ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2008 Справа № 4/389-ПД-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Клепай З.В. при секретарі Мурашкіні А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Херсонрибгосп", м.Херсон

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Брилівське" Брилівської дослідної станції Інституту гідротехніки та меліорації Української Академії аграрних наук, с.Привітне Цюрупинського району Херсонської області

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - Державна податкова інспекція у м.Херсоні, м.Херсон

про визнання договору недійсним

за участю представників сторін:

від позивача - Макаров В.В. - представник, довір.від 20.08.2007р.

від відповідача - Макарчук О.М.- директор, паспорт серія МО № 749423 виданий Цюрупинським РВ УМВС України в Херсонській області 21.08.1999р.

від 3-ї особи - Постернак Є.І. - держ.податковий інспектор, довір.№ 1204/9/10-026 від 09.02.2007р.

На підставі розпорядження голови господарського суду №12 від 16.01.08р. справа прийнята до розгляду суддею Клепай З.В.

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати недійсним договір про спільну діяльність від 22.11.05р., укладений між ним та Брилівською дослідною станцією Інституту землеробства Південного регіону, яку в минулому засіданні було замінено на Державне підприємство "Дослідне господарство "Брилівське" Брилівської дослідної станції інституту гідротехніки та меліорації УААН.

Відповідач проти позову заперечує на тій підставі, що після задоволення позову необхідно проведення реституції, що неможливо.

Представник третьої особи позов підтримав оскільки позивач без його згоди реалізував майно, що знаходиться у податковій заставі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

22.11.05р. між позивачем та Брилівською дослідною станцією Інституту землеробства Південного регіону, правонаступником якого є відповідач, укладений договір про спільну діяльність.

Відповідно до ст.1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Таким чином, договір про спільну діяльність - це домовленість двох

або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'яз ків з приводу здійснення ними спільної діяльності без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. При цьому під спільною діяльністю розуміється діяльність, спрямована на досягнення поставлених її учасниками цілей, що ґрунтується на спів робітництві, спільному розподілі результатів і ризиків від її здійснення, та є об'єктом спільного контролю з боку її учасників. Під спільним контролем ро зуміють здатність визначати фінансову та господарську політику при веденні спільної діяльності та розподіл цього контролю відповідно до договору про спільну діяльність.

Предметом договору про спільну діяльність є спільна діяльність сторін без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить за конові. При цьому мета спільної діяльності може бути як господарська, під приємницька (отримання прибутку), так і інша (творча, наукова, бла годійницька).

Договір про спільну діяльність передбачає об'єднання сторонами такого до говору своїх особистих та/або майнових зусиль для досягнення певної мети, яка має юридичне значення. Договір про спільну діяльність не передбачає створення його учасниками юридичної особи, тобто окремої організації, яка створюється та має бути зареєстрована в установленому законом порядку.

Отже, загальними ознаками договору про спільну діяльність є:

- зобов'язання сторін (учасників) діяти спільно;

- зобов'язання сторін (учасників) діяти спільно без створення юридичної особи;

- зобов'язання сторін (учасників) діяти спільно для досягнення певної (будь-якої) мети, яка, в свою чергу, не повинна суперечити законові.

Договір про спільну діяльність є консенсуальним, тобто вважається укладе ним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов.

Характерною ознакою зобов'язань щодо спільної діяльності слід вважати мету, яка об'єднує учасників та вимагає від них спільних узгоджених дій. При цьому така мета не може бути протизаконною.

Як вбачається із п.1.1 договору від 22.11.05р. сторони за цим договором зобов'язуються шляхом об'єднання своїх зусиль та майна, що належить сторонам на відповідних правових засадах у рамках чинного законодавства та у відповідності до статутів сторін діяти для досягнення спільних господарських цілей без створення юридичної особи, як то: ведення рослинництва, підвищення ефективності ведення сільськогосподарського тваринництва, сприяння проведенню науково-дослідних робіт регіонального використання та охорони меліоративних земель, сприяння та відтворення їхньої родючості; зменшення сукупних витрат матеріально-технічних ресурсів та отримання максимального прибутку; селекція, первинне насінництво та впровадження у виробництво нових сортів сільськогосподарських культур, організація насінництва та реалізація насіння сількогосподарських культур, розробка та реалізація нових технологій та сортів для регіону степу, та інше.

Відповідно до п.3 договору відповідач зобов'язаний був з моменту підписання даного договору надати для спільного використання у сумісній діяльності необхідні земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 800га, а з 01.10.06р. 995га, необхідні будівлі, споруди, та виробничі площі (їх перелік та вартість надаються на умовах оренди державного майна відповідно до договорів оренди (додаток №1), необхідний машинотракторний парк, агрегати, інвентар та інші засоби сільськогосподарського виробництва, які є в наявності (додаток №2); здійснювати науково-методичне та консультативне забезпечення проведення спільних робіт по вирощуванню сільськогосподарських культур на меліоративних землях, їх ефективному і раціональному використанню, збереженню та відтворенню родючості, та видати стороні 2 - позивачу по справі - довіреності на ведення спільних справ.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України. 1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2.Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Укладений сторонами договір відповідає вказаним вимогам. Той факт, що цей договір містить умови про передачу в оренду майна відповідача при наявності податкової застави, не суперечить чинному та податковому законодавству, оскільки відповідач мав можливість звернутись за дозволом на укладення таких договорів до податкової інспекції. У випадку укладення таких договорів без згоди податкової інспекції недійсними можуть бути визнані договори оренди майна, а не договір про спільну діяльність, тобто той договір, на підставі якого здійснена передача в оренду або відчуження майна, а не договір про спільну діяльність, який передбачав можливість укладення таких договорів, оскільки кожна із сторін повинна була при виконанні умов договору керуватись чинним законодавством, у тому числі і податковим.

У випадку здійснення відповідачем відчуження активів, що знаходяться у податковій без укладення відповідних договорів, як це вказано у п.3 договору про спільну діяльність, недійсними можуть бути визнані господарські зобов'язання по передачі цього майна відповідачу, оскільки така передача здійснена з порушенням як норм п. договору про спільну діяльність від 22.11.05р. так і з порушенням норм чинного законодавства. На цей факт вказує і ЗАГС у своїй постанові по справі 9/343-ап-06, на яку посилається представник третьої особи, як на підставу підтримки позову. У цій постанові вказується, що для узгодження операцій активів, перелічених в акті перевірки від 31.03.06.№22/24-127 на підставу цивільно-правової угоди позивач - ВАТ "Херсонрибгосп" не надав податковому керуючому запит з проханням окремих видів активів з податкової застави.

Таким чином дії позивача при виконанні договору про спільну діяльність від 22.11.05р. не є підставою для визнання договору про спільну діяльність недійсним, оскільки підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону, а не порушення сторонами по договору чинного законодавства в процесі виконання договору.

За таких умов підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.ст.82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.В задоволені позову відмовити.

2.Копії рішення направити сторонам по справі.

Суддя З.В. Клепай

Дата підписання рішення 30.01.2008р.

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України