ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2008 р.

Справа № 6/864/07

за позовом

Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24.

до відповідача

Відкритого акціонерного товариства “Південелеваторбуд”, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 40.

про

Надання дозволу на проведення перевірки.

Суддя                                                                                                     Ткаченко О.В.

Секретар                                                                                                    Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

Чаричанський П.О., довіреність від 08.01.2008 року.

Від відповідача

Цвеліков С.В., довіреність від 22.01.2008 року.

Предмет спору: Позивач звернувся до суду з позовом про прийняття рішення про надання дозволу на проведення позапланової перевірки відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на п. 6 ч. 6, ч. 8 ст. 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” № 509 від 04.12.1990 року.

Від відповідача до судового засідання надійшли заперечення, відповідно до яких зазначається, що згідно ухвали господарського суду від 15.10.2007 року у справі № 14/724/07, на яку позивач посилається як на підставу відкриття ліквідаційної процедури, відповідача не було визнано банкрутом, а лише було порушено провадження у справі та прийнято заяву до розгляду. За таких обставин відповідач вважає позовні вимоги безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд встановив:

Відповідач, згідно довідки від 08.06.2005 року взятий на облік в ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва 18.06.1998 року.

Зі змісту наданої відповідачем копії ухвали господарського суду Миколаївської області від 15.10.2007 року у справі № 14/724/07 вбачається, що порушено провадження у справі про банкрутство боржника –ВАТ “Південелеваторбуд”.

Господарський суд, встановивши обставини справи, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу” органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право, зокрема, здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів

підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 11-1 Закону України “Про державну податкову службу” позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності, зокрема, проведення реорганізації (ліквідації) підприємства.

Згідно ч. 8 ст. 11-1 Закону України “Про державну податкову службу” позапланова виїзна перевірка може здійснюватись лише на підставі рішення суду.

Враховуючи, що згідно ухвали господарського суду Миколаївської області від 15.10.2007 року у справі № 14/724/07 порушено провадження у справі про банкрутство боржника –ВАТ “Південелеваторбуд”, посилання позивача на дану ухвалу, як на підставу проведення ліквідації підприємства, є необґрунтованими.

За таких обставин, суд вважає заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко