ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.08.08
Справа  № 18/71

головуючий
суддя
Бонк Т. Б.

судді
Бойко С. М.

Марко Р. І.

при
секретарі Гунька О.
П.

за
участю представників сторін:

від
позивача (скаржника) -не
з'явився

від
відповідача -Ракущинець
А. А. -представник

розглянув
апеляційну  скаргу ОСОБА_1, м. Мукачево  б/н від 02.07.2008 р.

на
рішення господарського
суду Закарпатської області від 17.06.2008 р.

у
справі № 18/71

за
позовом ОСОБА_1, м.
Мукачево

до
відповідача ТзОВ
«Делікат», м. Мукачево

про
скасування п.п. 3, 4 рішення загальних зборів учасників товариства від
01.02.2005 р.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Закарпатської області від 17.06.2008 р. у справі № 18/71 відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, м. Мукачево до ТзОВ «Делікат», м. Мукачево
про скасування п.п. 3, 4 рішення загальних зборів учасників товариства від
01.02.2005 р. про збільшення розміру статутного фонду ТзОВ «Делікат»на 15 000
грн. за рахунок збільшення на відповідну суму внеску учасника -ОСОБА_3. і про
виключення зі складу учасників товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2., в результаті
чого відбулося зменшення статутного капіталу на 2 000 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що на
момент прийняття загальними зборами ТзОВ «Делікат»спірних рішень відповідач
діяв відповідно до положень законодавства України та статуту товариства, за
таке рішення проголосували всі 6 учасників товариства, а зменшення статутного
капіталу товариства відбулося в результаті виключення 2 учасників товариства.

У своїй апеляційній скарзі позивач
просить дане рішення повністю скасувати та прийняти нове, посилаючись на те, що
розмір статутного капіталу реально не зменшився, оскільки частки учасникам, які
були виключені, не виплачені, а також на те, що проводити і збільшення, і
зменшення розміру статутного капіталу одночасно і виводити сальдо чинне
законодавство не передбачає, оскільки на відміну від порядку збільшення розміру
статутного капіталу товариства, порядок його зменшення вимагає публікації у
встановленому порядку. Апелянт вважає, що її права були порушені з огляду на
те, що до її виключення зі складу учасників товариства вона володіла часткою 10
%, а поновлена з часткою 5, 08 %. Крім цього, позивач зазначає про порушення
3-місячного строку, передбаченого ст. 56 Закону України «Про господарські
товариства»

У
відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення господарського
суду Закарпатської області без змін, апеляційну скаргу без задоволення,
мотивуючи свої вимоги тим, що в даному випадку реальне зменшення розміру
статутного капіталу не є підставою для скасування рішення суду першої
інстанції, оскільки в позовній заяві позивач чітко вказав межі заявлених
позовних вимог, тобто вимогу про скасування рішення зборів засновників в
частині зменшення розміру статутного фонду позивач не заявляв. Разом з тим,
позивач повністю підтримує висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду.

Розглянувши
наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які
містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення
представника відповідача у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої
інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з
наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено, що рішенням загальних зборів засновників (учасників) ТзОВ
«Делікт»від 21.01.2003 р. № 5 виключено зі складу засновників (учасників)
товариства ОСОБА_1 за дестабілізацію нормального ритму роботи товариства,
створення нервової напруги в колективі та перешкоджання своїми діями досягненню
цілей товариства (а. с. 9 -12).

Рішенням
Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.10.2004 р.
зазначене рішення загальних зборів ТзОВ «Делікт»скасовано в частині виключення
зі складу учасників товариства ОСОБА_1

Ухвалою
апеляційного суду Закарпатської області від 11.01.2005 р. вищевказане рішення
місцевого суду змінено, у позові щодо скасування рішення загальних зборів
засновників від 21.01.2003 р. про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників ТзОВ
«Делікт»відмовлено, рішення Мукачівського міськрайонного суду в частині
необґрунтованого виключення ОСОБА_1 зі складу товариства залишено без змін.

Постановою
Вищого господарського суду України від 02.04.2007 р. у справі № 2-752/04 ухвалу
апеляційного суду Закарпатської області від 11.01.2005 р. скасовано, рішення
Мукачівського міськрайонного суду залишено без змін.

Таким
чином, враховуючи ст. 223 ЦПК України і ст. 85 ГПК України, рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 14.10.2004 р. набуло законної сили після
винесення постанови Вищим господарським судом України 02.04.2007 р. Саме з
цього часу позивач набула прав на поновлення в статусі учасника ТзОВ «Делікат».

Із матеріалів справи вбачається, що
01.02.2005 р. відбулися загальні збори учасників ТзОВ «Делікт», на яких були
присутні всі 6 учасників товариства.

На
даних зборах були прийняті рішення, зокрема, про:

1.          збільшення розміру статутного фонду
(капіталу) товариства на 15 000 грн. за рахунок збільшення на відповідну суму
внеску учасникаОСОБА_3 та затверджено у зв'язку з цим відповідні зміни до
статуту щодо розміру статутного фонду товариства, розміру внесків учасників
товариства та їх частки у статутному фонді (п. 3 протоколу № 1, а. с. 18).

2.          затвердження змін до статуту
товариства щодо складу учасників, враховуючи виключення зі складу учасників
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а саме зменшення розміру статутного фонду (капіталу)
товариства на розмір внесків осіб, що виключені зі складу учасників товариства.
Також вирішено виплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вартість частки майна товариства,
пропорційну їм часткам в статутному фонді і належну їм частку прибутку (п. 4
протоколу № 1, а. с. 19).

На виконання зазначеного рішення
загальних зборів внесені відповідні зміни до установчих документів товариства
та 14.03.2005 р. проведено їх державну реєстрацію (а. с. 32). Крім цього,
директором ТзОВ «Делікт» 03.03.2005 р. видано наказ про виплату виключеним зі
складу учасників товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2. коштів, що становлять вартість
частки майна товариства, пропорційну до їх частки в статутному капіталі, а
також належну їм частку прибутку (а. с. 129). Вказаний наказ надісланий таким
особам рекомендованим листом з відміткою про отримання 09.04.2005 р. (а. с.
131).

На виконання постанови Вищого
господарського суду України від 02.04.2007 р. загальними зборами засновників
(учасників) ТзОВ «Делікат»від 18.09.2007 р. прийнято рішення про поновлення
ОСОБА_1 у складі учасників ТзОВ «Делікт»з внесеною нею часткою до статутного
фонду товариства у розмірі 1 500 грн. (враховуючи збільшення розміру статутного
фонду, частка становить 5, 08 % статутного фонду), про що внесені відповідні
зміни до установчих документів товариства та 24.09.2007 р. проведено їх
державну реєстрацію (а. с. 39).

Відповідно до ст. 59 Закону
України «Про господарські товариства»та ст. 145 ЦК України, до виключної
компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю,
зокрема, належать  внесення змін до
статуту товариства,  зміна  розміру
його статутного капіталу, встановлення розміру, форми і порядку
внесення  учасниками додаткових вкладів.
Прийняття таких рішень на загальних зборах товариства залежить від
волевиявлення його учасників. Такі вимоги закону кореспондуються з положеннями
статуту ТзОВ «Делікт».

Статутом
товариства також передбачено, що всі рішення загальних зборів приймаються
простою більшістю голосів його учасників, а з питань які стосуються внесення
змін до статуту товариства не менш як ѕ голосів. При цьому, рішення загальних
зборів учасників товариства мають вищу силу і є обов'язковими для виконання
його учасниками. Таке ж правило закріплюється і ст. 11 Закону України «Про
господарські товариства», ст. 117 ЦК України, ст. 88 ГК України.

Як
встановлено матеріалами справи, на момент прийняття спірного рішення позивач
вибула зі складу учасників ТзОВ «Делікт». Тобто, при прийнятті загальними
зборами ТзОВ «Делікт»спірного рішення в частині збільшення розміру статутного фонду
(капіталу) товариства  на 15 000 грн.
учасником товариства ОСОБА_3., відповідач діяв у відповідності до зазначених
положень закону та в межах передбаченої компетенції і за таке рішення
проголосували всі 6 учасників товариства. Своїм волевиявленням ці учасники
реалізували своє корпоративне право на управління справами товариства.

Разом
з тим, внаслідок прийнятого рішення про збільшення розміру статутного фонду
(капіталу) товариства на 15 000 грн. учасником ОСОБА_3.  відбулося відповідне корегування пропорцій
часток в статутному фонді і решти учасників товариства.

В
ході судового розгляду позивачем не наведено жодного доказу щодо незаконності
прийнятого загальними зборами рішення про збільшення статутного фонду, а також
не вказано на положення закону чи установчих документів, які відповідачем
порушено при його прийнятті.

Щодо
вимог позивача (апелянта) про скасування п. 4 рішення загальних зборів
товариства в частині затвердження змін до статуту ТзОВ «Делікт»щодо складу
учасників товариства, то апеляційна інстанція підтримує висновки суду першої
інстанції та позицію відповідача і вважає, що судом правомірно відмовлено у
задоволенні таких вимог, оскільки позивачем не заявлено вимогу про скасування
рішення в частині зменшення розміру статутного фонду, а також не збільшено
розміру позовних вимог під час розгляду справи. Крім цього, такі зміни були
прийняті у зв'язку з вибуттям ОСОБА_1 зі складу учасників товариства, а на
даний час позивачку поновлено у складі учасників ТзОВ «Делікат»з часткою її майнового
вкладу, який існував на час її виключення.

Апеляційний
господарський суд, як і місцевий суд, також не вбачає порушення прав позивача
(апелянта) спірним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Враховуючи
наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду
першої інстанції прийняте з врахування всіх обставин справи та з дотриманням
норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи
скасування.

Відповідно
до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись
ст.ст. 89, 91, 99, 101 -105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду
Закарпатської області від 17.06.2008 р. у справі № 18/71 залишити без змін,
апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Мукачево -без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути на адресу
місцевого господарського суду.

Головуючий
суддя
Бонк Т. Б.

Суддя
Бойко С. М.

Суддя                                                                                          Марко
Р. І.