ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7 тел. 66-03-00, 66-05-65
_________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

04 березня 2008 р.                                       Справа
13/22-08

Господарський
суд Вінницької області  у складі:

Головуючий  суддя                             С. Тісецький

Секретар
судового засідання              Л.
Новожилова

Представники
:

позивача :
ОСОБА_2., ОСОБА_3

відповідача:  Ніфтієва
Т.А.

Місце
розгляду справи:
приміщення суду, кімн. №1115.

розглянувши
справу за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, і/номер
НОМЕР_1) до Закритого акціонерного товариства агрофірми "Мирів"
(22800, вул. Леніна, 244, м. Немирів Вінницької області, код 03377886) про
стягнення 4313,77 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Посилаючись
на виконання своїх зобов'язань та рішення господарського суду Вінницької
області від 21.11.06 у справі №4/281-06, позивач просить стягнути з відповідача
4313,77 грн., в тому рахунку 3504,82 грн. втрат від інфляції та 808,95 грн.
відсотків за користування чужими коштами.

Відповідач
у відзиві на позовну заяву від 29.02.08 та представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував, посилаючись на скрутне матеріальне
становище та повне погашення основного боргу.

Фіксація судового процесу шляхом
звукозапису не здійснювалась в зв'язку з неподанням клопотання про застосування
засобів технічної фіксації судового процесу, оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1
ГПК України технічна фіксація судового процесу це право, а не обов'язок суду.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши надані докази та матеріали справи, судом встановлено наступне.

На
підставі видаткових накладних №3 від 20.04.05 та №ЗН-00545 від 11.07.05 позивач
передав, а відповідач прийняв насіння соняшнику у кількості 25186 кг на
загальну суму 40297,60 грн. та крупу гречану у кількості 4280 кг на загальну
суму 9287,60 коп.

Відповідачем
свої зобов'язання в частині оплати отриманого товару виконано частково,
провівши розрахунок з позивачем на суму 10800 грн. При цьому, за видатковою
накладною №ЗН -00545 відповідачем відпущено позивачу крупу гречану у кількості
4280 кг на загальну суму 9287,60 грн.

Таким
чином у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 20210 грн.

Рішенням
господарського суду Вінницької області від 21.11.06 у справі №4/281-06
задоволено повністю позов Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства агрофірми "Мирів" про
стягнення 20210 грн. боргу та стягнуто з останнього на користь позивача 20210
грн. заборгованості, що сформувалась в результаті вищевказаних господарських
операцій.

В
результаті здійснення органами ДВС виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду Вінницької області від 04.12.06 №4/281-06,
рішенням господарського суду Вінницької області від 21.11.06 у справі №4/281-06
виконано повністю, а саме 30.05.07 сплачено 5097,05 грн., 27.06.07 -2525,38
грн., 19.10.07 -12907,67 грн.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги, позивач посилається на ту обставину, що вищевказане
рішення господарського суду Вінницької області від 21.11.06 у справі №4/281-06
набрало законної сили 04.12.06, однак повний розрахунок із позивачем
відповідачем здійснено лише 19.10.07.

Згідно
ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору і у встановлений строк.

В
силу ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання  боржником обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як
вбачається з матеріалів справи, 25.04.06 позивачем на адресу відповідача
направлена претензія з вимогою в семиденний строк погасити заборгованість в
сумі 20210 грн. Вказана претензія отримана відповідачем 28.04.06, однак
залишена останнім без відповіді та задоволення.

Отже,
зобов'язання в частині оплати отриманого товару на суму 20210 грн. виникло
у  відповідача 06.05.06.

Відповідно
до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Таким
чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення 1603,76 грн. інфляційних
втрат та 353,81 грн. 3% річних за період з 06.05.06 (момент виникнення
зобов'язання) по 04.12.06 (дата набрання законної сили рішення суду від
21.11.06 у справі №4/281-06) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той
же час, вимоги позивача в частині стягнення 1901,06 грн. інфляційних втрат та
455,14 грн. 3% річних за період з 05.12.06 по 19.10.07 заявлені безпідставно,
оскільки виконання рішення суду від 21.11.06 у справі №4/281-06 здійснювалось
шляхом примусового його виконання органами ДВС та супроводжувалось накладенням
арешту на рахунки боржника, у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості
вільно розпоряджатися належними йому коштами та як наслідок в добровільному
порядку виконати рішення суду.

Разом
з тим, суд зазначає, що при розрахунку інфляційних втрат та 3% річних позивачем
до суми основного боргу включено судові витрати по сплаті державного мита та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що не
узгоджується з приписами ст. 625 ЦК України.

Відповідно
до ст. 33  ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

З
урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у
їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню відповідно до
чинного законодавства та у межах заявлених вимог частково в сумі 1957,57 грн.,
в тому рахунку 1603,76 грн. інфляційних втрат та 353,81 грн. 3% річних

На
підставі ст.49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 24, 33, 34, 36, 43,
44, 49, 82-84, 115, 116  ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити частково.

2.
Стягнути з Закритого акціонерного товариства агрофірми "Мирів"
(22800, вул. Леніна, 244, м. Немирів Вінницької області, код 03377886,
інформація про реквізити відсутня) 1603,76  грн. (одна тисяча шістсот три грн. сімдесят
шість коп.) інфляційних втрат, 353,81 грн. (триста п'ятдесят три
грн. вісімдесят одна коп.) 3% річних, 46,29 грн. (сорок шість грн.
двадцять дев'ять коп.) витрат на державне мито, 53,55 грн. (п'ятдесят
три грн. п'ятдесят п'ять коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, і/номер НОМЕР_1, інформація про реквізити відсутня).

3.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У
задоволенні позову в частині стягнення 1901,06 грн. інфляційних втрат та 455,14
грн. 3% річних, відмовити

5.
Рішення направити сторонам

Суддя                                   С. Тісецький

Резолютивну частину рішення оголошено
04.03.2008 р.

Повний
текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 06.03.2008
р.

Суддя
Тісецький С.С.

Повний текст рішення суду оформлено і
підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України  06 березня 2008 р.