ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.08 Справа № 28/319/08

Суддя Яцун О.В.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Промислово-інвестиційна компанія”, м.Київ

До відповідача: Приватного підприємства “Олімпія”, м.Запоріжжя

Суддя О.В. Яцун

Представники:

від позивача: Ренгач І.В. –представник на підставі довіреності №б/н від 19.08.2008р.

від відповідача: не з’явився

05.08.2008р. позивачем заявлені вимоги про стягнення з ПП “Олімпія” 62000грн.00коп. основного боргу на підставі договору купівлі-продажу №02/11-03 від 02.11.2007р., 17470грн.02коп. пені, 20970грн.27коп. інфляційних втрат та 2626грн.29коп. 3% річних та 7275грн. витрат на адвокатські послуги.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.08.2008р. порушено провадження у справі №28/319/08, судове засідання призначено на 01.09.08р.

Також ухвалою суду від 05.08.2008р. № 28/319/08 було відмовлено в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на п/р 3902 в АКІБ “УкрСиббанк” м. Харків, МФО 351005, а також на п/р 5609 в АБ “ФАКТОРІАЛ БАНК” м. Харків, МФО 351715.

Ухвалою В.о. голови господарського суду Запорізької області від 01.09.2008р. №28/319/08 в зв’язку з хворобою судді Яцун О.В. справу було перенесено на 25.09.2008 р.

Представники сторін у судове засідання 25.09.2008р. не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про розгляд справи за відсутності представників сторін або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

В порядку ст. 77 ГПК України в зв’язку з неявкою представників сторін та з метою надання додаткових доказів розгляд справи було відкладено на 03.10.2008р.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

З метою надання додаткових доказів та в зв’язку з неявкою представника відповідача судове засідання було відкладено на 28.10.2008р.

Розгляд справи продовжено 28.10.2008р.

Представник позивача наполягає на задоволені позовних вимог з підстав, що зазначені в позові.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не з’явився, правом надати відзив на позов не скористався. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином. Згідно до п. 3.6 роз'яснень президії ВГСУ від 18.09.1997 р. № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” (з наступними змінами та доповненнями) особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місця знаходження юридичних осіб –учасників судового процесу. Відповідні процесуальні документи надіслані згідно з поштовими реквізитами учасників процесу. Згідно з довідкою ЄДРПОУ адреса Приватного підприємства «Олімпія»- 69118, м.Запоріжжя, вул. Чубанова, 5. Саме на цю адресу направлялась кореспонденція. Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

На підставі чого, у відповідності до ст. 85 ГПК України представнику позивача за його згодою було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив,

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч.І ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлені законом або договором терміни.

Згідно зі ст.193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать надані до суду документи, 02.11.07р. між ТОВ “ТД «ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ»та Приватним підприємством “Олімпія” укладено договір купівлі-продажу №02/11-03, за умовами якого позивач (продавець) взяв на себе зобов'язання передати покупцю право власності на матеріальні цінності, що в подальшому іменуються продукція, а відповідач (покупець), в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити продукцію у кількості та по ціні, згідно Специфікації (додаток №1), що є невід’ємною частиною даного договору.

Згідно п.2.1 договору сторони узгодили, що оплата здійснюється в українських гривнях. Шляхом переказу платежів на розрахунковий рахунок Продавця у розмірі 100% вартості продукції. Кінцевий термін опати за всю продукцію 10.12.2007р.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що загальна сума договору становить 306719грн.00коп., з урахуванням ПДВ 20% - 51119грн.83коп.

Пунктом 4.1 договору сторони узгодили, що продавець зобов’язаний до 10.11.2007р. поставити продукцію, вказану у специфікації при умові своєчасного надання транспорту покупцем.

Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець зобов’язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов’язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію, про що свідчать видаткова накладна №РН-107 від 09.11.2007р., довіреність серії ЯЛУ №358649 від 02.11.2007р. Всього було поставлено продукції на загальну суму –306719грн.00коп.

Відповідно до п.1 ст.692 ЦК України обов’язок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, а у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплатити товару та сплати процентів за користування чужими коштами.

Однак, відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, оплату за отриману продукцію у встановлений договором строк, в повному обсязі не здійснив, сплативши лише 244719грн.00коп., чим порушив умови договору.

В зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на адресу останнього було направлено претензію №17/12-01 від 17.12.2007р., якою було зобов’язано відповідача здійснити оплату за отриману продукцію до 25.12.2007р.

У відповіді на претензію відповідач просив надати згоду на продовження строку сплати продукції до 15.03.2008р.

Разом з тим, навіть у встановлений відповідачем строк сума боргу за договором купівлі-продажу відповідачем в повному обсязі не погашена.

Таким чином, на момент розгляду справи, борг за поставлений товар складає 62000грн.00коп.

Факт наявності заборгованості у розмірі 62000грн.00коп. підтверджується матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання. Зобов'язання відповідача оплатити поставлену продукцію не припинено.

На день розгляду спору відповідач оплату отриманої продукції в повному обсязі не довів, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 62000грн.00коп. суд визнає документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В зв’язку з неналежним виконанням відповідачем оплати за поставлену продукцію, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 17470грн.02коп.

На підставі ст. 611 ЦК України одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Відповідно до умов п.5.2 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов’язань за договором, винна сторона сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми своєчасно не поставленої (своєчасно не сплаченої) продукції за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до розрахунку позивача до стягнення пред'явлена сума пені за період прострочення з 11.12.2007р. по 15.07.2008р. у розмірі 17470грн.02коп.

Факт прострочення матеріалами справи доведений.

Відповідно до п.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відповідних відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов’язання.

Відповідно до норм ст.1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

В той же час, відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Разом з тим, при розрахунку суми пені, позивач не вірно застосував період прострочення грошового зобов’язання з 11.12.2007р. по 10.06.2008р., за таких обставин сума пені, що підлягає стягненню з ПП “Олімпія” складає 15839грн.88коп., в решті вимог щодо стягнення пені слід відмовити.

Вимога про стягнення пені заявлена позивачем обґрунтовано і підлягає частковому задоволенню.

Також за порушення виконання грошового зобов’язання позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 20970грн.27коп. та 2626грн.29коп. 3% річних.

Згідно з ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Інший розмір відсотків договором не встановлений.

Відповідно до розрахунку позивача сума річних за період прострочення з січня 2008р. по червень 2008р. складає 2626грн.29коп., сума інфляційних втрат за вказаний період прострочення складає –20970грн.27коп.

Факт прострочення матеріалами справи доведений.

Враховуючи, що наданий розрахунок не суперечить нормам чинного законодавства, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних слід задовольнити в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат на адвокатські послуги у відповідності до ст. 49 ГПК України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір про надання юридичних послуг адвоката від 10.07.2008р., акт прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання юридичних послуг адвоката від 15.07.2008р. та виписки з банку про зарахування 7275грн.00коп. за надання юридичних послуг.

У відповідності до роз’яснень президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002р. №04-5/609 вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім державного мита, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним.

За таких обставин суд з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, вважає заявлені вимоги про стягнення витрат на адвокатські послуги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 7162грн.24коп.

Судові витрати відносяться на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82-85 ГПК України, ст.526,611,625,692 ЦК України, ст. ст. 175, 193 ГК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Олімпія»(юр.адреса: 69118, м.Запоріжжя, вул. Чабанова, 5; факт.адреса: 69118, м.Запоріжжя, вул. Глісерна, 21, п/р 3902 в АКІБ “УкрСиббанк” м.Харків, МФО 351005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ” (юр.адреса: 01103, м.Київ, вул. Кіквідзе, 18-А; факт.адреса: 01014 м.Київ, Лютеранська, 4, оф.1, п/р 0246 в ВАТ “Родовід Банк” м.Києва, МФО 321712, ) 62000(шістдесят дві тисячі)грн.00коп. основного боргу, 15839(п’ятнадцять тисяч вісімсот тридцять дев’ять)грн. 88коп. пені, 20970(двадцять тисяч дев’ятсот сімдесят)грн. 27коп. інфляційних втрат, 2626(дві тисячі шістсот двадцять шість)грн. 29коп. 3% річних, 7162(сім тисяч сто шістдесят дві)грн.24коп. державного мита, 116(сто шістнадцять)грн.17коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 7162(сім тисяч сто шістдесят дві)грн.24коп. витрат на адвокатські послуги.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Суддя О.В. Яцун

Рішення підписано: 03 листопада 2008р.