ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.11.08р.

Справа № 31/90-08

За позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, м.Кривий Ріг

до відповідача

Відкритого акціонерного товариства „Центральний гірничо-збагачувальний комбінат”, м.Кривий Ріг

про

стягнення 21 213,97 грн.

Суддя Єременко А.В.

Представники:

Від позивача

Драний А.В., дов. №5 від 08.01.08р.

Від відповідача

не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на свою користь суму перерахунку страхових виплат у розмірі 21 213,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг від 17.07.07р. було стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м.Кривий Ріг на користь Ячній В.І. в рахунок не нарахованих та не виплачених сум втраченого заробітку у розмірі 21 213,97 грн. у зв’язку з отриманням останнім професійного захворювання під час роботи у відповідача. З урахуванням Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, Закону України „Про охорону праці” роботодавець несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованим особам або страховикам і зобов’язаний відшкодовувати збитки, завдані порушенням. Відповідно до положень ст.ст. 1167, 1172, 1191 ЦК України позивач має право зворотної вимоги (регресу) до підприємства.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що позивачем неправомірно застосовуються до спірних правовідносин положення Цивільного кодексу України, оскільки такі правовідносини регулюються, зокрема, Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, за яким відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я, здійснюється саме Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Відшкодування шкоди у разі настання страхового випадку є виключно обов’язком Фонду і Закон України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” не передбачає права Фонду на звернення з регресними вимогами до роботодавця. Одним із джерел фінансування Фонду є внески роботодавців і відповідач в повному обсязі сплачував такі внески.

За згодою сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг від 17.07.07р. було стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м.Кривий Ріг на користь Ячній В.І. в рахунок не нарахованих та не виплачених сум втраченого заробітку у розмірі 21 213,97 грн. у зв’язку з отриманням останнім професійного захворювання під час роботи у відповідача.

Судом було встановлено вину підприємства в недостовірному перерахунку потерпілому на виробництві сум відшкодування шкоди згідно діючого законодавства, оскільки роботодавець несе повну відповідальність за достовірність даних, відображених за підписом посадових осіб, в наданих до ВВД ФСС від НВВ документів про суму виплат потерпілому. Тобто судом було визначено інший розмір відшкодування шкоди потерпілому, ніж наданий підприємством в момент приймання - передачі особової справи потерпілого.

На спірні правовідносини поширюється дія Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (надалі –Закон).

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов’язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні.

Окрім того, у відповідності до частини 1 статті 9 Закону України „Про охорону праці” відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду (стаття 25 Закону).

Ст. 2 Закону зазначає, що сфера дії цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору на підприємствах, а також на осіб, право яких на отримання на відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання , пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Згідно розділу XI п.3 Прикінцевих положень Закону, відшкодування шкоди провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків особам, які потерпіли до набрання чинності Закону та мали право на страхові виплати та соціальні послуги; уся заборгованість потерпілим на виробництві яким до набрання чинності Закону, підприємство не відшкодувало матеріальну і моральну (немайнову) шкоду - виплачується підприємством, а в разі його ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Зазначені Закони України, по-перше, спрямовані на соціальний захист працівників, які внаслідок нещасного випадку чи професійного захворювання отримали ушкодження, що призвели до втрати професійної працездатності, і по-друге, передбачають відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків шкоди шляхом надання потерпілим соціальних послуг та виплат.

Ст.ст. 1, 5, підпунктом “в” пункту 1 ст. 21, ч.1 ст. 25, ст. ст. 28, 34 Закону на страховика, яким згідно з ч.4 ст. 6 Закону є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, покладено обов'язок повного та своєчасного відшкодування шкоди у разі настання страхового випадку та проведення усіх видів страхових виплат і соціальних послуг.

З метою виконання зазначеного обов'язку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування.

Одним із джерел фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є внески роботодавців (ч.2 ст. 46 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону, кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету України, а спрямовуються для відшкодування шкоди, застрахованим особам та членам їх сімей, тобто державі не заподіюється шкода, так як страхові виплати здійснюються Фондом за рахунок роботодавців.

Розмір страхового внеску для кожного підприємства обчислюється Фондом у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати. Також розмір страхового внеску залежить від класу професійного ризику виробництва, до якого віднесено підприємство. Розрахунок розміру страхового внеску для кожного підприємства провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що затверджується Постановою Кабінету Міністрів України № 1423 від 13.09.2000р. Визначаючи розмір страхового внеску, Фонд розраховує його таким чином, щоб сума страхових внесків страхувальників до Фонду забезпечувала покриття витрат Фонду, пов'язаних із здійсненням соціального страхування від нещасного випадку (ч.2 ст. 47 Закону).

На підставі ст. 47 Закону відповідач сплатив позивачеві за період з 2001р. по 2007р. страхових внесків на загальну суму 15 362 254,96 грн., що підтверджується наданою в матеріали справи довідкою.

Враховуючи, що відповідач належним чином виконує свої обов’язки щодо сплати страхових внесків, а також те, що страхові виплати здійснюються за рахунок внесків роботодавців і Закон не передбачає права Фонду на звернення до страхувальника (роботодавця) з регресними вимогами щодо відшкодування сплачених Фондом страхових виплат, суд вважає необгрунтованими і доводи позивача про наявність підстав для застосування ст.ст.1172, 1191 ЦК України.

Правомірність покладення на позивача обов’язку по відшкодуванню шкоди потерпілому (Ячній В.І.) визначена рішенням Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг від 17.07.07р., яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст.82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Суддя А.В.Єременко