ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2008 р. Справа № 9/244-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ребристої С. В. при секретарі Шевченко М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі

до Відкритого акціонерного товариства "Каланчацький райагрохім", смт. Каланчак

про стягнення 828 грн. 85 коп.

За участю :

представників сторін:

від позивача –не прибув;

від відповідача –не прибув.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 828 грн. 85 коп. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 828 грн. 85 коп. Позов позивачем заявлено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач у письмовому запереченні на позовну заяву позовні вимоги не визнає та не погоджується з розрахунком позовних вимог і вважає, що розрахунок позовних вимог позивачем здійснено з порушенням закону.

29.05.2007р. розгляд справи зупинявся на підставі п.3 ч.1 ст. 156 КАС України.

За письмовим клопотанням позивача розгляд справи 23.01.2008р. було поновлено та призначено до розгляду на 21.02.2008р.

21.02.2008р. відповідач надіслав до суду письмове клопотання в якому просить суд закрити провадження у справі, оскільки відповідач –ВАТ «Каланчацький райагрохім»не є стороною відповідачем по КАС України, а спірні питання вирішуються за правилами господарського судочинства.

У судове засідання 21.02.2008р. представники сторін не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили, не зважаючи на ті обставини, що вони були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

За таких обставин розгляд справи здійснюється за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Кодекс адміністративного судочинства України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб”єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб”єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції-переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб”єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, даний спір має публічно-правовий характер і на нього поширюється дія КАС України. Враховуючи суб”єктний склад оспорюваних правовідносин та положення п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, відповідно до якого, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами КАС України.

Матеріали справи свідчать, що на підприємстві позивача працювали Соколенко Василь Олексійович, Павлик Іван Іванович та Лелюх Василь Денисович, яким призначено пільгові пенсії, відповідно до пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, виплата яких здійснюється за рахунок бюджету Пенсійного фонду України, при цьому зберігається і порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (Затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004р за №64/8663) передбачено відшкодування підприємствми 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно положень п.п 6.1 п.6 вищезазначеної Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Розмір сум до відшкодування на кожний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, які надсилаються підприємствам до 15-го січня. Даний розрахунок складається на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються з дня прийняття рішення про призначення такого виду пенсійних виплат.

Матеріали справи свідчать, що 05.04.2007р.позивачем на адресу відповідача було надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” за квітень 2007 року” на суму 828 грн. 85 коп..

Доказів оскарження даного розрахунку відповідачем суду не надано.

Згідно п.п.6.9 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм ст.106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи відповідача відхиляються судом, оскільки вони не відповідають вищенаведеним положенням чинного пенсійного законодавства.

Доказів сплати боргу відповідачем суду не надано.

Позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 828 грн. 85 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 94, 98, 158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Каланчацький райагрохім», 75800 Херсонська область, смт.Каланчак, вул. Сімферопольська,104 р/р 4 МФО 342188 Каланчацьке відділення Ощадбанку на користь Управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі, 75800 Херсонська область, смт.Каланчак, вул.Українська,6 р/р0 МФО 342188 в Каланчацькому відділенні Ощадбанку код 21294974 заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 828 грн. 85 коп.

Виконавчий лист видати за заявою стягувача після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.В. Ребриста