ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2008 р.

Справа № 23/82-08-3417

За позовом: Відкритого акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 15168"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "БСК"

про стягнення 98147,67 грн.

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

від позивача: Максимюк О.Є. за довіреністю № 08/15 від 24.06.2008 р.;

від відповідача: не з’явився

Суть спору: про стягнення 98147,67 грн.

Відкрите акціонерне товариство "Автотранспортне підприємство 15168" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "БСК" про стягнення 86100,00 грн. основного боргу, пені в розмірі 5554,70 грн., інфляційних збитків в сумі 5697,78 грн. та 3% річних на суму 795,19 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.08.2008 року порушено провадження по справі № 23/82-08-3417.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.10.2008 року строк розгляду справи було продовжено до 18.11.2008 року.

У судовому засіданні 03.11.2008 року позивач надав уточнення позовних вимог, відповідно яких просить суд стягнути з відповідача на свою користь 86100,64 грн. основного боргу, інфляційні витрати у розмірі 4683,08 грн., 3% річних в розмірі 752,40 грн. та пеню в розмірі 5179,69 грн., всього 96715,17 грн.

Відповідач відзив на позов не надав та у судові засідання не з’явився.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Між Відкритим акціонерним товариством "Автотранспортне підприємство 15168" та Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "БСК" був укладений договір № 34 від 01.12.2000 року, на підставі якого ВАТ "Автотранспортне підприємство 15168" в особі голови Волкова Володимира Андрійовича, діючого на підставі статуту, названого в подальшому "Орендодавець", з одної сторони, та ТОВ Виробничо-комерційної фірми "БСК", в особі директора Бурлуцкого Олександра Тихоновича, діючого на підставі статуту, названого в подальшому "Орендатор", з другої сторони уклали даний договір.

Відповідно до умов п. 1.1. предметом дійсного договору являється оренда виробничих боксів, офісних приміщень які передаються відповідно акту прийму-передачі.

Відповідно до умов п. 1.2 об'єкти, що передаються в оренду використовуються для здійснення господарської діяльності "Орендаря", пов’язаною з експлуатацією автотранспорту (автобусів великої та малої вмістимістю), проведенням предрейсового обслуговування автотранспорту.

Відповідно до змін до договору оренди від 01.12.2000 р. № 34, яке підписано 28.12.2006р.,змінено п. 5.1 договору та зазначено, що орендна плата встановлюються в розмірі 15100,00 грн. в місяць.

Однак відповідач порушує умови договору, про що свідчить наявність заборгованості по орендній платі з 10 по 31 січня борг складає 10600,00 грн., за лютий за березень, квітень, травень, червень 2008р. по 15100,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача по орендні платі перед позивачем складала 86100,00 грн.

03.11.2008 року позивач надав уточнення позовних вимог, відповідно яких просить суд стягнути з відповідача на свою користь 86100,64 грн. основного боргу, інфляційні витрати у розмірі 4683,08 грн., 3% річних в розмірі 752,40 грн. та пеню в розмірі 5179,69 грн., всього 96715,17 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору у разі порушення строків перечислення орендної плати Орендарем на користь Орендодавця нараховується пеня у розмірі 0,3% відповідно з п. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань від 03.11.96р. № 543/96 ВР.

Також згідно уточненню позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 5179,69 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Підстави для виникнення права на неустойку встановлені ст. 550 Цивільного кодексу України.

З укладеного між сторонами по справі договору видно (пункту 6.1 укладеного договору), що між учасниками правочину узгоджено питання щодо стягнення пені у разі несвоєчасного виконання грошових зобов’язань за договором, в зв’язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 5179,69 грн.

Позивачем також надано розрахунок 3% річних на суму 752,40 грн. та індексу інфляції на суму 4683,08 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 752,40 грн. та індекс інфляції у розмірі 4683,08 грн.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В процесі розгляду справи відповідачем до суду не було доведено до суду та надано документальних доказів які б спростували позовні вимоги позивача у будь якій частині.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, з віднесенням судових витрат на відповідача у відповідності з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, ст.ст. 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "БСК" (65063, м. Одеса, вул. Сегедська, 1, корп.. 4, кв. 41; р/р 4001 в АКБ «Надра»м. Одеса, МФО 328975, код 22462287) на користь Відкритого акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 15168" (65098, м. Одеса, вул. Стовбова, 15-Г; р/р 5001 в ЮГРУ "Приватбанк" м. Одеси, МФО 328704, код 03117984) 86100 (вісімдесят шість тисяч сто) грн. заборгованість по орендній платі, пеню в сумі 5179 (п'ять тисяч сто сімдесят дев’ять) грн. 69 коп., 3% річних в сумі 752 (сімсот п’ятдесят дві) грн. 40 коп., індекс інфляції в сумі 4683 (шість тисяч двісті шістдесят) грн. 08 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 968 (дев’ятсот шістдесят вісім) грн. 80 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 116 (сто шістнадцять) грн. 25 коп.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 14.11.2008 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Степанова Л.В.