ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2008 р.

Справа № 17-4-15-34-22/01-3493

Колегія суддів господарського суду Одеської області у складі:

головуючого судді Петрова В.С.

суддів Демешина О.А.

Гуляк Г.І.

При секретарі Стойковій М.Д.

За участю представників:

від позивача – Горжеєва О.Г.;

від відповідачів:

1) КП „Одесміськелектротранс” - Криворучко В.О.;

2) Одеської міської ради – Дягілев О.В.;

від третьої особи – не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Юридичної компанії „Юніком-Південь” дочірнього підприємства до Комунального підприємства „Одесміськелектротранс”, Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів –Відкрите акціонерне товариство „Одесаремелектротранспорт”, про стягнення 4 480 837,44 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

В засіданні суду від 20.02.2008 р. оголошувалась перерва до 03.03.2008 р. в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У травні 2001 року Виробничо-комерційна фірма „Юніком-Південь” звернулась до арбітражного суду Одеської області з позовною заявою до Одеського трамвайно-тролейбусного управління, Комунального підприємства „Одесміськелектротранс”, Одеської міської ради про стягнення 2 574 229 грн. основної заборгованості, 1 526 325, 06 грн. збитків від інфляції, 251 571,93 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до умов договору поруки від 15.01.1999 р. позивачем в червні 1999 року були виконані зобов’язання Одеського трамвайно-тролейбусного управління перед ВАТ „Одесаремелектротранспорт” по сплаті 2 574 229 грн. вартості ремонтних робіт, виконаних в 1996-19998 роках. Так, позивач вказує, що до нього перейшли права кредитора по вказаному зо бов'язанні в стягненні заборгованості, штрафу, збитків і пені з Одеського ТТУ, в тому числі і права, які випливають із забезпечення цього зо бов'язання.

Ухвалою арбітражного суду Одеської області від 25 травня 2001 р. порушено провадження у справі № 17-5-22/01-3493 за позовом Виробничо-комерційної фірми „Юніком-Південь” до Одеського трамвайно-тролейбусного управління, Комунального підприємства „Одесміськелектротранс”, Одеської міської ради про стягнення 2 574 229 грн.

Ухвалою арбітражного суду Одеської області від 12 червня 2001 р. залучено до участі у справі № 17-5-22/01-3493 в якості співвідповідача Відкрите акціонерне товариство „Одесаремелектротранспорт”.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03 липня 2001 р. ВАТ „Одесаремелектротранспорт” було залучено до участі у справі № 17-5-22/01-3493 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

В ході розгляду справи № 17-5-22/01-3493 позивач збільшив розмір позовних вимог до 4480837,44 грн. за рахунок вимог про стягнення штрафу в розмірі 128711 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.07.2001 р. у справі № 17-4-22/01-3493 у задоволенні позову Виробничо-комерційної фірми „Юніком-Південь” відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2001 р. у справі № 17-4-22/01-3493 рішення господарського суду Одеської області від 23.07.2001 р. у справі № 17-4-22/01-3493 змінено та визнано недійсним договір поруки від 15.01.1999 р., укладений між ВКФ „Юніком-Південь” та ВАТ „Одесаремелектротранспорт”, в іншій частині рішення від 23.07.2001 р. залишено без змін. Також вказаною постановою ВГСУ від 23.10.2001 р .скасовано ухвалу господарського суду Одеської області від 20.07.2001 р.

Постановою Верховного суду України від 04.03.2002 р. рішення господарського суду Одеської області від 23.07.2001 р. і постанову Вищого господарського суду України від 23.10.2001 р. у справі № 17-4-22/01-3493 скасовані та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції у іншому складі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30 квітня 2002 р. (суддя Власова С.Г.) справу № 17-5-22/01-3493 було прийнято до провадження, присвоєно справі № 17-6-34-22/01-3493.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11 червня 2002 р. у зв’язку з неможливістю розгляду справи до вирішення пов’язаної з нею іншої справи, провадження у справі № 17-6-34-22/01-3493 зупинено до вирішення справи за позовом Прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі виконавчого комітету Одеської міської ради до Виробничо-комерційної фірми „Юніком-Південь” в формі дочірнього підприємства про визнання установчих документів недійсними та скасування державної реєстрації.

Ухвалою голови господарського суду Одеської області від 25.04.2005 р. справу № 17-6-34-22/01-3493 передано до колегіального розгляду у наступному складі суддів: головуючий суддя –Петров В.С., судді –Демешин О.А., Гуляк Г.І.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.05.2005 р. справу № 17-6-34-22/01-3493 прийнято до провадження колегією суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючого судді –Петрова В.С., суддів –Гуляк Г.І., Демешина О.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.10.2006 р. провадження у справі № 17-4-15-34-22/01-3493 поновлено у зв’язку з тим, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі, усунені, а саме: справу, до вирішення якої було зупинено провадження, вирішено господарським судом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.03.2007 р. провадження у справі № 17-4-15-34-22/01-3493 зупинено до розгляду Вищим адміністративним судом України справи № К-20264/06 за позовом Прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Виконавчого комітету ОМР до ВКФ „Юніком-Південь” про визнання установчих документів недійсними та скасування державної реєстрації.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.02.2008 р. провадження у справі № 17-4-15-34-22/01-3493 поновлено у зв'язку з усуненням обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, а саме: ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2007 р. по справі № 17-4-28-33/02-5167 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.03.2006 р. у справі № 17-4-28-33/02-5167 залишено без змін. Також вказаною ухвалою суду від 08.02.2008 р. справу № 17-4-15-34-22/01-3493 призначено до розгляду в засіданні суду на 20.02.2008 р.

В засіданні суду 20.02.2008 р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням про заміну позивача – Виробничо-комерційної фірми „Юніком-Південь” на його правонаступника - Юридичну компанію „Юніком-Південь” дочірнє підприємство у зв'язку з реорганізацією Виробничо-комерційної фірми „Юніком-Південь”. Також в засіданні суду позивач уточнив, що просить стягнути заборгованість з Комунального підприємства „Одесміськелектротранс” та Одеської міської ради. При цьому представник відповідача –КП „Одесміськелектротранс” пояснив, що Одеське трамвайно-тролейбусне управління припинило своє існування.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.02.2008 р. у справі № 17-4-15-34-22/01-3493 замінено позивача –Виробничо-комерційну фірму „Юніком-Південь” на його правонаступника –Юридичну компанію „Юніком-Південь” дочірнє підприємство та виключено зі складу відповідачів Одеське трамвайно-тролейбусне управління.

Відповідач –КП „Одесміськелектротранс” позовні вимоги не визнає з підстав, зазначених у письмових поясненнях по справі (а.с. 40-41 т. 2) та доповненнях до пояснень (а.с. 102-103 т. 2), посилаючись при цьому на необґрунтованість та недоведеність позивачем існування заборгованості Одеського трамвайно-тролейбусного управління.

Відповідачем –Одеською міською радою відзив на позов не надано, проте представник міськради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та проти задоволення позову заперечував.

Третя особа –ВАТ „Одесаремелектротранспорт” пояснення по суті спору не надала, також представник третьої особи у судові засідання не з'явився, у зв'язку з чим неможливо з’ясувати думку третьої особи стосовно позовних вимог.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

15 січня 1999 р. між Виробничо-комерційною фірмою "Юніком-Південь" (поручитель) і Відкритим акціонерним товариством „Одесаремелектротранспорт" (кредитор) був укладений договір поруки, згідно умов п. 2 якого позивач поручився за повернення кредитору в строк до 01.06.1999 р. заборгованості Одеського трамвайно-тролейбусного управління в розмірі 2574229 грн., яка виникла протягом 1996-1998 рр.

Як встановлено господарським судом, заборгованість, погашення якої стало предметом вказаного договору, виникла із зобов'язання Одеського трамвайно-тролейбусного управління щодо оплати вартості ремонтних робіт рухомого складу пасажир ського транспорту на підставі договорів № 1 від 23.01.1996 р. і № 2 від 01.01.1997 р., укладених між ВАТ "Одесаремелектротранспорт" і Одеським трамвайно-тролейбусним управлінням.

Пунктом 5 договору поставки від 15.06.1999 р. та пунктами 3, 4, 5 акту від 15.06.1999 р. про погашення поручительства виконанням ВКФ "Юніком-Південь” і ВАТ „Одесаремелектротранспорт" обумовили, що поставкою товару вартіс тю 2 574 229 грн. поручитель виконав зобов'язання Одеського трамвайно-тролейбусного управління, в зв'язку з чим до нього переходять права креди тора по вказаному зобов'язанню.

У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів (згідно розрахунку суми позову, а.с. 66-67, т. 1) 2 574 229 грн. основної заборгованості, 187 216,20 грн. збитків в розмірі 3% річних гідно старої редакції ст. 214 ЦК УРСР, 900 787,41 грн. збитків згідно ст. 203 ЦК УРСР, 625537,65 грн. збитків внаслідок інфляції, 64 355,73 грн. 3% річних за новою редакцією ст. 214 ЦК УРСР, 128 711,45 грн. штрафу згідно п. 57 Положення про поставку товарів народного споживання, затвердженого постановою РМ СРСР від 09.04.1969 р., що разом складає 4 480 837,44 грн.

При цьому слід зазначити, що як встановлено Постановою Верховного Суду України від 04.03.2002 року, договір поруки від 15 січня 1999 року, укладений між ВКФ „Юніком-Південь" та ВАТ „Одесаремелектротранспорт”, має ознаки договору уступки вимоги.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, згідно графіку виникнення заборгованості Одеського трамвайно-тролейбусного управління по відвантаженню рухомого складу за 1996-1998 рр., складеного ВАТ „Одесаремелектротранспорт" 12.07.1999 р. № 180 (а.с. 120 т. 1), заборгованість ОТТУ в розмірі 2 574 229 грн. склалась станом на березень 1998 року.

При цьому згідно умов договорів № 1 від 23.01.1996 р. і № 2 від 01.01.1997 р., зокрема, умов пункту 5.3 договору № 1 від 23.01.1996 р., строк виконання зобов'язання по оплаті вартості ремонтних робіт лише по останньому (із тих, за погашення заборгованості по яких поручився позивач) періодичному платежу за березень 1998 року збіг 10 квітня 1998 року.

Відповідно до ст. 71 Цивільного кодексу Української РСР, чинного на момент пред'явлення позову, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

При цьому слід зазначити, що заміна осіб у зобов'язанні згідно зі статтею 77 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року не тягне за собою зміну строку позовної давності.

Таким чином, строк пред’явлення позивачем до суду позову про стягнення загальної суми заборгованості ОТТУ в розмірі 2 574 229 грн. закінчився з урахуванням вищевказаного графіку заборгованості у квітні 2001 року.

До того ж статтею 72 Цивільного кодексу Української РСР передбачені скорочені строки позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позовній заяві та в уточненій позовній заяві (а.с. 61-65 т. 1) заявлено клопотання про відновлення строку позовної давності з тих підстав, що аналогічний позов був пред’явлений до суду загальної юрисдикції іноземним засновником позивача, який було залишено без розгляду у зв'язку з непідвідомчістю.

Між тим, на думку суду, зазначена у позовній заяві причина пропуску строку позовної давності щодо стягнення заборгованості ОТТУ в розмірі 2 574 229 грн. не є підставою для поновлення строку, оскільки положеннями ч. 4 ст. 79 Цивільного кодексу Української РСР передбачено, що пред'явлення позову, залишеного без розгляду, не перериває перебігу строку позовної давності.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв’язку з набранням 01.01.2004 р. чинності Цивільним кодексом України, господарський суд Одеської області зазначає, що згідно з Прикінцевими положеннями Цивільного кодексу України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав та обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Однак, відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, оскільки строк на пред'явлення позивачем даного позову, встановлений законодавством, що діяло раніше, сплив до набрання чинності Цивільним кодексом України, судом застосовуються положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу УРСР закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Відтак, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, а підстави для його відновлення відсутні, господарський суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

колегія суддів –

ВИРІШИЛА:

У задоволенні позову Юридичної компанії „Юніком-Південь” дочірнього підприємства до Комунального підприємства „Одесміськелектротранс”, Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів –Відкрите акціонерне товариство „Одесаремелектротранспорт”, про стягнення 4 480 837,44 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 11.03.2008 р.

Головуючий суддя Петров В.С.

Суддя Гуляк Г.І.

Суддя Демешин О.А.