ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.11.08                                                                                           Справа№ 3/211

Суддя Н.Березяк при секретарі І. Торській розглянула матеріали справи

за позовом ДП МОУ „Львівський проектний інститут”, м.Львів

до відповідача : ВАТ „Львівобленерго”, м.Львів

Про відшкодування завданих збитків та сплату вартості неподаної електроенергії на суму 29918,78 грн.

За участю представників:

Від позивача: Суходольська Л.В. - представник

Від відповідача: Денько М.В. - представник

Представникам сторін роз’яснено права та обов‘язки , передбачені ст.22 ГПК України.

Суть спору: ДП МОУ „Львівський проектний інститут” подано позов до ВАТ „Львівобленерго” про відшкодування завданих збитків та сплату вартості неподаної електроенергії на суму 29918,78 грн.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили задоволити позов з підстав і мотивів викладених в позовній заяві, письмових поясненнях та матеріалах справи.

Відповідач проти позову заперечує з підстав і мотивів, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

На задоволення клопотання позивача строк розгляду справи було продовжено.

В судовому засіданні 27.10.2008 року оголошувалась перерва до 12.11.2008 року.

12.11.2008 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності , встановив наступне:

04.05.2007 року між ДП МОУ „Львівський проектний інститут” (Споживач) та ВАТ „Львівобленерго” (Постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії №61135.           Згідно п.2.2.2 Договору ВАТ „Львівобленерго” взяло на себе зобов’язання постачати Споживачу електроенергію згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок (ПУЕ).

Як стверджує ВАТ „Львівобленерго”, 23.05.2008 року без попередження відповідач припинив подачу електроенергії , чим завдав позивачу збитків в сумі 28193 грн. Відповідно до п.4.1.2 Договору у разі перерви в постачанні електричної енергії з вини Постачальника понад встановлений для струмоприймачів відповідної категорії строк Постачальник несе відповідальність перед Споживачем в розмірі двократної вартості невідпущеної електричної енергії, що згідно поданого позивачем розрахунку складає 1725,78 грн.

ДП МОУ „Львівський проектний інститут” звернувся до ВАТ „Львівобленерго” з листом-претензією №185 від 30.05.2008 року про відшкодування завданих збитків та вартості невідпущеної електроенергії, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення позивача для стягнення завданих збитків в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позов не обґрунтований і не підлягає до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного :

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.05.2007 року між ДП МОУ „Львівський проектний інститут” (Споживач) та ВАТ „Львівобленерго” (Постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії №61135. Додатком №11 до договору передбачено, що електрична енергія постачається ДП МОУ „Львівський проектний інститут” по ІІ категорії надійності. Згідно п.2.2.2 Договору ВАТ „Львівобленерго” взяло на себе зобов’язання постачати Споживачу електроенергію згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок (ПУЕ).           Відповідно до п.1.2.19 Правил улаштування електроустановок , для струмоприймачів другої категорії надійності можлива перерва в електропостачанні на час оперативних перемикань.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідач в порушення договірних зобов’язань без попередження та пояснення причини 23.05.2008 року з 04 год.40 хв. до 24 год.00 хв. припинив подачу електроенергії , що підтверджується довідкою , виданою Львівськими міськими електромережами. Як зазначає в позовній заяві ДП МОУ „Львівський проектний інститут”, знеструмлення підприємства паралізувало роботу і завдало йому збитків в розмірі 28193 грн. Згідно п.3.2.2 Договору Споживач має право вимагати відшкодування збитків, завданих йому внаслідок порушення постачальником умов договору. Відповідно до п.4.1.2 Договору у разі перерви в постачанні електричної енергії з вини Постачальника понад встановлений для струмоприймачів відповідної категорії строк Постачальник несе відповідальність перед Споживачем в розмірі двократної вартості невідпущеної електричної енергії, що згідно поданого позивачем розрахунку складає 1725,78 грн.

Доводи позивача необґрунтовані і спростовуються матеріалами справи. Зокрема, відповідно до. п.4.3.1 договору постачання електричної енергії передбачено, що сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов’язань за договором, якщо воно є результатом дії непереборної сили . Договором передбачено, що до обставин непереборної сили належить дія яка може бути викликана винятковими погодними умовами.

Як вбачається з матеріалів, що підтверджується довідкою Львівського обласного центра з гідрометеорології М-270 від 19.09.2008 року , протягом 22-23 травня 2008 року випала місячна кількість опадів. Внаслідок несприятливих погодних умов (сильних дощів, що супроводжувались сильними поривами вітру) було підтоплено обладнання ТП-1201, з якої здійснюється постачання електричної енергії в адмінбудинок за адресою м.Львів вул.. Івана Франка,61, що підтверджується актом обстеження ТП-1201 від 23.05.2008 року, витягом з оперативного журналу №1 та №7 обліку робіт за нарядами та розпорядженнями. Таким чином, вимоги позивача про стягнення подвійної вартості неподаної електроенергії не підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог про відшкодування завданих збитків у вигляді упущеної вигоди, то слід зазначити наступне:

У відповідності до вимог п.4 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків , необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв’язок між протиправною поведінкою боржника і збитками та наявність вини.

При відсутності хоча б одного із зазначених елементів цивільна відповідальність не настає.

Як зазначає позивач, в результаті припинення подачі електричної енергії підприємству завдано збитки , які вираховано шляхом ділення місячного планового чистого доходу від основної діяльності підприємства на кількість робочих днів в місяці і множенням на кількість днів простою підприємства.

Відповідно до ст..22 ЦК України, збитками є : витрати, яких особа зазнала у зв’язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Важливим елементом доказування наявності упущеної вигоди являється встановлення причинного зв’язку між протиправною поведінкою боржника і збитками потерпілої сторони. Необхідно довести, що протиправна поведінка або бездіяльність особи, яка завдала шкоду є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої сторони, є наслідком такої протиправної поведінки.

Як вбачається із матеріалів справи, договір на постачання електричної енергії не був розірваний, причину припинення подачі електроенергії позивачу було усунено протягом однієї доби, що свідчить про можливість виконання даного договору і можливість отримання позивачем доходів не втрачена.

Крім того, слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено вжиття відповідачем всіх заходів для ліквідації причин припинення подачі електроенергії споживачам.

Не заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що відповідачем не виконувались вимоги договору стосовно встановлення другої категорії надійності електропостачання, а саме –здійснення електропостачання від іншого джерела, що , на думку позивача, стало причиною відключення електроенергії.

Положеннями п.1.2.19 Правил улаштування електроустановок передбачено, що допускається живлення електроприймачів ІІ категорії по одній кабельній лінії та від одного трансформатора, якщо забезпечена можливість проведення аварійного ремонту цієї лінії за час не більше однієї доби.

Як вбачається з матеріалів справи, постачання електроенергії позивачу 23.05.2008 року було відновлено в межах однієї доби, що не виходить за межі встановленого п.1.2.19 Правил улаштування електроустановок часу.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 ГПК України). Виходячи з цього, саме позивач повинен був довести наявність збитків і неправомірної поведінки, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням збитків, розмір відшкодування. В свою чергу, відповідач повинен був доводити відсутність своєї вини. Позивач не подав належних і допустимих доказів в обґрунтування своїх вимог.

З огляду на викладене, за відсутністю всіх елементів складу цивільного правопорушення, як необхідної умови для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

З урахуванням положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, керуючись ст.ст. 12,32-38, 43, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення виготовлений і підписаний 17.11.2008 року.

Суддя                                                                                           Березяк Н.Є.