ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№ 2-8/8626-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Кравчука Г.А.

суддів:

Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "АРГО-2500"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду

від

09.06.2008р.

у справі

№2-8/8626-2007

Господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Євпаторійської міської ради

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "АРГО-2500"

про

спонукання до укладання додаткової угоди

за участю представників

- позивача:

не з'явився

- відповідача:

Матвієвського О.В. (довіреність №08-001 від 25.01.2008р.), -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.03.2008р. (суддя Чумаченко С.А.) в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Оскарженою постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.06.2008р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Котлярової О.Л., суддів Антонової І.В., Прокопанич Г.К.) вказане рішення суду скасовано, позов задоволено, постановлено зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю "АРГО-2500" укласти з Євпаторійською міською радою додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 22.09.2005р. №815, яка знаходиться в м. Євпаторія, вул. Сімферопольська, площею 10 000 м2 на умовах викладених в додатковій угоді в наступній редакції: "Пункт 8. Орендна плата визначається відповідно до рішення міської ради від 28.07.2006р. №5-4/7. Орендна плата здійснюється виключно у грошовій формі. Щомісячний розмір орендної плати без ПДВ складає 28 168, 33 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Пункт 10. Орендна плата вноситься орендарем на рахунок №0015 код 13050200 місцевого бюджету м. Євпаторії ОКПО 34740798 в Управлінні Державного казначейства в АРК м. Сімферополь МФО 824026 згідно Закону України "Про плату за землю".

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.06.2008р. повністю, та залишити в силі рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.03.2008р., посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального права, а саме: ст.ст.129, 144 Конституції України, ст.ст.410, 415, ч.1 ст.651, ч.1 ст.652 Цивільного кодексу України, ст.ст.93, 206 Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про плату за землю", Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. №220, ст.59, ч.5 ст.60, ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Позивач не використав наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 02 червня 2005р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки згідно з пунктом 1 якого орендодавець на основі рішень Євпаторійської міської ради від 03 березня 2005р. №4-28/95 передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку з міських земель, яка зареєстрована за Євпаторійською міською радою за кадастровим №:01:076:0046, за адресою: Україна, АР Крим, м. Євпаторія, вул. Сімферопольська, загальною площею 10 000 м2.

Пунктом 7 договору оренди зазначено, що договір укладено строком на 10 років до 03 березня 2015р.

Відповідно до пункту 8 вищевказаного договору, орендна плата визначається згідно з рішення міської ради від 03 березня 2005р. №4-28/8. Щомісячний розмір орендної плати без ПДВ складає 30 054, 20 грн.

Пунктом 11 договору оренди земельної ділянки визначено, що розмір орендної плати може бути переглянутий у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі й внаслідок інфляції, у випадку зміни ставок орендної плати відповідно до рішення Євпаторійської міської ради.

Пунктом 28 договору оренди земельної ділянки встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі, а у разі недосягнення сторонами за договором згоди –у судовому порядку.

Договір зареєстровано у Кримській регіональній філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Державному Комітеті України по земельних ресурсах про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 вересня 2005 року №815.

02 червня 2005р. між сторонами складено Акт прийому-передачі земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площею 10 000 м2, яка знаходиться за адресою: Україна, АР Крим, м. Євпаторія, вул. Сімферопольська.

28 липня 2006р. Рішенням №5-4/7 Євпаторійської міської ради "Про внесення змін в рішення міської ради про ставки орендної плати за земельні ділянки" вирішено затвердити коефіцієнти, використовувані для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, відповідно з економіко-планувальними зонами та оціночними районами по грошовій оцінці земель в м. Євпаторія в новій редакції, згідно додатку.

Відповідно до пункту 4 зазначеного рішення орендарів земельних ділянок, які уклали договори про оренду земельних ділянок, зобов’язано вжити певні заходи для перерахування розмірів орендних платежів за земельні ділянки.

Зазначене рішення було опубліковане в офіційному печатному органі Євпаторійської міської ради –газеті "Євпаторійська оздоровниця" від 05 серпня 2006р. за №147.

У подальшому позивачем на адресу відповідача була спрямована додаткова угода від 27 квітня 2007р. до договору оренди земельної ділянки від 22 вересня 2005р. за №815, відповідно до якої було передбачено пункт 8 договору оренди від 22 вересня 2005р. в новій редакції, а саме: з 28 липня 2006р. орендна плата визначається відповідно до рішення міської ради від 28 липня 2006 р., щомісячний розмір орендної плати складає 28 168, 33грн. Також запропонованою додатковою угодою від 27 квітня 2007р. було передбачено, що дана угода набирає сили з 28 липня 2006р.

25 травня 2007р. відповідач надіслав на адресу позивача лист з відмовою в підписанні додаткової угоди від 27 квітня 2007р., зазначивши, що запропонований варіант змін розміру ставок орендної плати з 28.07.2006р. суперечить нормам діючого законодавства, оскільки в додатковій угоді змінюються істотні умови договору роком пізніше.

Зазначена обставина є підставою для звернення позивача до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою про зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 22 вересня 2005р. в редакції, запропонованої позивачем.

Місцевий господарський суд відмовляючи в позові виходив з того, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, а оскільки такої згоди досягнуто не було, дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови в позові. Крім того, суд мотивував своє рішення тим, що рішення №5-4/7 Євпаторійської міської ради від 28.07.2006р. не містить вказівок на обов'язковість зміни розміру орендної плати щодо договорів оренди, укладених до прийняття міською радою рішення №5-3/20 від 05.06.2006р. "Про затвердження грошової оцінки земель", а лише передбачає обов'язок таких орендарів отримати в Управлінні земельних ресурсів витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та надати ці документи у строк до 01.09.2006р. до Управління економіки для перерахунку орендної плати за землю.

Апеляційний господарський суд не погодився з висновками місцевого господарського суду, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов виходив з того, що розмір орендної ставки було змінено рішенням ради, яке набрало чинності з дня його офіційного оприлюднення, і цим рішенням, яке згідно Конституції України є обов’язком до виконання на відповідній території, було зобов’язано орендарів земельних ділянок вжити заходи для перерахування розмірів орендних платежів за земельні ділянки. За вказаних обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, які стосуються безпосередньо зміни орендної ставки за земельну ділянку є обґрунтованими.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками виходячи з наступного.

Відповідно до статей 142 - 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до пункту тридцять четвертого статті 26, пункту другого статті 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Згідно частини 1 ст.2, ст.13 Закону України "Про плату за землю" плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Грошова оцінка земельної ділянки щороку станом на 1 січня уточнюється на коефіцієнт індексації, порядок проведення якої затверджується Кабінетом Міністрів України /частина 2 ст. 23 вказаного Закону/.

Із встановлених судами обставин справи вбачається, що Рішенням №5-4/7 Євпаторійської міської ради "Про внесення змін в рішення міської ради про ставки орендної плати за земельні ділянки" вирішено затвердити коефіцієнти, використовувані для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, відповідно з економіко-планувальними зонами та оціночними районами по грошовій оцінці земель в м. Євпаторія в новій редакції, а орендарів земельних ділянок, які уклали договори про оренду земельних ділянок, зобов’язано вжити певні заходи для перерахування розмірів орендних платежів за земельні ділянки.

Згідно приписів ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ст.2 Закону України "Про плату за землю", використання землі в Україні є платним, плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Як встановлено судами попередніх інстанцій пунктом 11 договору оренди земельної ділянки визначено, що розмір орендної плати може бути переглянутий у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі й внаслідок інфляції, у випадку зміни ставок орендної плати відповідно до рішення Євпаторійської міської ради.

Згідно ст.188 ч.4 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З врахуванням вказаних норм права, умов договору та встановлених судами обставин справи суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки щодо зміни розміру орендної плати, та, відповідно, щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

За вказаних обставин постанова суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРГО-2500" залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.06.2008р. у справі №2-8/8626-2007 Господарського суду Автономної Республіки Крим –без змін.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

С у д д і Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало