ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20.12.07р.

Справа № А12/341-07

За позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхуванняз тимчасової втрати працездатності, м. Дніпропетровськ

до Тернівського професійного гірничого ліцею, м. Тернівка Дніпропетровської області

про стягнення 12 813 грн. 69 коп.

Суддя Жукова Л.В.

при секретарі Коршуновій О.С.

Представники сторін:

Від позивача Паплик С.А. довіреність № 07-08/5173 від 03.09.2007р.

Від відповідача Макаренко А.М. доручення № 780-10 від 16.11.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача недоїмку по сплаті страхових внесків у розмірі 421 грн. 35 коп. та фінансові (штрафні) санкції в сумі 12 392 грн. 34 коп. застосовані до відповідача згідно рішення позивача № 56/23 від 19.02.2007р. посилаючись на ст.ст. 27, 28, 30 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001р. № 2240-Ш, ст. 57 Закону України „Про освіту”, Закон України „Про реструктуризацію заборгованості виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту”, п. 4 Порядку погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2005р. № 934, ст. 2 Закону України „Про оплату праці”, Закон України „Про податок з доходів фізичних осіб” від 22.05.2003р. № 889, Закон України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування”.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, у письмовому відзиві просить відмовити в позові позивачеві посилаючись на те, що вимоги позивача про стягнення 12813 грн. 69 коп. є необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам законодавчих та нормативно-правових актів, оскільки абзацами 8 та 10 ч.1 ст. 57 Закону України „Про освіту” передбачено виплати працівникам надбавок за вислугу років та виплату допомоги на оздоровлення під час надання щорічної відпустки. Відповідно до ч. 1 Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” названі виплати педагогічним працівникам визначаються кредиторською заборгованістю за весь період за який фінансування виплат призупиняється Законом України „Про державний бюджет” за відповідний рік, починаючи з січня 1997р. по серпень 2002р. Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2005р. № 934 визначено Порядок реалізацію Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” педагогічним працівникам, відповідно до п. 4 зазначеного порядку передбачено відрахування згідно законодавства цих виплат проводяться в установленому порядку. Як зазначає, представник відповідача у відзиві, ліцей є державною установою ІІІ рівня, який отримує кошти з державного бюджету. Згідно роз’яснення наданого листом Міністерства освіти і науки України від 01.12.2005р. № 1/9-685 в п.2.2 зазначено, що проведення нарахувань по страхових внесках до Фонду соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності не передбачено. Також, згідно листа Міністерства освіти і науки України від 09.12.2005р. № 1/9-706 суми надбавок за вислугу років за період з 1997р. до серпня 2002р. та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки з січня 1998р. до серпня 2002р. нараховані в вище згаданому порядку не відображаються у формах державних статистичних спостережень № 1-ПВ (терміново - місячна та терміново-квартальна), а саме: зазначене нарахування та виплати не включаються до фонду оплати праці та суми боргу з виплати заробітної плати у вказаній статистичній звітності. Крім того, згідно листів Міністерства фінансів України наданому Державному казначейству України за № 31-17000-02-13/8139 від 20.04.2006р., № 31-17010-02-8/6581 від 02.04.2007р., листа Державного казначейства України за № 3.4-06/878-4194 від 12.05.2006р. страхові внески в фонд соціального страхування не нараховуються і підстави для нарахування штрафних санкцій відсутні.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до ст. 24 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001р. № т 2240-Ш органи Фонду здійснюють персоніфікований облік сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням та персоніфікований облік відомостей про застрахованих осіб.

Тернівський професійний гірничий ліцей зареєстрований як платник страхових внесків згідно заяви від 28.12.2001р. у Павлоградській міжрайонній виконавчій дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 27 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” страхувальник зобов’язаний нараховувати та сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, ст. 1 Закону України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування” базою для здійснення нарахувань страхових внесків до Фонду є суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України „Про оплату праці” та підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб відповідно до вимог Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”.

Згідно ст. 2 Закону України „Про оплату праці” та п.п.2.2.2., п.п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. № 5 зазначені виплати (надбавка за вислугу років, допомога на оздоровлення –далі виплати) відносяться до Фонду оплати праці.

Відповідно до вимог п.п.4.2.1 та п.п.4.4 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” вказані виплати включаються до складу загального місячного оподаткованого доходу та є базою (об’єктом) для нарахування збору до Пенсійного фонду України і внесків до фондів загальнообов’язкового соціального страхування.

Статтею 57 Закону України „Про освіту” держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам ряд гарантій, в тому числі надбавку за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки –10 відсотків, понад 10 років –20 відсотків, понад 20 років –30 відсотків та допомогу на оздоровлення.

Для забезпечення виконання зазначеного Закону прийнято Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, який регулює правовідносини, що склалися у зв’язку з не фінансуванням з бюджету виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту”.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2005р. № 934 „Про реалізацію Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” затверджений порядок погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним, науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, п. 4 якої передбачено, що відрахування, передбачені законодавством з виплат здійснюються в установленому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. № 745 „Деякі питання, пов’язані із сплатою страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, яка є чинною з 02.06.2006р., доповнено Порядок погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення, наданні щорічної відпустки № 934, згідно якої на суми виплат, які нараховані і виплачені у відповідності до постанови КМУ № 934 від 19.09.2005р. страхові внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням не нараховуються починаючи з 02.06.2006р.

Перевіркою, проведеною позивачем в період з01.01.2005р. по 01.01.2007р. за результатами якої складено акт від 06-07 лютого 2007р. встановлено, що відповідач у грудні 2005р., у квітні-травні 2006р. (до 02.06.2006р.) не нараховував страхові внески до Фонду в сумі 421 грн. 35 коп. і не перерахував їх до бюджету Фонду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 30 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” за неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення – у трикратному розмірі зазначеної суми. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій не застосовується.

Так, рішенням позивача № 056/23 від 19.02.2007р. у зв’язку з неповною сплатою страхових внесків відповідачеві донараховано 421 грн. 35 коп. недоїмки та застосовано штрафні санкції у розмірі 12392 грн. 34 коп.

Зазначене вище рішення позивача у встановленому законом порядку не скасовано та не змінено і відповідачем не оскаржувалось.

Посилання відповідача на те, згідно спільного листа Міністерства фінансів України та Міністерства освіти та науки України не передбачено проведення нарахувань до фондів соціального страхування, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки листом Міністерства юстиції України від 25.01.2006р. № 21-46-734 п.2.2 спільного листа визнаний таким, що суперечить чинному законодавству, зокрема, Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”.

При цьому, вказані листи не мають сили нормативно-правового акту, а носять лише роз’яснювальний, інформаційний характер і не повинні містити нових правових норм. Крім того, ні Конституцією України, ні Бюджетним кодексом України, ні Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, ні іншими законами з бюджетного законодавства прямо не відмінено обов’язок сплати страхових внесків з сум додаткової заробітної плати у вигляді надбавки і допомоги, передбачених Законом України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що передбачені п.8, п.10 ч.1 ст. 57 Закону України „Про освіту”, які не виплачені у 1997-2002р.р. та які були визнані кредиторською заборгованістю Державного бюджету України згідно з Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, є додатковою заробітною платою і входять до фонду оплати праці на яку здійснюються нарахування страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасовою втрати працездатності, незалежно від того, яким чином вони були відображені в бюджетах та кошторисах.

За викладеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 28, 30 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001р. № т 2240-Ш., ст. 57 Закону України „Про освіту”, Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, п. 4 Порядку погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки затвердженого постановою КМУ від 19.09.2005р. № 934, ст. 2 Закону України „Про оплату праці”, Законом України „Про податок з доходів фізичних осіб”, Законом України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування”, ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити.

Стягнути з Тернівського професійного гірничого ліцею (51500, Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Маяковського, 24,, , р/р № 2536 в Банку УДКУ у Дніпропетровській області „Казнадніпро”, МФО 805012 ) на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (49000, м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 93, р/р № 0100 в ДОД АППБ „Аваль”, МФО 305653, одержувач –Павлоградська міжрайонна виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності) –недоїмку по сплаті страхових внесків в сумі 421 грн. 35 коп. (чотириста двадцять одна грн. 35 коп.) та фінансові (штрафні) санкції в сумі 12 392 грн. 34 коп. (дванадцять тисяч триста дев’яносто дві грн. 34 коп.), про що видати виконавчий лист відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.В. Жукова

Постанова підписана 29.12.2007р. відповідно до ст. 160 КАСУ.