СУД
ПОСТАНОВА

29.01.08р.

Справа № А18/682-07

За позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи    ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до   Управління Пенсійного фонду України      в Покровському районі Дніпропетровської
області

смт.Покровське,
Дніпропетровська обл.

про
визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-234у від 20.11.2006 р.та
стягнення моральної шкоди у сумі 500 грн.

Суддя  Петрова В.І.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2- ордер № 000048, ОСОБА_1 - СПД

від відповідача:    Москаленко Н.
В. - дов. № 27/08-22 від 04.01.2008 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, у якому просить суд: зупинити виконавче провадження ВДВС Покровського
РУЮ по виконанню вимоги за № Ф-234у від 20.11.2006 р. про сплату боргу
управлінню ПФУ Покровського р-ну до розгляду справи; визнати як протиправну та
скасувати вимогу за № Ф-234у від 20.11.2006 р. про сплату боргу на суму 251,52
грн., винесену Управлінням Пенсійного фонду України в Покровському районі
Дніпропетровської області; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 500
грн.

Також позивач додатково просить суд
стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані із прибуттям адвоката
на судове засідання в сумі 100 грн., які, на думку позивача, підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача у зв`язку з його неправомірними діями.

Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на відсутність у нього заборгованості по сплаті фіксованого податку
за 1-й квартал 2005 р., що підтверджується довідкою Покровської МДПІ; вимога за
№ Ф-234у від 20.11.2006 р. про сплату боргу на суму 251,52 грн. винесена УПФУ з
порушенням Закону України "Про вирішення питання щодо заборгованості
суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови
оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з неперерозподілом Державним
казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати           працездатності, Фонду соціального
страхування на випадок безробіття протягом                 2004 року - I кварталу 2005
року" від 16 березня 2006 року № 3583-IV.

Відповідач проти позову заперечує,
вважає вимоги позивача безпідставними, посилається на те, що заборгованість в
сумі 251,52 грн. до ПФУ виникла не з причини не розмежування коштів Державним
казначейством України фіксованого податку, а у зв`язку з несплатою позивачем
фіксованого розміру страхових внесків, які сплачуються безпосередньо на
р/рахунок ПФУ, та в подальшому використовуються для фінансування  виплат
пенсіонерам.

Ухвалою суду від 22.01.2008 р.
провадження у справі було зупинено для надання сторонами нових доказів до
29.01.2008 р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши
подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 19 Закону України
“Про загально-обов'язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року
№ 1058-IV (надалі за текстом- Закон України № 1058-IV) на суми фактичних витрат
на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на
виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про
оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт
(послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій непрацездатності, сплачуються страхові внески.

Відповідно до статті 20 Закону України
№ 1058-IV перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками
одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати  доходу), у тому числі в безготівковій чи
натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому
фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу)
вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський
рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі,
одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок
зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу)
відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи
будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до ч.4 п.8 Прикінцевих
положень Закону України № 1058-IV фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту), та члени сімей
зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом у
фіксованому розмірі.

Позивач зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_1 від
23.01.2003р., в Управлінні Пенсійного фонду України в Покровському районі
Дніпропетровської області зареєстрований як платник збору на обов`язкове
державне пенсійне страхування по спрощеній системі оподаткування.

Статтею 45 Закону України "Про
державний бюджет України на 2005 рік" 23 грудня 2004 року № 2285-IV для
фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та членів сімей
зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької
діяльності, було встановлено фіксований розмір страхових внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі мінімального
страхового внеску на місяць на кожну особу.

З 31.03.2005 р. набув чинності Закон
України "Про внесення змін до Закону України             "Про Державний бюджет України
на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від 25
березня 2005 року № 25085-IV, яким внесено зміни до Закону України "Про
державний бюджет України на 2005 рік" 23 грудня 2004 року № 2285-IV, і для
підприємців спрощеної системи оподаткування було відмінено фіксований розмір
страхових внесків і зарахування коштів до ПФУ знову здійснюється у порядку та
на умовах, які діяли до 01.01.2005 р.

Згідно звіту про нарахування та
сплату суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування за формою додатка № 26 до "Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування" позивачем нараховані суми фіксованого
розміру внесків в 2005 р. за січень -83,84 грн., лютий -83,84 грн. та 30 днів
березня -83,84 грн., які не сплачені, в результаті чого виникла заборгованість
в сумі 251,52 грн.

Відповідно п.3 ст. 106 Закону України
№ 1058-IV територіальні органи Пенсійного  фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату. Протягом десяти робочих днів  із  дня
одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити
суми  недоїмки та суми фінансових
санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у
вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду  в порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має
право на оскарження вимоги в судовому порядку.

20.11.2006 р. відповідачем винесено
вимогу про сплату боргу № Ф-234у, згідно якої станом на 01.04.2006 р. позивач
має заборгованість зі сплати фіксованого розміру страхових внесків в сумі
251,52 грн. Вимога про сплату боргу № Ф-234у отримана позивачем 23.11.2006 р.,
що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового
відправлення № 223853.

Відповідно п.3 ст. 106 Закону України
№ 1058-IV про оскарження вимоги
територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до
виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник
зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного
фонду  протягом трьох робочих днів із дня
звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду. Узгодження вимоги
територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки здійснюється на
підставі заяви страхувальника, яка розглядається територіальним органом
Пенсійного фонду  протягом трьох робочих
днів після її отримання, та поданих страхувальником документів,  що свідчать про неправильність обчислення сум
недоїмки, зазначених у вимозі.

У визначений законом порядок та строк
вимогу про сплату боргу № Ф-234у позивач не оскаржував, у зв`язку з чим за
заявою УПФУ № 3898/02-22 від 12.12.2006 р. ВДВС Покровського РУЮ у
Дніпропетровській області 14.12.2006 р. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про стягнення боргу з позивача на користь УПФУ в сумі
251,52 грн.

Судом встановлено додержання
відповідачем приписів ст.106 Закону України № 1058-IV, яка передбачає
обов'язкове надсилання територіальним органом Пенсійного фонду вимоги
страхувальнику для сплати недоїмки, погодження з розрахунком суми недоїмки,
зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, та оскарження вимоги територіального
органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного
фонду або в судовому порядку, у зв`язку з чим вимога УПФУ в Покровському районі
№ Ф-234у від 20.11.2006 р. про сплату боргу по внесках в сумі 251,52 грн. з
СПДФО ОСОБА_1є правомірною.

За цих підстав вимога позивача про
визнання як протиправну та скасувати вимогу за № Ф-234у від 20.11.2006 р. про
сплату боргу на суму 251,52 грн., винесену Управлінням Пенсійного фонду України
в Покровському районі Дніпропетровської області, є необґрунтованою та
задоволенню не підлягаю повністю.

Вимога позивача про
зупинення виконавчого провадження ВДВС Покровського РУЮ по виконанню вимоги за
№ Ф-234у від 20.11.2006 р. про сплату боргу управлінню ПФУ Покровського р-ну до
розгляду справи, також задоволенню не підлягає.

Додаткові вимоги позивача про
стягнення з відповідача на його користь 500 грн.  моральної шкоди та витрати, пов`язані із
прибуттям адвоката на судове засідання в сумі 100 грн., також задоволенню не
підлягають.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 19,20,106 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня
2003 року № 1058-IV (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2003, №№ 49-51, ст.376),
статтями 4,16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 87,94,98,158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити в повному
обсязі.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути
оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя

В.І. Петрова

Постанову виготовлено 07.02.2008 р.