ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№
16/3435-2-2076

Колегія суддів Вищого
господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова
Є.В.,

суддів:

Данилової
Т.Б.,

Ходаківської
І.П.,

розглянувши
матеріали

касаційної
скарги

громадянина
ОСОБА_1  (далі ОСОБА_1)

на
постанову

Київського
міжобласного апеляційного господарського суду

від

08.11.07

у
справі

№
16/3435-2-2076

господарського
суду     Черкаської області

за
позовом

ОСОБА_1

до

відкритого
акціонерного товариства "Лавр"
(далі Товариство),

третя
особа:

громадянин
ОСОБА_2  (далі ОСОБА_2),

про

скасування
рішення загальних зборів

В
засіданні взяли участь представники:

-
позивача:

ОСОБА_1
(особисто; паспорт) - у судовому засіданні 14.02.08, 28.02.08;

-
відповідача:

Артеменко
О.П. (голова правління; наказ № 1-2 від 01.07.02) - у судовому засіданні
14.02.08, 28.02.08;

-
третьої особи:

ОСОБА_2
(особисто; паспорт) - у судовому засіданні 14.02.08, 28.02.08.

Ухвалою
від 29.12.07 Вищого господарського суду України касаційна скарга ОСОБА_1 б/н
від 30.11.07 була прийнята до провадження, розгляд справи у судовому засіданні призначено
на 14.02.08.

У
судовому засіданні 14.02.08 відводів складу колегії суддів Вищого
господарського суду України, яка переглядає справу в касаційному порядку, не
заявлено.

За
згодою представників сторін, відповідно до ч. 3 ст. 77, ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст.
1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому
засіданні 14.02.08 було оголошено перерву до 28.02.08 для виготовлення та
оголошення вступної та резолютивної частин постанови Вищого господарського суду
України, які оголошено у судовому засіданні 28.02.08.

Рішенням
від 28.09.04 Смілянського міськрайонного суду Черкаської області (суддя Гудзюк
І.В.) в задоволенні позовних вимог Пластуну В.Н. відмовлено.

Рішення
суду першої інстанції мотивовано тим, що за рішення, що оскаржуються, на зборах
акціонерів проголосувало більшість акціонерів, а на самих зборах акціонерів
були присутні понад 60% всіх акціонерів, а тому такі рішення є легітимними. При
цьому, місцевий суд зазначив про те, що рішення що стосувалось діяльності
ревізійної комісії було зумовлено змінами в чинному законодавстві.

Ухвалою
від 06.12.04 Апеляційного суду Черкаської області (колегія суддів у складі:
головуючого -Храпка В.Д., суддів -Ювшина В.І.,

Василенко
Л.І.) апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено з тих же підстав.

Постановою
від 03.05.07 Вищого господарського суду України касаційну скаргу ОСОБА_1
задоволено частково.

Рішення
від 28.09.04 Смілянського міськрайонного суду Черкаської області скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Під
час нового розгляду справи рішенням від 22.08.07 господарського суду Черкаської
області (суддя Спаських Н.М.) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано
недійсним рішення загальних зборів акціонерів Товариства від 29.05.04 в частині
скасування ст. 14 Статуту "Про ревізійну комісію".

В
задоволенні решти позовних вимог та стягненні 1 500,00 грн. судових витрат
відмовлено.

З
Товариства на користь ОСОБА_1 стягнуто 17,00 грн. державного мита.

Постановою
від 08.11.07 Київського міжобласного апеляційного господарського суду (колегія
суддів у складі: головуючого -Лобаня О.І., суддів -Ткаченко Б.О., Федорчука
Р.В.) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення від
22.08.07 господарського суду Черкаської області -без змін.

Вказані
судові рішення, прийняті під час нового розгляду справи, мотивовані, зокрема,
тим, що створенням ТОВ "Лавр-Агро" не було порушено прав ОСОБА_1 При
цьому, місцевий та апеляційний суд прийшли до висновку про дотримання процедури
прийняття такого рішення, оскільки з проектом рішення ОСОБА_1 був ознайомлений
під розпис і за дане рішення проголосувало 93,9% учасників зборів.

Не
погодившись з рішеннями попередніх судових інстанцій ОСОБА_1 звернувся до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення
від 22.08.07 господарського суду Черкаської області в частині відмови у
визнанні недійсними рішень загальних зборів Товариства від 29.05.04 про
створення ТОВ, прийняття до відома звіту голови спостережної ради, внесення
змін та доповнень до положення Товариства, а також в частині відмови у
стягненні з Товариства 1 500,00 грн. скасувати, та винести рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити.

У
судовому засіданні 28.02.08 ОСОБА_1 уточнив свої касаційні вимоги та просив
скасувати рішення від 22.08.07 господарського суду Черкаської області та
постанову від 08.11.07 Київського міжобласного апеляційного господарського
суду.

Свої
вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів
попередніми судовими інстанціями було порушено норми матеріального та
процесуального права, а саме: ч. 1 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 8, ст.
154 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 5, ч. 8 ст. 63 Господарського кодексу
України, ч. 1 ст. 4, ч.ч. 5, 6 ст. 41, ч. 1 ст. 46 Закону України "Про господарські
товариства", ч. 1 ст. 38, ч.ч. 1, 3 ст. 43, ч. 1 ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

У
своєму відзиві ОСОБА_2 підтримує доводи скаржника.

Товариство
у своєму відзиві на касаційну скаргу щодо доводів скаржника заперечує, вважаючи
їх безпідставними, у зв'язку з чим просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а оскаржені судові рішення -без змін.

Розглянувши
матеріали справи, касаційну скаргу, відзиви на касаційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування
судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено попередніми судовими інстанціями на підставі матеріалів справи,
ОСОБА_1 володіє 116 436 акціями Товариства, що складає 4,2% від загальної
кількості випущених Товариством акцій.

Місцевим
та апеляційним судами встановлено, що відповідно до статуту Товариства, який
зареєстровано 01.07.02 Смілянською держадміністрацією, акціонери Товариства,
які придбали у власність акції Товариства, мають право брати участь в
управління справами Товариства, обирати і бути обраними до керівних органів
Товариства; брати участь у загальних зборах, розподілі прибутку Товариства,
одержувати інформацію про діяльність Товариства та інші права згідно статуту.
Акціонери зобов'язані виконувати рішення

загальних
зборів акціонерів.

Також,
встановлено, що згідно ст. 11 Статуту органами управління Товариством є
загальні збори, спостережна рада, правління, ревізійна комісія. Вищим органом
акціонерного Товариства є загальні збори. Загальні

збори
визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, які володіють у
сукупності більш як 60% голосів. Про проведення загальних зборів акціонери
повідомляються персонально. Крім того загальне повідомлення друкується в
загальній пресі із зазначенням часу і місця проведення зборів, порядку денного
та іншої інформації. Будь-який з акціонерів вправі вносити свої пропозиції щодо
порядку денного загальних зборів не пізніше як за 30 днів до їх скликання.
Рішення про включення цих пропозицій до порядку денного приймається виконавчим
органом Товариства за погодженням спостережної ради -Президента. Пропозиції
акціонерів, які володіють більш ніж 10% голосів вносяться до порядку денного
обов'язково. Загальні збори не вправі приймати рішення з питань, не включених
до порядку денного.

Вирішуючи
спір попередні судові інстанції встановили, що 29.05.04 було проведено загальні
збори акціонерів Товариства, на яких відповідно до порядку денного було
поставлені такі питання:

1.          Звіт голови правлінні за діяльність
Товариства у 2003 році;

2.          Звіт голови спостережної ради за 2003
рік;

3.          Звіт ревізійної комісії. Затвердження
річного звіту та балансу за

2003
рік;

4.          Розподіл прибутку за 2003 рік;

5.          Довибори органів управління;

6.          Внесення змін та доповнень до статуту
та положень Товариства;

7.          Про створення ТОВ.

На
підставі наданих сторонами доказів по справі, зокрема, протоколу загальних
зборів акціонерів, судовими інстанціями встановлено, що у зборах прийняли
участь 23 акціонери, що складає 87% акцій. При цьому, встановлено, що за
відкриття зборів було проголосовано одноголосно. Порядок денний зборів було
затверджено у такому ж порядку в якому його було доведено до відома акціонерів
перед скликанням зборів.

При
вирішенні спору по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 голосували проти включення до повістки денної питання про
створення ТОВ, але дане питання включено більшістю голосів.

На
підставі наданих сторонами доказів по справі попередніми судовими інстанціями
встановлено, що загальними зборами акціонерів, зокрема, було прийнято рішення
про створення ТОВ "Лавр-Агро" в якому було вирішено виступити одним
зі співзасновників, та до якого передати до 85% майна Товариства. При цьому,
правлінню Товариства було доручено визначитись з майном, яке передається до ТОВ
"Лавр-Агро"; раду Товариства уповноважено погодити установчі
документи та список майна Товариства для передачі у ТОВ "Лавр-Агро"
про що проінформувати акціонерів на наступних зборах. Разом з тим, вирішено, що
співзасновники у ТОВ "Лавр-Агро" приймаються з часткою внеску не
більше 10% внеску Товариства.

Судовими
інстанціями встановлено, що дане рішення було прийняте більшістю голосів.

Стосовно
доводів ОСОБА_1 про те, що він не був ознайомлений перед зборами з документами
стосовно створення ТОВ "Лавр-Агро", попередні судові інстанції
прийшли до висновку про неможливість врахування таких обґрунтувань у зв'язку з
їх недоведеністю.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2
ст.43 Закону України "Про господарські товариства" про проведення
загальних зборів акціонерів держателі іменних акцій повідомляються персонально
передбаченим статутом способом. Крім того, загальне повідомлення друкується в
місцевій пресі за місцезнаходженням акціонерного товариства і в одному із
офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України
чи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку із зазначенням часу і
місця проведення зборів та порядку денного. Якщо до порядку денного включено питання
про зміну статутного фонду акціонерного товариства, то одночасно з порядком
денним друкується інформація, передбачена ст. 40 цього Закону. Повідомлення
повинно бути зроблено не менш як за 45 днів до скликання загальних
зборів. У разі необхідності може бути зроблено повторне повідомлення в
зазначених засобах масової інформації. Загальні збори акціонерів проводяться на
території України, як правило, за місцезнаходженням акціонерного товариства, за
винятком випадків, коли на день проведення загальних зборів 100 відсотками
акцій товариства володіють іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні
особи, а також міжнародні організації.

Будь-який
з акціонерів має право вносити свої пропозиції щодо порядку денного загальних
зборів не пізніш як за 30 днів до їх скликання. Рішення про включення цих
пропозицій до порядку денного приймається виконавчим органом товариства.
Пропозиції акціонерів, які володіють більш як 10 відсотками голосів, вносяться
до порядку денного обов`язково. Рішення про зміни в порядку денному повинні
бути доведені до відома всіх акціонерів не пізніш як за 10 днів до проведення
зборів у порядку, передбаченому статутом.

Згідно
ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники
товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства
в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків,
передбачених цим Законом.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України зазначає, що суд в межах своїх
повноважень перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішень загальних
зборів акціонерів у разі подання позову про визнання таких рішень недійсними.

При
цьому, слід враховувати, що як свідчить правовий аналіз чинного законодавства,
установчі документи господарського товариства затверджуються під час створення
товариства, оскільки саме в установчих документах висловлюється воля учасників
спільно заснувати господарське товариство та наділити його майном, що
складається із внесків учасників, а також визначається правовий статус
господарського товариства, його взаємовідносини з учасниками, а також відносини
учасників між собою.

В
силу визначення, установчий договір -це цивільно-правова угода, що регулює
відносини між учасниками в процесі створення і діяльності юридичної особи.
Установчий договір укладається між його засновниками з метою створення
товариства і після державної реєстрації товариства вважається виконаним.

З
урахуванням наведеного колегія суддів Вищого господарського суду України
вважає, що при прийнятті оскаржених судових рішень попередні судові інстанції
мали надати правову оцінку обставинам щодо затвердження або незатвердження
загальними зборами Товариства установчого договору при прийнятті рішення про
створення ТОВ "Лавр-Агро".

Крім
того, з урахування того, що як встановлено судами першої та апеляційної
інстанцій, оскарженим рішенням до новоствореного товариства було передано 85%
майна Товариства, то при вирішенні спору по суті суди мали надати правову
оцінку дотримання Товариством при прийнятті такого рішення законодавства, що
регулює порядок зменшення розміру статутного фонду акціонерного товариства.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України зазначає, що попередніми судовими
інстанціями при винесенні рішень по суті спору наведеним правовим положенням
юридичного аналізу в контексті спірних правовідносин надано не було, в той час,
як у даному випадку необхідно було керуватися вказаними нормами в комплексі.

На
підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає,
що спір розглянуто без дослідження в повному обсязі обставин справи та норм
чинного законодавства, що є порушенням принципу всебічного, повного і
об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності та призвело до
прийняття рішень з помилковим застосуванням норм права.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що скаржник в
касаційній скарзі стверджує факт порушення попередніми судовими інстанціями не
лише норм матеріального та процесуального права, а також і питання, які
стосуються оцінки доказів. Колегія суддів Вищого господарського суду України
наголошує, що оцінка доказів, не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку
судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених
фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми
інстанціями норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови
від 29.12.76 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки
передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції
не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення, ухвалені у
справі, підлягають скасуванню, а справа -направленню на новий розгляд до
господарського суду Черкаської області.

Під
час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене в
цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і
об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в
залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством
вирішити спір.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну
скаргу громадянина ОСОБА_1 б/н від 30.11.07 задовольнити частково.

Рішення
від 22.08.07 господарського суду Черкаської області та постанову від 08.11.07
Київського міжобласного апеляційного господарського суду у справі №
16/3435-2-2076 господарського суду Черкаської області скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська