яка ратифікована Законом України від 24.03.1999 № 547-ХІV; ч. 2 ст. 6 Угоди "Про статус та умови перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України" від 28.05.1997, яка ратифікована Законом України від 24.03.1999 № 547-ХІV; п. 3 Директиви Міністерства оборони Російської Федерації № Д-20 від 25.05.2000; п. 2 ст. 20, ст. ст. 173, 174, 179 Господарського кодексу України; абз. 5 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-ІV; ст. ст. 22, 69, 77, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Зобов'язати Міністерство оборони Російської Федерації (119160, Росія, м. Москва, вул. Знаменка, буд. 19) в особі 1997 Відділення морської інженерної служби Чорноморського флоту Російської Федерації (99050, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 6) усунути перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю "Трігон" щодо підключення до систем водопостачання та водовідведення берегоукріплювальних споруд з приміщеннями для відпочинку (котеджів), що будуються ТОВ "Трігон" в с. Кача, м. Севастополь, шляхом забезпечення останньому безперешкодного доступу до зазначених мереж.

3.          Зобов'язати Міністерство оборони Російської Федерації (119160, Росія, м. Москва, вул. Знаменка, буд. 19) в особі 1997 Відділення морської інженерної служби Чорноморського флоту Російської Федерації (99050, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 6) укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "Трігон" договір на водопостачання і каналізацію приміщень для відпочинку (котеджів), що будуються ТОВ "Трігон" в с. Кача, м. Севастополь відповідно до Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                           В.О. Головко

Рішення оформлено згідно з вимогами

статті 84 Господарського процесуального

кодексу України та підписано 17.10.2008

Розсилка:

1.          ТОВ „Трігон”

(99011, м. Севастополь, вул. Гоголя, 20-а, кв. 53)

2.          Міністерство оборони Російської Федерації

(119160, Росія, м. Москва, вул. Знаменка, буд. 19)

а також через Арбітражний суд м. Москви

(107996, Росія, м. Москва, вул. Нова Басманна, 8-10)

3.          1997 Відділення морської інженерної служби МО РФ

(99050, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 6)

4.          в/ч 49311

(99804, м. Севастополь, с. Кача)

5.          в/ч 45646

(99804, м. Севастополь, с. Кача)

6.          Справа

7.          Наряд