ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Штокало О.В. (довіреність № 023/07-994 від 28.12.2007 року)

від відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва

на рішення господарського суду Миколаївської області від „11” грудня 2007 року

по справі № 9/718/07

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва, м. Миколаїв

до Миколаївського районного споживчого товариства, м. Миколаїв

про врегулювання розбіжностей за договором

В С Т А Н О В И В :

24.07.2007 року Відкрите акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” (далі по тексту –позивач, Енергопостачальна організація) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Миколаївського районного споживчого товариства (далі по тексту – відповідач, Споживач) про врегулювання розбіжностей за договором. Так, позивач просив суд зобов'язати відповідача укласти з Енергопостачальником Додаток № 10 до Договору про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електроспоживання споживача № 44/708 від 30.11.2004 року на умовах проекту, наданого ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 10.07.2007 року. Також позивач просив стягнути на свою користь з відповідача сплачене державне мито за розгляд позовної заяви в розмірі 85 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу.

Такі позовні вимоги ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” мотивовані тим, що у зв'язку з викладенням Правил користування електричною енергією у новій редакції, затв. Постановою НКРЕ України від 17.10.2005 року № 910, зареєстр. в Мінюсті України 18.11.2005 року за № 1399/11679, виникла необхідність в укладанні Додатку № 10 до договору про постачання електричної енергії у відповідності з ПКЕЕ, але ж Миколаївське РСТ не погодилося з редакцією такого додатку, що запропонована позивачем.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.12.2007 року, яке підписано 11.02.2008 року (суддя Філінюк І.Г.) позов ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” задоволено частково. Зобов'язано Миколаївське РСТ укласти з ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” пункти 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 додатку № 10 до договору № 44/708 від 30.11.2004 року в редакції позивача, а пункт 2 додатку № 10 до договору № 44/708 від 30.11.2004 року в редакції відповідача, з моменту вступу рішення в законну силу. Стягнуто з відповідача на користь позивача 42,50 грн. державного мита 59 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. На виконання цього рішення, господарським судом Миколаївської області 22.02.2008 року видано відповідні накази.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати частково та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог та заперечень, скаржник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення і невірне застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, а саме: Закон України „Про Електроенергетику” від 16.10.1997 року № 575/97-ВР (із змінами та доповненнями), Правила користування електричною енергією, затверджені Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р., зареєстровані в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р. за № 417/1442 в редакції Постанови НКРЕ № 910 від 17.10.2005 року, Господарський кодекс України.

В своїх доводах та запереченнях, викладених в апеляційній скарзі, ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” посилається на те, що при вирішенні спору по суті місцевий господарський суд не врахував положення вказаних Правил та не прийняв до уваги факти того, що саме пункт 2 додатку № 10 в редакції позивача відповідає п 6.6 Правил, яким передбачено, що оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Скаржник також вважає безпідставним і висновок місцевого господарського суду, оскільки в разі відсутності запропонованих позивачем положень додатку, не будуть врегульовані взаємовідносини сторін щодо оплати обсягів постачання електроенергії, за які має бути здійснена оплата та проведене корегування обсягів постачання електричної енергії.

Крім того, скаржник посилається на те, що не встановлення механізму порядку проведення розрахунків, ставить ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” в скрутне фінансове становище, оскільки йому нараховуються штрафні санкції та збільшується борг перед ДП „Енергоринок” за куповану електроенергію, а також і відсутня можливість на плановий ремонт чи оновлення енергетичного обладнання.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду не надав та його представник в судове засідання 03.04.2008 року не з'явився без поважних причин, клопотання про відкладення розгляду скарги не заявляв, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить відповідне поштове повідомлення № 334473 від 21.03.2008, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без його участі.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, заслухавши присутнього в судовому засідання представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2004 року між філією ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” в м. Миколаєві та Миколаївським РСТ укладено договір № 44/708 про постання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача відповідно до умов якого позивач зобов'язався відпускати відповідачу електричну енергію як різновид товарної продукції і забезпечувати технічну можливість її передачі у відповідності з встановленими даним договором умовами та величинами споживання електричної енергії, а відповідач повинен був проводити оплату отриманої електричної енергії та розраховуватись за отримані послуги відповідно до умов та у строки, передбачені договором (а.с.11-13).

Відповідно до пункту 10.9 Договору, строк його дії сторонами встановлений до „31” грудня 2005 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього Договору або його перегляд. В матеріалах справи відсутні будь-які заяви сторін про відмову від Договору або його перегляд, а тому даний Договір станом на дату розгляду справи у суді є дійсним і обов’язковим для виконання сторонами.

Під час виконання договору № 44/708 від 30.11.2004 року сторони домовились керуватись його умовами, а по всім питанням, що не обумовлені цим договором –Законом України „Про електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією, іншими чинними законодавчими актами України.

Матеріалами справи встановлено, що 22.06.2007 року ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” склало, підписало та направило на адресу Миколаївського РСТ додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії № 44/708 від 30.11.2004 року, відповідно до якої сторони домовились про зміну додатку № 10 „Порядок розрахунків за спожиту електроенергію” до договору № 44/708 від 30.11.2004 року, що вступає в силу з 01.07.2007 року та є невід'ємною частиною вказаного Договору. Разом із цим позивач надіслав відповідачу і сам додаток № 10 „Порядок розрахунків за спожиту електроенергію” до договору № 44/708 від 30.11.2004 року (а.с.14-15).

05.07.2007 року Миколаївське РСТ підписало додаткову угоду та додаток № 10 „Порядок розрахунків за спожиту електроенергію” до договору № 44/708 від 30.11.2004 року, але 06.07.2007 року направило на адресу ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” протокол розбіжностей до вказаного додатку (а.с.16-17).

Так, згідно із зазначеним вище протоколом розбіжностей, Миколаївське РСТ просило виключити пункт 4 та викласти пункт 2 в редакції: „Споживач до 15 числа поточного місяця здійснює авансовий платіж на наступний розрахунковий період в розмірі 100 % від об'єму спожитої електричної енергії за попередній місяць”.

13.07.2007 року ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” надіслало відповідачу протокол узгодження розбіжностей від 10.07.2007 року по Додатку № 10 від 22.06.2007 року до договору № 44/708 від 30.11.2004 року, згідно з яким не прийняло пропозиції Споживача та залишило пункти 2 та 4 додатку у редакції Постачальника з посиланням на пункти 6.6, 6.23 та 6.25 Правил КЕЕ. Між тим, відповідачем цей протокол погоджений та підписаний не був(а.с.18-19).

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” та вважає, що його доводи, заперечення і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства запропонувало пункт 4 Додатку № 10 від 22.06.2007 року до договору № 44/708 від 30.11.2004 року в редакції: „Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається відповідно до „Акту про використану електричну енергію” та місцевий господарський суд правильно зобов’язав Миколаївське РСТ укласти вказаний пункт додатку саме в такій редакції, оскільки саме такі положення є типовими, що передбачені Правилами КЕЕ.

Так, відповідно до пункту 6.23 Правил користування електричною енергією, затв. Постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 року, зареєстр. в Мінюсті України 02.08.1996 року за № 417/1442 в редакції Постанови НКРЕ № 1497 від 22.11.2006 року, обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем та субспоживачем, визначається залежно від порядку (схеми) приєднання засобів обліку з урахуванням втрат електричної енергії, пов'язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача.

У разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі розподілу балансової належності електромереж значення обсягу електричної енергії, визначеного за показами такого засобу обліку, приводиться до відповідної межі балансової належності електромереж, а саме, втрати електричної енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця встановлення розрахункових засобів обліку відносяться на рахунок організації, на балансі якої перебуває зазначена ділянка мережі (ч.1 п.6.25 Правил).

Між тим, судова колегія не погоджується з твердженнями ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” щодо обов’язковості укладання пункт 2 Додатку № 10 від 22.06.2007 року до договору № 44/708 від 30.11.2004 року в редакції: „Споживач до 15 числа поточного місяця здійснює авансовий платіж на наступний розрахунковий період в розмірі 100 % від заявленого обсягу споживання електричної енергії” та вважає вірними заперечення відповідача в цій частині та правильними висновки місцевого господарського суду про відмови в їх задоволенні, виходячи з такого.

Згідно із пунктом 6.6 Правил користування електричною енергією, оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем, як правило, у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що провадиться за фактично відпущену електричну енергію.

Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.

Отже, із змісту вказаного вище пункту Правил випливає, що законом не передбачена обов’язковість положень запропонованих позивачем, а напроти, саме сторони за взаємною згодою встановлюють форму та порядок розрахунків, про що зазначають у відповідному договорі, а тому редакція позивача пункту 2 Додатку № 10 від 22.06.2007 року до договору № 44/708 від 30.11.2004 року не є обов’язковою, а редакція відповідача –суперечливою вимогам чинного законодавства.

Крім того, самим представником ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” в судовому засідання апеляційної інстанції 03.04.2008 року підтверджено факт того, що обсяг спожитої електричної енергії відповідачем в кожному розрахунковому періоді є приблизно однаковим, а тому і авансовий платіж на наступний період відповідає об'єму спожитої електричної енергії за попередній місяць, що співпадає з редакцією пункту 2 Додатку № 10 від 22.06.2007 року до договору № 44/708 від 30.11.2004 року, за пропонованій Споживачем.

Не приймаються судовою колегією до уваги доводи скаржника і в тій частині, що в разі відсутності запропонованих позивачем положень додатку, не будуть врегульовані взаємовідносини сторін щодо оплати обсягів постачання електроенергії, за які має бути здійснена оплата та проведене корегування обсягів постачання електричної енергії, оскільки саме додатком № 10 від 22.06.2007 року до договору № 44/708 від 30.11.2004 року в редакції, визнаній судом, договором № 44/708 від 30.11.2004 року та чинним законодавством, зокрема, Законом України „Про електроенергетику” та Правилами користування електричною енергією і регулюються взаємовідносини сторін щодо оплати обсягів постачання електроенергії, за які має бути здійснена оплата та проведене корегування обсягів постачання електричної енергії.

Крім того, судова колегія не приймає до уваги посилання скаржника, що ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” буде поставлено у скрутне фінансове становище у вигляді нарахованих штрафних санкцій перед ДП „Енергоринок” і відсутністю можливості на плановий ремонт чи оновлення енергетичного обладнання, так як Миколаївське РСТ не відмовляється від укладання запропонованого додатку та має намір належно оплачувати отриману та спожиту електричну енергію, але лише в іншому порядку.

ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про часткове задоволення позовних вимог ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від 11.12.2007 року по справі № 9/718/07 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва –без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 11.12.2007 року по справі № 9/718/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва –без задоволення.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                      С.І. Колоколов

Суддя                      Г.П. Разюк

Суддя                      М.С. Петров