ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2008 р. Справа № 13/12/08

м. Миколаїв

Позивач:

Миколаївське обласне об’єднаня інвалідів “Злагода”, 54017, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 26.

Відповідачі:

Перший -

Другий -

Про:

Від позивача:

Від І відповідача:

Від ІІ відповідача:

Миколаївська міська рада, 54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська,20.

Управління з використання та розвитку комунальної власності Микола- ївської міської ради, 54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

визнання права власності на самочинно збудоване майно.

Суддя Семенов А.К.

Представники:

голова Сербина А.А.

Дьомиіна І.В. –довір. №3331/20/11 від 25.12.07 року.

Дьомина І.В. –довір. № 2641-13/07 від 20.11.07 року.

СУТЬ СПОРУ:

Позов поданий про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке розташовано за адресою: м. Миколаїв, вул. Лягіна, 26.

Позовні вимоги обґрунтовуються не визнанням відповідачами права власності МООІ “Злагода” на вказане нерухоме майно.

Відповідачі письмовий відзив не надали, свого представника в судове засідання направили, котрий проти позову в усній формі заперечує.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив.

Територіальна громада м. Миколаєва є власником нежитлового приміщення по вул. Лягіна, 26 у м. Миколаєві, загальною площею 61,1 кв. м.

Відповідно до Положення про управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 23.06.06 року № 2/4, позивач є органом, уповно-важеним міською радою здійснювати правомочності щодо управління майном комуналь-ної власності.

Відповідно до договору безкоштовного користування від 11.06.01 року вказане нежитлове приміщення передано в користування Миколаївському обласному об’єднанню інвалідів “Злагода”. Останнє, згідно з п.п.3.6 зазначеного договору зобов’язано підтриму-

вати об’єкт, переданий їй в користування, у стані, передбаченому санітарними та проти -

пожежними правилами. Приписом державного пожежного нагляду від 04.10.96 року на

МООІ “Злагода” був покладений обов’язок облаштувати евакуаційний протипожежний вихід. Після отримання необхідних та встановлених діючим законодавством дозволів та погоджень МООІ “Злагода” виконало припис державного пожежного нагляду - за раху-нок спонсорів збудувало прибудову та протипожежний вихід з підвального приміщення розміром 1,41х4,94 кв. м. до вказаного нежитлового приміщення загальною площею 5,9 кв. м. Тобто, облаштувало евакуаційний протипожежний вихід. Мешканці будинку №26 по вул. Лягіна проти існування прибудови не заперечують, що підтверджується їх пись-мовою заявою доданою до позовної заяви.

Свою позовну вимогу МООІ “Злагода” обґрунтовує наступним.

До договору безкоштовного користування застосовуються положення глави 60 Цивільного кодексу України. У статті 827 даного кодексу вказується, що до договору по-зички застосовуються положення глави 58 кодексу (найм (оренда). У зв'язку з тим, що підвальні приміщення, які знаходяться в користуванні МООІ “Злагода”, є комунальною власністю, то до даних відносин застосовується також положення Закону України від 10.04.1992 року „Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до п.3 статті 23 Закону України „Про оренду державного та комуналь-ного майна" орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбаче-но договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. В результаті виконаних робіт, МООІ “Злагода” була створена нова річ, а саме прибудова літ а-1, розміром 1,41 x 4,94, загаль-ною площею 5,9 кв. м. Згідно з п.4 ст.23 вказаного Закону України якщо в результаті по-ліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено дого-вором оренди.

Відповідно до п.3 статті 376 Цивільного кодексу України право власності на само-чинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане на особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'яви-ти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнаєть-ся іншою особою. Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради не визнає за МООІ “Злагода” право власності на вказану прибудову.

Вимогами п.6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 ро-ку № 7/5, передбачено, що оформлення права власності на нерухоме майно ти видача сві-доцтва про право власності здійснюється органами місцевого самоврядування, тобто, Ми-колаївською міською радою. Однак, зазначений правовстановлювальний документ пози-вачу не видається органом місцевого самоврядування. Водночас відсутність свідоцтва про право власності позбавляє Позивача права здійснити реєстрацію права власності на неру-хоме майно, оскільки приписами п.2.1. вказаного Тимчасового положення передбачено, що разом зі заявою до БТІ надається свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Позивач, посилаючись на пункти 3,4 статті 23 Закону Україні „Про оренду дер-жавного та комунального майна", п.п.6.1 Тимчасового положення Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, статті 376, 392 Цивільного Кодексу України просить визнати за Миколаївським обласним об’еднаннем інвалідів “Злагода” право власності на самовільно збудований об’єкт, а саме: прибудову, літ. А-1, здійснену до нежитлового приміщення по вул. Лягіна, 26 у м. Миколаєві, розміром 1,41 х 4,94, загальною площею, 5,9 кв. м.

Відповідачі, як вже вище вказано, проти позову заперечують.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив.

Територіальна громада м. Миколаєва є власником нежитлового приміщення по вул. Лягіна, 26 у м. Миколаєві, загальною площею 61,1 кв. м.

Відповідно до Положення про управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 23.06.06 року № 2/4, позивач є органом, уповно-важеним міською радою здійснювати правомочності щодо управління майном комуналь-ної власності.

Відповідно до договору безкоштовного користування від 11.06.01 року вказане нежитлове приміщення передано в користування Миколаївському обласному об’єднанню інвалідів “Злагода”. Останнє, згідно з п.п.3.6 зазначеного договору зобов’язано підтриму-

вати об’єкт, переданий їй в користування, у стані, передбаченому санітарними та проти -

пожежними правилами. Приписом державного пожежного нагляду від 04.10.96 року на

МООІ “Злагода” був покладений обов’язок облаштувати евакуаційний протипожежний вихід. Після отримання необхідних та встановлених діючим законодавством дозволів та погоджень МООІ “Злагода” виконало припис державного пожежного нагляду - за раху-нок спонсорів збудувало прибудову та протипожежний вихід з підвального приміщення розміром 1,41х4,94 кв. м. до вказаного нежитлового приміщення загальною площею 5,9 кв. м. Тобто, облаштувало евакуаційний протипожежний вихід. Мешканці будинку №26 по вул. Лягіна проти існування прибудови не заперечують, що підтверджується їх пись-мовою заявою доданою до позовної заяви.

Свою позовну вимогу МООІ “Злагода” обґрунтовує наступним.

До договору безкоштовного користування застосовуються положення глави 60 Цивільного кодексу України. У статті 827 даного кодексу вказується, що до договору по-зички застосовуються положення глави 58 кодексу (найм (оренда). У зв'язку з тим, що підвальні приміщення, які знаходяться в користуванні МООІ “Злагода”, є комунальною власністю, то до даних відносин застосовується також положення Закону України від 10.04.1992 року „Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до п.3 статті 23 Закону України „Про оренду державного та комуналь-ного майна" орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбаче-но договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. В результаті виконаних робіт, МООІ “Злагода” була створена нова річ, а саме прибудова літ а-1, розміром 1,41 x 4,94, загаль-ною площею 5,9 кв. м. Згідно з п.4 ст.23 вказаного Закону України якщо в результаті по-ліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено дого-вором оренди.

Відповідно до п.3 статті 376 Цивільного кодексу України право власності на само-чинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане на особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'яви-ти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнаєть-ся іншою особою. Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради не визнає за МООІ “Злагода” право власності на вказану прибудову.

Вимогами п.6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 ро-ку № 7/5, передбачено, що оформлення права власності на нерухоме майно ти видача сві-доцтва про право власності здійснюється органами місцевого самоврядування, тобто, Ми-колаївською міською радою. Однак, зазначений правовстановлювальний документ пози-вачу не видається органом місцевого самоврядування. Водночас відсутність свідоцтва про право власності позбавляє Позивача права здійснити реєстрацію права власності на неру-хоме майно, оскільки приписами п.2.1. вказаного Тимчасового положення передбачено, що разом зі заявою до БТІ надається свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Позивач, посилаючись на пункти 3,4 статті 23 Закону Україні „Про оренду дер-жавного та комунального майна", п.п.6.1 Тимчасового положення Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, статті 376, 392 Цивільного Кодексу України просить визнати за Миколаївським обласним об’еднаннем інвалідів “Злагода” право власності на самовільно збудований об’єкт, а саме: прибудову, літ. А-1, здійснену до нежитлового приміщення по вул. Лягіна, 26 у м. Миколаєві, розміром 1,41 х 4,94, загальною площею, 5,9 кв. м.

Відповідачі, як вже вище вказано, проти позову заперечують.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов до висновку про відмову в позові на підставі нижченаведеного.

Відповідно до ст.ст. 1 ГПК України підприємства, організації, інші юридичні осо-би мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або ос-порюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шля-хом звернення до суду. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Позивачем не подано доказів на обґрунтування того, що відповідачі –Миколаївсь-ка міська рада та Управління з використання та розвитку комунальної власності Микола-ївської міської ради оспорювали або оспорюють право МООІ “Злагода” щодо власності на вказане нерухоме майно (прибудову, розміром 5,9 кв. м.), яке розташовано за адресою м. Миколаїв, вул. Лягіна, 26. Зокрема, що Миколаївська міська рада відмовляється офор-мити право власності на вищевказану прибудову до будинку № 26 по вул. Лягіна.

У частині 3 статті 376 Цивільного Кодексу України зазначено:” Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудова-не нерухоме майно.”

Позивачем не доведено, що йому була у встановленому порядку надана земельна ділянка під уже збудовану прибудову.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.331 Цивільного Кодексу України, право власності на ново-створене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до екс-плуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

У ч.3 ст. 18 Закону України "Про основи містобудування" зазначено, що закін-чені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановлено-му Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодав-ством порядку об’єктів забороняється.

"Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затверд-женого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1243 передбачено затвердження акту державної приймальної комісії органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та необхідність здійснити реєстрацію в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на вико-нання будівельних робіт. Про це ж зазначено й у Порядку прийняття в експлуатацію закін-чених будівництвом об'єктів, затвердженому рішенням Миколаївської міської ради від 19 травня 2005 року №33/21.

Позивачем не надано суду доказів про те, що він звертався до відповідних держав-них органів із заявою про прийняття спірної прибудові в експлуатацію і в задоволенні цієї заяви йому було відмовлено.

МООІ ”Злагода” не доведено, що він має акт державної приймальної комісії, за-тверджений органом місцевого самоврядування, яким є Миколаївська міська рада, про прийом в експлуатацію спірної прибудови.

Отже, позивачем всупереч вимог статті 33 ГПК України не доведено, що у нього виникло право на звернення до господарського суду з позовом до Миколаївської міської ради, а такожта обставина, що ним створена річ (майно).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,32,33,44,49,77,82,84,85 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш І В :

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденно-го строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише

вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цьо-го Кодексу.

Суддя А.К.Семенов