ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" вересня 2008 р.

Справа  № 20/137-08-2476

За позовом:
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради;

До відповідача: Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1;

про розірвання договору оренди,
виселення та стягнення 2 546 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача:
Собітнюк Н.О., діюча за дов. №01-13/3044 від 24.03.2008року.

від відповідача: не
з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Представництво
по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернулося до
господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій,  з урахуванням уточнень, просить розірвати
договір оренди №14 від 23.11.2007р., укладений між Представництвом по
управлінню комунальною власністю та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1,
виселити фізичну особу - підприємця ОСОБА_1. з нежилого приміщення підвалу,
загальною площею "52,8"кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса,
вул. Л. Толстого, 14, та стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.
заборгованість по орендній платі в сумі 4207,66 грн., пеню  в сумі 312,81 грн., а також витрати по сплаті
державного мита в сумі 187 грн. 00 коп. та витрати на ІТЗ судового процесу в
сумі 118 грн. 00 коп.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач про час та місце
судового засідання повідомлений належним чином шляхом надсилання судових ухвал
на адресу, зазначену у Довіці з Єдиного
державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців, у судове
засідання  не з'явився, про поважність
причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву та витребувані судом
документи не надав, у зв'язку з чим справа розглядається за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

23.11.2007р. між Представництвом по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлового приміщення №14,
відповідно до умов якого відповідачу було передано у строкове платне
користування нежитлові приміщення підвалу, загальною площею „52,8” кв.м.,
розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Л.Толстого,14.

Відповідно до умов п. 2.2
укладеного договору №14 від 23.11.2007р., за орендоване приміщення Орендар,
зобов'язується сплачувати орендну плату, що становить за перший після
підписання договору оренди місяць 400 (чотириста) гривень 00 копійок (без
урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою
орендної плати за місяць.

Відповідно до умов укладеного
договору №14 від 23.11.2007р., а саме п.2.4, орендар вносить орендну плату
щомісячно до 15-го числа поточного місяця, незалежно від результатів його
господарської діяльності.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2
зазначеного договору за невиконання або неналежне виконання обов'язків за цим
договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки у
відповідності з чинним законодавством. За несвоєчасне внесення орендної плати
Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого
платежу за кожен день прострочки.

Враховуючи несплату орендарем плати
за користування приміщенням протягом трьох місяців, Представництво по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, відповідно до ст.782 ЦК
України, звернулось на адресу Орендаря з повідомленням від 15.04.2008р. за
№01-15/512 про відмову від договору оренди №14 від 23.11.2007р., яке не було
вручено відповідачу з причин відсутності його за адресою.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем договору оренди нежитлового приміщення №14 від 23.11.2007 року,
Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради
звернулося до господарського суду Одеської області із відповідним позовом.

Проаналізувавши надані сторонами
докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.175 ГК України майново-господарськими
визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу
яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена
сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що майно, яке
виступає предметом договору, належить до комунальної власності, до спірних
правовідносин застосовуються також норми Закону
України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 3 ст. 26 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що на вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у
разі, зокрема, невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Зазначене цілком кореспондується зі
ст.651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано
за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

В абзаці другому пункту 13
роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 25.05.2000р.
№02-5/237 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про оренду
державного та комунального майна” зазначено, що підставою для розірвання
договору може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного
з його зобов'язань, передбачених ст. 18 Закону України „Про оренду держаного та
комунального майна”.

У відповідності до ст.188 ГК
України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку
не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка
одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк
після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.
У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір
змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня
набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Враховуючи неодержання позивачем
відповіді на пропозицію у встановлений законом строк з урахуванням часу
поштового обігу, ним обґрунтовано, у відповідності з п. 4 ст. 188 ГК України,
передано спір на вирішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи,
а саме з розрахунку заборгованості (а.с. 58), та не спростовано відповідачем,
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1., в порушення вищезазначених приписів
закону та договору, постійно не дотримувалося встановлених строків внесення
орендної плати, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга
сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні
договору, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо розірвання договору є
обґрунтованими та  підлягають
задоволенню.

Відповідно до п. 2 ст. 202 ГК
України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, у разі його розірвання
або визнання недійсним за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, яка
цілком кореспондується зі ст. 27 Закону України "Про оренду державного та
комунального майна", у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

За таких обставин, враховуючи
відсутність правових підстав на зайняття фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.
нежилого підвального приміщення загальною площею 52,8 кв. м., що знаходиться за
адресою: м. Одеса, вул. Л.Толстого, 14, позовні вимоги в частині виселення
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно до п. п.1,2 ст. 762 ЦК
України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18  Закону України "Про оренду державного та
комунального майна"орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і
у повному обсязі.

Як вбачається із наданого позивачем
розрахунку (а.с. 58), у відповідача наявна заборгованість з орендної плати за
договором оренди № 14 від 23.11.2007року в сумі 4207,66 грн. Доказів сплати
зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, суду не
надано.

Відповідно до п. 5.2 договору
оренди нежитлового приміщення №18/54 від 12.08.2002р. за несвоєчасне внесення
орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла  у
період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день
прострочки.

З урахуванням викладеного, вимоги
позивача про стягнення орендної плати  в
сумі 4207 грн. 66 коп. та пені в сумі 312 грн. 81 коп., згідно з уточненим
розрахунком, який перевірено судом,  є
обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Згідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита
в сумі 187 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн. слід
покласти на відповідача.

Керуючись
ст.ст.  44, 49, 75,  82-85 Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов
задовольнити.

2.
Розірвати договір №14 від 23.11.2007р., укладений між Представництвом по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.
Артилерійська, 1, п/р 1909 в УДК у Одеській області, МФО 328011,
ідентифікаційний код 26302595) та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1
(АДРЕСА_1 п/р НОМЕР_1, МФО 300528, ідентифікаційний код НОМЕР_2).

3.          Виселити
фізичну особу -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 п/р НОМЕР_1, МФО 300528,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) з нежилого приміщення підвалу, загальною площею
52,8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Л.Толстого, 14, на
користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської
Ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, п/р 1909 в УДК у
Одеській області, МФО 328011, ).

4.          Стягнути з
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_1, МФО 300528,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської міської Ради (65039, м. Одеса, вул.
Артилерійська, 1, п/р 1909 в УДК у Одеській області, МФО 328011, ) -4207 /чотири тисячі двісті сім/ грн. 66 коп. основного боргу,
312 /триста дванадцять/ грн. 81 коп. пені, 187 /сто вісімдесят сім/ грн. 00
коп. витрати по сплаті державного мита та 118 /сто вісімнадцять/ грн. витрати
на ІТЗ судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили
в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази  видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Щавинська Ю.М.

рішення
підписано 11.09.2008р.