ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.08 Справа № 6/436/08

Суддя Місюра Л.С.

За позовом           Якимівського орендного підприємства “Виробниче об’єднання житлово –комунального господарства та побутового обслуговування” смт. Якимівка Запорізької області

До          Якимівської селищної Ради смт. Якимівка Запорізької області

Про стягнення 37 824 грн. 75 коп.

Суддя                    Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача:          Бондарь С.О. –дов. № 7 від 01.09.2008р.

Від відповідача:          Самофалов С.А. –дов. № 1156 від 16.09.2008р.

Розглянувши матеріали справи за позовом Якимівського орендного підприємства “Виробниче об’єднання житлово –комунального господарства та побутового обслуговування” смт. Якимівка Запорізької області до Якимівської селищної Ради смт. Якимівка Запорізької області про стягнення 37 824 грн. 75 коп., суддя ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в розмірі 28 260 грн. 32 коп., втрати від інфляції в розмірі 9 564 грн. 43 коп.

Відповідач позовні вимоги не визнав з наступних підстав: згідно ч.5 ст. 203 ЦК України угода повинна бути направлена на реальне набуття правових наслідків, обумовлених нею. В даному випадку набуття правових наслідків згідно контракту б/н від 03.01.2006 року неможливо, так як згідно додатку №1 рішення районної ради №17 від 8 квітня 1999 року власністю районної ради є теплові мережі селища. Тому замовником на виконання робіт теплових мереж повинна бути Якимівська районна рада (власник), яка передала в оренду та в оперативне управління вказаний об'єкт Якимівському ВОЖКГ та ПО. А Якимівське ВОЖКГ та ПО повинно обслуговувати теплові мережі за власні кошти, або за кошти власника. Тому контракт від 03.01.2006 року згідно ч.2 ст.215 ЦК України є таким, що не має законної сили і є нікчемною угодою. Просить в задоволенні позову позивачу відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суддя вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

03.01.2006р. між сторонами був укладений контракт № 1 (далі – контракт).

Відповідно до контракту, позивач виковував за завданням відповідача послуги на загальну суму 30 779 грн. 47 коп., що підтверджується актами: № 1 за січень 2006р., № 2 за січень 2006р., № 1 за березень 2006р., № 1 за квітень 2006р., № 2 за травень 2006р., № 3 за червень 2006р., б/н за червень 2006р., № 2 за липень 2006р., б/н за липень 2006р., № 1 за вересень 2006р., № 1за жовтень 2006р., № 1 за листопад 2006р., №1 за грудень 2006р.

Пунктом 2.5 контракту сторони передбачили, що оплата (розрахунок) по етапам проводиться замовником за виконані роботи на підставі акту прийму –передачі виконаних робіт ф. № 2 та у відповідності зі довідкою ф. № 3, та пред’явленого рахунку в термін 3 (трьох) днів після отримання платіжних документів від підрядника.

Відповідач частково оплатив заборгованість в розмірі 2 519 грн. 15 коп., що підтверджується виписками банку від 22.06.2006р. та 13.09.2006р.

Докази оплати заборгованості у розмірі 369 грн. 36 коп., ні позивачем ні відповідачем не були надані суду.

Суд не вважає за необхідне виходити за межі позовних вимог.

Неоплаченої відповідачем залишилася заборгованість у сумі 28 260 грн. 32 коп.

Згідно до статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню 28 260 грн. 32 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню втрати від інфляції індексу інфляції за період з січня 2007р. по серпень 2008р. в розмірі 9561 грн. 02 коп.

У частині стягнення втрат від інфляції в розмірі 3 грн. 41 коп. у позові варто відмовити.

Заперечення відповідача не приймаються, так як згідно з частиною 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Тобто необхідною умовою угоди є єдність волі та волевиявлення. Тому, волевиявлення, яке виражається без наміру створити цивільні права та обов’язки, а лише для виду або для прикриття іншої угоди, не являється здійсненням угоди. Доказами того, що угода була направлена на реальне настання правових наслідків являються двосторонньо підписані акти приймання –передачі виконаних робіт та оплата відповідачем послуг по цим актам. Крім того, відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору… Відповідач доручив позивачу виконати роботи. Позивач роботи виконав. При таких обставинах відповідач зобов’язаний оплатити ці роботи. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 44 –49, 75, 82 –85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з Якимівської селищної Ради (72500, смт. Якимівка Запорізької області, вул. Молодих Патріотів, буд. 10-“а”, , розрахункові рахунки не відомі) на користь Якимівського орендного підприємства “Виробниче об’єднання житлово –комунального господарства та побутового обслуговування” (72500, смт. Якимівка Запорізької області, вул. 50 років Жовтня, буд. 2-“а”, рр 0010 в ЗФ АБ “ТАЗ-Бізнесбанк” м. Запоріжжя, МФО 3135337, ) основний борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 37 821 грн. 34 коп., витрати по держмиту в сумі 378 грн. 21 коп. та на ІТЗ судового процесу в сумі 117 грн. 99 коп. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Л.С. Місюра

Рішення підписано та передано на відправку: 12.11.2008р.