СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

09 січня 2008 року

Справа № 2-21/11409-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився;

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Кримського транспортного прокурору на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чонгова С.І.) від 09.10.2007 у справі № 2-21/11409-2007

за позовом           Кримського транспортного прокурора (пл. Привокзальна, 6,Сімферополь,95006)

в інтересах держави в особі Державної адміністрації залізничного транспорту України Міністерства транспорту та зв'язку України (вул. Твірська, 5,Київ,03680); (м. Київ, пр. Перемоги, 14, 01135)

відділкової клінічної лікарні на ст. Сімферополь (вул. Київська, 142,Сімферополь,95043)

до           фірми "Порт" ЛТД (вул. Фрунзе 43/2,Сімферополь,95017)

про стягнення 65657,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної республіки Крим від 09.10.2007 у справі 2-21/11409-2007 позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована відсутністю посилань прокурора в позовній заяві на те, які саме функції у спірних відносинах покладено на Державну адміністрацію залізничного транспорту України Міністерства транспорту та зв’язку України у відносинах між позивачем та відповідачем щодо договірних зобов’язань, з посиланням на рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99. Тобто, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позов було заявлено не в інтересах держави, а в інтересах підприємства.

Не погодившись з цим судовим актом, прокурор звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в яком упросить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду її по суті.

Апеляційне подання мотивоване тим, що ухвала господарського суду прийнята з порушенням норм процесуального права. Прокурор в апеляційному поданні зазначає те, що, оскільки підприємства залізничного транспорту є частиною залізничного транспорту та входять до єдиної транспортної системи України, якою керує орган державної виконавчої влади Міністерства транспорту та зв’язку України, прокурор в позовній заяві безпосередньо захищає інтереси держави.

Сторони та прокурор у судове засідання не з'явились, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористались, про причини неявки прокурор та позивач суд не повідомили.

Від відповідача до початку розгляду справи до суду надійшло клопотання про відкладення слухання справи у зв’язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання. Однак, будь-яких доказів в обґрунтування своєї заяви відповідач апеляційній інстанції не надав.

Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України, зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності нез’явившихся представників сторін за наявними документами в матеріалах справи.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Кримського транспортного прокурору підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Кримський транспортний прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Державної адміністрації залізничного транспорту України Міністерства транспорту та зв’язку України, м. Київ, та Відділкової клінічної лікарні на ст. Сімферополь, та зазначив позивачем –Відділкову клінічну лікарню на ст. Сімферополь.

Пунктом 5 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, встановлених законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про Прокуратуру" визначено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів, внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або державою.

Господарський суд, відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, порушує справи за заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту.

Конституційний суд у рішенні від 08.04.1999 року у справі №3-рн/99 вказав, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарюючих товариств з частиною державної власності у статутному фонді. Разом з тим, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Цей орган фактично є позивачем у справі, порушеній за заявою прокурора.

Так, обставини справи свідчать про те, що Кримським транспортним прокурором позовна заява подана в інтересах держави у особі органа виконавчої влади - Міністерства транспорту та зв'язку України, яке очолює єдину транспортну систему України. Вказану систему відповідно до статті 21 Закону України „Про транспорт”, крім іншого, складає транспорт загального користування, а також промисловий залізничний транспорт. А до складу залізничного транспорту згідно з частиною 1 статті 9 Закону України „Про транспорт”, входять транспортні засоби, споруди, фінансові ресурси, обладнання транспорту, шляхи сполучення, закріплені за підприємствами, об'єднаннями, організаціями та установами Міністерства транспорту України, які є загальнодержавною власність та відносяться до єдиної транспортної системі України.

До Міністерства транспорту відносяться у порядку підлеглості Медична служба Придніпровської залізниці, а також її структурний підрозділ Відділкова клінічна лікарня на ст. Сімферополь, що підтверджується Статутом Відділової клінічної лікарні (том 1, а. с. 8-17), Довідкою з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (том 1, а. с. 6), згідно з якою форма власності лікарні –державна. Судова колегія вважає, що дані документи необґрунтовано були залишені судом першої інстанції без уваги.

Кримським транспортним прокурором Автономної Республіки Крим пред'явлено позовну заяву в інтересах Міністерства транспорту та зв'язку, яке є центральним органом виконавчої влади держави.

Таким чином, оскільки підприємства залізничного транспорту є частиною залізничного транспорту та входять до єдиної транспортної системи України, якою керує орган державної виконавчої влади Міністерства транспорту та зв’язку України, необхідно зробити висновок про те, що у даному випадку прокурор безпосередньо захищає інтереси держави і його вимоги підлягають розгляду по суті.

Відповідно до частини 4 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Виходячи з вищенаведеного, судова колегія вважає, що ухвала господарського суду Автономної Республіки Крим прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись статтею 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 статті 104, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Кримського транспортного прокурору задовольнити.

2.          Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.10.2007 у справі № 2-21/11409-2007 скасувати.

3.          Справу № 2-21/11409-2007 передати до господарського суду Автономної Республіки Крим для розгляду по суті.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                Ю.В. Борисова

В.І. Гонтар