ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.02.08р.

Справа № 1/344-07

За позовом Державного підприємства "Виробничого об'єднання Південний машинобудівний завод ім. М.О.Макарова", м. Дніпропетровськ,

до Комунального підприємства із транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ,

про стягнення 2 473 787грн. 50коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники сторін:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: представник не з'явився. .

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. .М.О. Макарова" звернувся до господарського суду з позовом до господарського суду, в якому просить стягнути з Комунального підприємства із транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради заборгованості за надані послуги поставки теплової енергії в гарячій воді у розмірі 2 473 787грн. 50коп., з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені, за порушення зобов'язань за договором № 416 від 01.01.2006р.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що за спожиту теплову енергію у березні та квітні 2007р. підприємство розрахувалося у повному обсязі. Крім того, у відзиві зазначає, що фактично умови договору з боку підприємства виконують треті особи –мешканці Кіровського та Красногвардійського районів м. Дніпропетровська, тому заборгованість у підприємства виникла з вини мешканців, які вчасно не сплачують відповідачу надані послуги, зокрема з постачання теплової енергії, у зв’язку з чим відповідальність за несвоєчасну оплату послуг позивача відповідачем несуть фактичні споживачі, тому нарахування штрафних санкцій та пені відповідач вважає безпідставним та таким, що суперечить діючому законодавству.

29.01.2008р. позивачем надані пояснення по справі, згідно яких заборгованість відповідача по договору №416 від 01.01.2006р. становить 249 052,13 грн. –основна заборгованість, 1 120 789,46 грн. –пені, 18 423,94 грн. - 3% річних, 62 842,77 грн. - індекс інфляції, а всього –1 451 108,30 грн.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 21.01.2008р. не з’явилися. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, оскільки про час та місце розгляду справи останні були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006р. сторонами укладено Договір №416 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі Договір), на підставі якого Постачальник зобов’язався надавати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати Постачальнику (позивачеві) надані послуги за встановленими тарифами у строк та на умовах, передбачених Договором (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 7.4 Договору Споживач за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість зазначеної в цьому Договору теплової енергії, об’єм якої зазначений в Додатку №1 до Договору.

Згідно із п.3 додаткової угоди №2 від 29.09.2006р. до Договору № 416 від 01.01.2006р. теплова енергія відпускається за тарифом, затвердженим Національною комісією регулювання електроенергії України для ТЕЦ ДП "ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова".

Постановою № 1856 від 26.12.2006 р. НКРЕ України затвердило тарифи на виробництво теплової енергії, а саме: для населення та бюджетних установ - 98,15грн. за одну Гкал (без ПДВ), для промислових споживачів - 132,54грн. за одну Гкал (без ПДВ).

Відповідно до додаткової угоди №4 від 03.01.2007р. до договору № 416 від 01.01.2006р. позивач та відповідач продовжили строк дії договору до 31.12.2007р.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, позивачем було відпущено, а відповідачем було отримано у період березень 2007 року теплової енергії на суму 2 552 847грн. 22 коп., у квітні 2007 року - на суму 249 052грн. 13коп.

Кількість отриманої теплової енергії відповідачем підтверджується долученими до матеріалів справи актами про місячний відпуск теплової енергії.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було пред'явлено відповідачу платіжні вимоги, які погашено відповідачем частково, а саме: залишок по платіжній вимозі № 720007 від 31.03.2007р. складає 1022679грн. 20коп.; платіжна вимога № 720011 від 30.04.2007р. на суму 249052грн. 13коп. залишилася не оплаченою.

Станом на час пред’явлення позовної заяви до господарського суду, у відповідача перед позивачем існувала заборгованість у розмірі 1271731грн. 33коп., яка у ході судового розгляду справи була частково погашена в сумі 1022679грн. 20коп.

Відповідно до заяви позивача від 29.01.2008р., заборгованість відповідача станом на 29.01.2008р. становить 249052грн. 13коп.

Таким чином, заборгованість відповідача за надані послуги, з урахуванням часткових виплат, складає 249052,13грн., та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: Договором, актами про місячний відпуск теплової енергії, платіжними дорученнями-вимогами, претензіями, розрахунком суми заборгованості, наданої позивачем.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №157/п-66 від 07.06.2007р., яка залишена останнім без задоволення.

За умовами п.8.4.2 вищезазначеного договору, за несвоєчасну оплату наданих послуг, сторонами передбачено пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен прострочення платежу, починаючи з шостого дня місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до розрахунку позивача, пеня, що підлягає до стягнення з відповідача, становить 1,0% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу, та складає 1 120 789,46 грн.

На підставі ст.625 ЦК України, позивачем нараховано індекс інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3 % річних з простроченої суми. Розмір інфляційних збитків з простроченої суми, згідно розрахунку позивача від 29.08.2007р., становить 62 842,77 грн., 3% річних –18 423,94 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов’язання.

Частиною 1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору; одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачем погашено частину заборгованості у розмірі 1022679грн. 20коп., що підтверджується платіжними дорученнями, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

Щодо позовних вимог про стягнення 249052грн. 13коп., суми боргу, що не сплачена позивачем станом на 29.01.2008р., а також інфляційні втрати у розмірі 62 842,77 грн. та 3% річних у розмірі 18 423,94 грн., то суд вважає ці вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, та такими що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 1 120 789,46 грн. господарський суд вважає за необхідне врахувати, що на час подання позову про стягнення заборгованості та пені, зобов’язання по договору з прострочкою, але майже виконані відповідачем, відповідач здійснює продаж теплової енергії населенню, заборгованість якого перед відповідачем складає 5346315грн. 41коп. Зазначені обставини є підставою для визначення нарахованого позивачем розміру пені надмірно великим, тому цей розмір належить зменшити на 50 відсотків.

Вказане право на зменшення штрафних санкцій випливає зі змісту ст. 233 ГК України і ст.551 ЦК України, та надане суду відповідно до ст.83 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача зменшену суму пені у розмірі 560394грн. 73коп.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі покладаються на відповідача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства із транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради (49089, м. Дніпропетровськ, вул. О.М. Макарова, 32, , р/р 4092 АКБ „Форум”, МФО 306878) на користь Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" (49008, м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 1, код ЗКПО 14308368, р/р 6114 ЗАТ КБ "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, МФО 305299) 249 052грн. 13коп. (двісті сорок дев’ять тисяч п’ятдесят дві грн. 13коп.) –заборгованості, 62842грн. 77коп. (шістдесят дві тисячі вісімсот сорок дві грн. 77коп.) –інфляційних втрат, 18423грн. 94коп. (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять три грн.. 94коп.) - 3% річних, 560394грн. 73коп. (п’ятсот шістдесят тисяч триста дев’яносто чотири грн.. 73коп.) - пені, 25500 грн. 00 коп. (двадцять п’ять тисяч п’ятсот грн. 00коп.)- витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00коп.)- витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                        І.А.Рудь