ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" березня 2008 р.

Справа № 17-31/333-07-8071

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Єнакіївський металургійний завод”;

до відповідача: Одеської залізниці;

про стягнення 9564грн.13 коп.

Суддя Зуєва Л.Є.

Представники:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Слюсар М.М. –повірений;

СУТЬ СПОРУ: 09.10.2007р. за вхід.№10307 ВАТ „Єнакіївський металургійний завод” (далі –позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ДП „Одеська залізниця” з вимогою про стягнення вартості нестачі вантажу в сумі 9564,13 грн.

Відповідач ДП „Одеська залізниця” в судове засідання з’явився, надав письмовий відзив на позов, в якому заявлені до нього позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

Відповідно до залізничної накладної №49004931 від 13 грудня 2006 року на адресу фірми „Леман Коммодітіес С.А.” (отримувач вантажу –Спеціалізований морський порт „Октябрськ”) відправлена сталь сортова у вагоні №68798289. Зазначений вагон прийнятий ст. Єнакієве ДП „Донецька залізниця” до перевезення без зауважень, про що свідчить відмітка ст. Єнакієве в накладних в графі „Приймання вантажу до перевезення”.

При отриманні вантажу з перевіркою, встановлено нестачу сталі по кількості в вагоні №68798289 –5,25т.

При огляді вагону №68798289 встановлено, що вантаж завантажений у два яруси і в два штабеля у відповідності до гл. 3 параграф 14 Технічних умов, В першому штабелі в одна верхня пачка зліва по ходу потягу не ув’язнена. Звідси випливає, що втрата вантажу виникла під час слідування потягу.

За результатами обстеження складено комерційний акт БЖ №321163/10 від 19.12.2006р.

На підставі викладено, позивачем розраховано розмір збитків від нестачі, які згідно наданого позивачем розрахунку становить 9564 грн. 13 коп.

Зазначені обставини спонукали ВАТ „Єнакіївський металургійний комбінат” звернутися до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ДП „Одеська залізниця” про стягнення суми нестачі сталі з перевезення залізницею в розмірі 9564 грн. 13коп.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.10.2007р. порушено провадження у справі №31/333-07-8071 за позовом Відкритого акціонерного товариства „Єнакіївський металургійний завод” до ДП „Одеська залізниця” про стягнення 3938 грн. 52коп.

Відповідач (ДП „Одеська залізниця”) проти позовних вимог заперечує та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, з огляду на ті обставити, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з зазначеним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та проаналізувавши норми чинного законодавства в сфері залізничних перевезень, суд доходить висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Вищезазначене цілком кореспондується із ст. 110 Статуту залізниць України, відповідно до якої залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншого підприємству.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу –у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Як вбачається із матеріалів справи, Одеською залізницею взято до перевезення вантаж - сталь сортова масою нетто 63600 кг. Як вбачається із комерційного акту БЖ №321163/10 від 19.12.2006р., що в першому штабелі одна верхня пачка зліва по ходу потягу не ув’язнана, що свідчить про виїмку сталі при транспортуванні. Доказів, що спростовують викладені у позовній заяві обставини відповідач, в порушення ст. 33 ГПК України, не надав.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України і статтями 114 і 115 Статуту залізниць України залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі–продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до матеріалів справи, вартість нестачі з урахуванням природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто складає 5,25т. – (63,6т. х 0,5%) = 4,932 т х 384 дол. США = 1893,89 дол. США х 5,05 = 9564,13 грн.

Більш того, суд вважає, що відповідачем по справі необґрунтовано в розрахунок вартості недостачі включена різниця в тарі, оскільки розходження даних в визначенні маси нетто –0,5%, уже було включено при розрахунку суми недостачі.

Твердження відповідача про те, що оскільки залізницею було визнано претензію позивача, позивач повинен був звернутися за примусовим стягненням до державної виконавчої служби, а не до господарського суду, зроблені з посиланням на ч. 5 ст. 8 ГПК України та п. 8 ст. 3 Закону України „Про виконавче провадження”, судом до уваги не приймаються, оскільки суперечать чинній редакції вищезазначених правових норм.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності також не можуть бути прийняті судом, виходячи з наступного. Оскільки визнання Одеською залізницею претензії (повідомлення № 79 від 05.06.2007р.) є, згідно до ч. 1 ст 264 ЦК України, дією, що свідчить про визнання боргу, суд доходить до висновку, що перебіг встановленого чинним законодавством шести місячного строку позовної давності, відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України, починається з дня визнання Одеською залізницею претензії. Той факт, що залізницею визнано суму претензії з урахуванням різниці в тарі, не має принципового значення, оскільки предметом спору є нестача вантажу (маса нетто), а не нестача тари.

Таким чином, позовна заява від 09.10.2007р. № 10307 подана до суду без пропуску строку позовної давності.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з Одеської залізниці вартості нестачі вантажу в сумі 9567,13 грн., відповідають чинному законодавству, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд–

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Одеської залізниці (65000, м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ) на користь ВАТ „Єнакіївський металургійний завод” (86429, Донецька область, м. Єнакієве, пр. Металургів, 9; п/р 00 в ЗАТ „Донгорбанк” відділення №1 м. Єнакієве, МФО 334970 ) –9564грн. 13 коп. /дев’ять тисяч п’ятсот шістдесят чотири/ грн. 13 коп. –заборгованості по нестачі вантажу, 102 /сто дві/ грн. 00 коп. –витрати по оплаті державного мита та 118 /сто вісімнадцять/ грн. 00 коп. –витрат на ІТЗ судового процесу.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 01.04.2008р.

Суддя Зуєва Л.Є.