РІШЕННЯ

"03" листопада 2008 р.

Справа № 9/137-2975 (1/78-4499)

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

За позовом Всеукраїнського союзу сільськогосподарських підприємств, вул. Хрещатик, 24, м. Київ

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача: Регіональне відділення фонду Державного майна України по Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Танцорова, 11

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Барвінок" офтальмологічний санаторій", хутір Манюки-2, с. Мшанець Зборівського району

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Зборівська державна районна адміністрація;

Мартинюк В. Ф. ( м. Тернопіль, вул. Липова, 27, кв.38);

Сенякіну А. С., (м. Тернопіль, вул. Симоненка,18, кв.43);

Мартинюк Н. Б. (м. Тернопіль, вул. Липова, 27, кв.38);

Біловуса С. С. (м. Тернопіль, вул. Лисенка,6, кв. 38);

Кушнір Н. В. (м. Тернопіль, бульв. Т.Шевченка, 37, кв. 5);

Беран О. М. (смт. Залізці, вул. Шевченка, 110);

Беркита Тамара Петрівна (с.Ренів Зборівського району Тернопільської області)

За участю представників сторін:

Позивача: Білоножко В.В., довір. № 33 від 13.10.08 р.

Відповідача: Іванкевич О.Я., довіреність № 1 від 15.11.07 р., Гудзюк В.Я., довіреність № 1 від 15.11.07 р. ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Микитович М.М., довіреність № 03 від 03.01.08 р. , представник ФДМУ по Тернопільській

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Гудзюк В.Я. - представник Біловуса С.С., Кушнір Н.В., Беркити Т.П., Беран О.М., Мартинюка В.Ф., Мартинюк Н.Б. по довіреностях

роз’яснивши у розпочатому судовому засіданні представникам стрін права та обов’язки учасників господарського процесу згідно з ст.ст. 22, 29 ГПК України,

Позивач, Всеукраїнський союз сільськогосподарських підприємств, м. Київ, звернувся у листопаді 2007 р. до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача , Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій», хутір Манюки-2, с. Мшанець Зборівського району, Тернопільської області, у якому просив визнати недійсним рішенням учасників(засновників ) Відповідача від 01 липня 2005 року про створення товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «барвінок»,офтальмологічний санаторій» та скасувати його державну реєстрацію .

Обґрунтовуючи позов, Позивач послався на те, що при утворенні 01 липня 2005 р. та державній реєстрації Товариства , його учасниками ( фізичними особами) не була погоджена із Позивачем процедура реформування санаторію «Барвінок», утвореного за рахунок коштів з Централізованого фонду соціального страхування колгоспників, підпорядкованого Раді колгоспів Української РСР, хоча відповідно до спільної постанови виконкому Всеукраїнського союзу сільськогосподарських підприємств та Президії ЦК профспілки працівників агропромислового комплексу України за № В-4/П-5 від 04.09.2001 р. «Про врегулювання питань розпорядження (володіння) майном лікувально-оздоровчих закладів та інших об’єктів соціальної сфери, що створене за рахунок коштів Централізованого фонду соціального страхування колгоспників» та згідно із положеннями власного Статуту, Позивач вправі здійснювати управління правами сільськогосподарських підприємств в корпорації «Сільгоспздравниця»та інших структурах, утворених на кошти сільгосппідприємств, у тому числі на вирішення майнових питань у разі їх реорганізації чи ліквідації.

Між тим, вказує Позивач, його не було включено до числі учасників (засновників) Товариства та не було визначено його частки у статутному капіталі як власника коштів, що , на думку Позивача, є підставою для визнання створення даного Товариства недійсним .

У той же час, як зазначає Позивач, Учасники Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій», а ними є семеро фізичних осіб, не внесли до моменту реєстрації Товариства 50% свого вкладу до статутного капіталу, як це передбачено статутом, сформували статутний капітал Товариства за рахунок розподілу наявного майна санаторію «Барвінок» , чим фактично незаконно привласнили його.

Правове обґрунтування позову здійснене з посиланням на статі 51 та 52 Закону України «Про господарські товариства».

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»позов не визнав, доводи позову заперечив за безпідставністю.

Регіональне представництво Фонду державного майна у Тернопільській області підтримує доводи Позивача.

31 січня 2008 року рішенням господарського суду, який за клопотанням Позивача вийшов за межі позовних вимог, позов був задоволений частково і визнано недійсними рішення:

- зборів трудового колективу санаторію «Барвінок» від 27 серпня 2003 р. про ліквідацію санаторію та приєднання його майна до новоствореного ТОВ «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»,

- рішення учасників Товариства від 09 вересня 2003 року , яким затверджено установчий договір про створення та діяльність ТОВ «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»,

- рішення учасників Товариства від 01 липня 2005 р. про прийняття статуту ТОВ «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»у новій редакції, у іншій частині позову провадження у праві припинено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23 квітня 2008 р. рішення господарського суду віл 31 січня 2008 р. залишено без змін.

Вищим господарським судом України згідно постанови від 07 серпня 2008 р. прийняті судами акти скасовані, а справа направлена на новий розгляд .

При новому розгляді справи, суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - регіональне відділення Фонду державного майна у Тернопільські області, і на стороні Відповідача - засновників (учасників ) Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»та Зборівську державну районну адміністрацію.

Окрім цього , суд зобов’язав Позивача уточнити позовні вимоги, чітко визначивши, акти яких органів оспорюються, які з них підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і які з них підлягають внесенню у відомості про юридичну особу у ЄДРПОУ; подати належним чином засвідчені копії цих актів, Статут ТзОВ "Санаторій "Барвінок", офтальмологічний центр; довідку органів статистики про знаходження "Санаторій Барвінок" в ЄДРПОУ.

У зв’язку із незабезпеченням Всеукраїнським союзом сільськогосподарських підприємств явки свого представника , участь у справі якого була визнана судом обов’язковою , судові засідання відкладалися : до 22 вересня 2008 р. до 13 жовтня 2008 р. та до 24 жовтня 2008 р.

24 жовтня 2008 р. представник Всеукраїнського союзу сільськогосподарських підприємств прибув у судове засідання без належним чином оформлених повноважень на участь у справі, у зв’язку із чим у судовому засіданні оголошувалася перерва до 03 листопада 2008 р.

03 листопада Позивач через свого представника, який діяв на підставі довіреності № 33 від 03.10.2008 р., Білоножко В.В., подав заяву, у якій, поряд із викладом пояснень по суті позову , додатково вміщено вимоги до Відповідача, згідно з якими Позивач просив визнати недійсними рішення:

- зборів трудового колективу санаторію «Барвінок» від 27 серпня 2003 р. про ліквідацію санаторію та приєднання його майна до новоствореного ТОВ «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»,

- рішення учасників Товариства від 09 вересня 2003 року ,яким затверджено установчий договір про створення та діяльність ТОВ «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»,

- рішення учасників Товариства від 01 липня 2005 р. про прийняття статуту ТОВ «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»у новій редакції, у іншій частині позову провадження у праві припинено.

Ознайомишсь із текстом заяви, суд вважає необхідним відхилити заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог з таких міркувань.

Під збільшенням розміру позовних вимог процесуальний закон розуміє збільшення суми позову по тій же вимозі, яка була заявлена Позивачем у позовній заяві.

Разом з тим, збільшення розміру позовних вимог не пов’язано із пред’явленням додаткових позовних вимог , які не були заявлені у позові. Такі вимоги можуть бути заявлені самостійно з дотриманням загальних правил звернення із позовом .

Доповнення позовних вимог статтею 22 ГПК України не передбачено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників учасників процесу, суд дійшов до висновку, що для задоволення позову підстави відсутні, з огляду на наступне.

01 липня 2005 р. вищим органом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій» , оформленим протоколом № 5 , було прийнято оспорюване Позивачем рішення, згідно з яким Статут Товариства у викладено та затверджено у новій редакції і збільшено Статутний капітал Товариства до 897 650, 42 грн. із розподілом часток між учасниками у зв’язку із внесенням у статутний капітал Товариства майна санаторію «Барвінок»та викупом часток майна членів трудового колективу санаторію «Барвінок», що не ввійшли до числа засновників Товариства.

Як випливає з письмових пояснень представника Позивача , наданих суду, ВССП наголошує на тому, що позов ним подано не на захист майнових прав , а з огляду порушення вимог закону при створенні Товариства , затвердженні його установчих документів та при здійсненні державної реєстрації Товариства.

У постанові Вищого господарського суду України від 07 серпня 2008 р. по справі № 1/78-4499 наголошується на тому , що спори про визнання недійсним рішень установчих зборів не є спорами про визнання недійсними актів, передбачених п. 1 ст. 12 ГПК України .

Таким чином, аналізуючи доводи Позивача , суд прийшов до висновку, що спір між ВССП та Товариством, пов’язаний із утворенням та діяльністю останнього як суб’єкта господарювання, визнанням недійсними його установчих документів та скасуванням державної реєстрації.

За змістом частин 1 та 2 статті 1 ГПК України підприємства, установи , організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) , громадяни , які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів , а у випадках, передбачених законодавчими актами України, право звертатися до господарського суду також мають державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Позивач, як випливає з пунктів 1.1. та 5.1 його статуту , затвердженого рішенням установчої конференції засновників від 23 лютого 2001 року , і зареєстрованого Дарницькою районною державною адміністрацією 25 квітня 2001 року, є недержавною , неприбутковою, незалежною, самоврядною та добровільною організацією, яка утворена за рішенням засновників з метою сприяння сільськогосподарським підприємства у нарощуванні обсягів виробництва продукції, підвищення ефективності господарювання та представництва інтересів учасників ВССП перед державними органами, підприємствами, установами , організаціями та іншими юридичними і фізичними особами, і джерелами коштів якої є постійні внески засновників та членів ВССП , періодичні внески засновників та членів, а також пасивні доходи.

Відповідно до пункту 5.6. Статуту ВССП у редакції від 27.09.2001 р. , що зареєстрована 29.10.2001 р. Дніпровською районної у місті Києві державною адміністрацією , ВССП має право здійснювати будь-які дії у відповідності з нормами чинного законодавства України про неприбуткові організації.

Відповідно до довідки № 114117 з ЄДРПОУ Позивач є юридичною особою і за організаційно – правовою формою віднесений до інших об’єднань юридичних осіб.

ВССП не є також юридичною особою публічного права , адже не утворений за розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦК України.

Таким чином, Позивач, не маючи статусу суб’єкта підприємницької діяльності і не будучи юридичною особою публічного права , повинен довести , що рішенням вищого органу Товариства порушені або оспорені його прав і охоронювані законом інтереси.

Поряд із цим, згідно із вимогами закону (ст. ст.. 54 та 84 ГПК України) задоволенню підлягають лише обґрунтовані вимоги, тобто ті, які ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють спірні матеріально-правові відносини та які порушені Відповідачем.

Між тим Позивач, звертаючись із вимогою про визнання недійним рішення учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»від 01 липня 2005 року , не наводить норм матеріального права , на підставі яких право (інтерес) юридичної особи , яка не є учасником (засновником) господарського товариства і підлягає захисту шляхом визнання недійсним факту створення такого господарського товариства та скасування його державної реєстрації як суб’єкта підприємницької діяльності.

Обґрунтовуючи вимоги, Позивач також посилається на ту обставину , що він є правонаступником Всеукраїнської ради колективних сільськогосподарських підприємств та Ради колгоспів України , а тому є власником майна санаторію «Барвінок», який було утворено не лише за рахунок майна колгоспів – засновників , але й за рахунок коштів Централізованого фонду соціального страхування колгоспників, підпорядкованого раді колгоспів УРСР.

Суд відхиляє такі доводи Позивача як неспроможні та недоведені , з огляду на наступне.

Тягар доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін , в силу положень ч. 2 ст. 4-3- , ст. 33, 34 ГПК України , покладається на сторону , яка посилається на ці обставини як на підставу своїх вимог. У даному випадку такою стороною є Позивач у справі.

Пунктом 3.3. Статуту Всеукраїнського союзу сільськогосподарських підприємств у редакції , яка діяла на момент прийняття вищим органом ТОВ «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій» спірного рішення від 01 липня 2005 р. , Позивач мав право за рішенням свого вищого органу управління - Конференції уповноважених представників засновників (учасників) ВССП - здійснювати управління корпоративним правами сільськогосподарських підприємств , які вони мають в корпораціях «Сільгоспздравниця»і «Украгргопромбуд », об’єднанні «Укрсількомунгсоп», асоціації «Украрошляхбуд», фізкультурно-спортивному товаристві «Колос»та інших структурах , утворених на кошти сільгосппідприємств, у тому числі –на вирішення майнових питань у разі їх реорганізації чи ліквідації. Без згоди ВССП майно цих суб’єктів господарювання не відчужується і нікому не передається.

Позивач не подав доказів, що на час прийняття Відповідачем спірного рішення Санаторій «Барвінок» за своєї організаційно-правою формою був господарською організацією, статутний капітал якої був поділений на частки, а Позивач володів корпоративним правами щодо неї.

Не підтверджено документально і тієї обставини , що Позивач на момент проведення 01 липня 2005 р. загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій»володів корпоративними правами у цьому Товаристві , оскільки воно було утворене за рішенням фізичних осіб , які залучені до участі у справі в якості третіх осіб , що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача, згідно рішення установчих зборів учасників від 09 вересня 2003 року на підставі підписаного ними установчого договору про створення Товариства та затвердженого ними Статуту Товариства.

Таким чином, спірне рішення не створило правових наслідків для Позивача і не порушило його суб’єктивних прав.

Що стосується коштів Централізованого фонду соціального страхування колгоспників, підпорядкованого раді колгоспів УРСР, направлених на будівництво санаторію «Барвінок» , то суд, не заперечуючи цього факту, виходить з того, що фінансування будівництва та/або реконструкції міжгосподарських /міжколгоспних/ оздоровчих закладів, не є беззаперечним доказом виникнення у ВССП права розпорядження майном цих закладів , оскільки таким правом не володіли ані Рада колгоспів УРСР , ані Всеукраїнська ради колективних сільськогосподарських підприємств.

До того ж, за змістом п. 15, 16 Інструкції про порядок утворення, планування , використання і обліку коштів централізованого фонду соціального страхування колгоспників УРСР, що затверджена постановою Ради колгоспів УРСР від 27.03.1991 р., постановою президії ЦК профспілки працівників агропромислового комплексу України, постановою Президії Українського республіканського комітету профспілки працівників рибного господарства і погоджена з Радою федерації незалежних профспілок України, на профспілкові комітети і ревізійні комісії колгоспів , районні, обласні , республіканські комітети профспілок і відповідні ради колгоспів були покладені функції контролю за правильним витрачанням коштів фонду соціального страхування. У разі проведення таких витрат з порушенням встановленого порядку такі витрати до заліку за рахунок внесків на соціальне страхування не приймалися і відносилися за рахунок колгоспу.

Окрім цього, Позивачем не було враховано, що установчі документи визнаються недійсними, а скасовується саме державна реєстрація суб’єкта підприємницької діяльності, або державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 110 ЦК України скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності (визнання недійсною державної реєстрації юридичної особи ) через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом, має наслідком ліквідацію юридичної особи.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 110 ЦК України вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у цьому пункті, може бути пред’явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію , а також учасником юридичної особи .

Утім Позивач не є суб’єктом вказаних відносин і не має право на таку вимогу .

Так само відхиляються судом як такі, що не мають відношення до предмету доказування та не випливають з визначених законом прав Позивача його доводи щодо невнесення учасниками Товариства свого вкладу не пізніше року після реєстрації товариства .

Доводи Позивача з приводу того, що учасники Товариства привласнили майно санаторію «Барвінок» і вчинили дії, які містять ознаки злочину, судом до уваги не приймаються, адже такі доводи належним чином не доведені і не підлягають оцінці у господарському судочинстві.

З огляду на викладене, у задоволенні позову Всеукраїнського союзу сільськогосподарських підприємств до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Барвінок», Офтальмологічний санаторій», про визнання недійсним рішенням учасників (засновників ) Відповідача від 01 липня 2005 року та скасування його державної реєстрації слід відмовити з покладенням на Позивача судових витрат згідно ст. 49 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

Вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “_____” _______________ 2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Л.В. Кропивна