СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25"
липня 2008 р.
Справа №  17/388/08

м.
Миколаїв

Господарський суд
Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль
С.М.,

при  секретарі Колесниковій В.В.,

з участю представників
сторін:

від
позивача - не з'явились;

від
відповідача -не з'явились;

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу № 17/388/08

За
позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_2

про: визнання дійсним договору від
11.07.2008 року,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1(надалі -
позивач) звернулася  до господарського
суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(надалі - відповідач) про
визнання дійсним договору від 11.07.2008 року.

Позивач
обґрунтовує позовні вимоги наступним:

Між позивачем та відповідачем 21.05.2007 року
укладено договір позики, згідно якого ФОП-ОСОБА_1 передала у борг грошові кошти
в сумі 1 515 000 грн. ФОП-ОСОБА_2а останній прийняв ці кошти та зобов'язався до
26.05.2008 р. їх повернути.

На
виконання умов цього договору ФОП-ОСОБА_2 передав позивачу боргову розписку від
21.05.2007 року.

Після
того, як настав строк оплати зобов'язання по договору позики від 21.05.2007
року, на неодноразові вимоги позивача, ОСОБА_2 пояснив, що грошових коштів для
повернення грошового зобов'язання в нього не має.

Позивач
неодноразово зверталася  в усному порядку
та при зустрічі з вимогою оплати борг, проте відповідач на вказані заяви ніяк
не реагував.

В
подальшому позивач та відповідач дійшли згоди про те, що грошові зобов'язання
відповідача можуть бути погашені шляхом передачі ФОП-ОСОБА_1 нерухомого майна,
яке належить відповідачу на праві приватної спільної часткової власності, про
що сторони 11.07.2008 року склали договір про зміну способу та порядку
виконання зобов'язання та передали об'єкт нерухомості, а саме 1/2  частину будинку з цокольним поверхом та
житловою мансардою, позначеного в технічному паспорті літ. “В-2”, загальною
площею 1 127,3 кв. м., житловою площею 534, 6
кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, по акту прийому-передачі
від 11.07.2008 року.

Крім
того, як вбачається із заяви співвласника нерухомого майна, останній проти
передачі майна ФОП-ОСОБА_1 не заперечує.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ст.ст. 179, 180 Господарського
кодексу України, ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними
умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як
істотні або  є  необхідними
для договорів даного виду,   а
також усі ті умови,   щодо яких за заявою
хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Текст
договору від 11.07.2008 року свідчить, що сторонами досягнуто згоди щодо усіх
істотних умов договору (ціна, предмет, порядок приймання - передачі майна,
строк дії договору).

При
укладанні договору від 11.07.2008 року відповідач підтвердив право власності на
нерухоме майно наступними документами:
витягом з реєстру права власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від
11.07.2008 року.

Право
власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо
інше не встановлено договором або законом.

Факт
передачі майна ФОП-ОСОБА_1 за договором підтверджується двостороннім    актом приймання - передачі нерухомого
майна, підписаним сторонами 11 липня 2008 року.

Виходячи
з наведеного між сторонами відбулося виконання укладеного договору.

Згідно
з ст. 181 Цивільного кодексу України майно за наведеним договором є нерухомим
майном.

Відповідно
до ст. 182 Цивільного кодексу України право власноті та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягає
державній реєстрації.

Згідно
ст. 209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі,
підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю
сторін.

Враховуючи,
що законом не визначено положень щодо договору про зміну способу та порядку
виконання зобов'язання, проте  даний
договір є правочином, який не суперечить діючому законодавству, тому в даному
випадку діє аналогія права щодо схожих правовідносин.

Так,
відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі - продажу
нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким
чином, договір про зміну способу та порядку виконання зобов'язання підлягає
нотаріальному посвідченню.

Оплата
нотаріального посвідчення договору від 11.07.2008 року відповідно до п. 6.1
Договору покладається на відповідача.

До
цього часу    нотаріальне посвідчення
договору не здійснено.

Позивач
неодноразово пропонував відповідачу здійснити необхідні дії з метою
нотаріального посвідчення договору про зміну способу та порядку виконання
зобов'язання від 11.07.2008 р. у встановленому порядку.

Відповідач
на вимоги Позивача не відреагував,
мотивуючи відмову в нотаріальному оформлені браком коштів.

З дій
Відповідача вбачається, що він ухиляється від нотаріального посвідчення
договору.

Відповідно
до ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, однак
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору
не вимагається.

Відповідачем
безпідставно не виконані свої зобов'язання за договором про забезпечення
нотаріального посвідчення договору про зміну способу та порядку виконання
зобов'язання від 11.07.2008 року.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Як
наведено вище, сторонами в договорі про зміну способу та порядку виконання
зобов'язання обумовлені всі його істотні умови.

Договір
підписаний повноважними представниками сторін. На  виконання умов договору Позивачем за актом
приймання-передачі від 11.07.2008 року передано в розпорядження нерухоме майно.
В рахунок оплати позивачем згідно договору позики передані грошові кошти в сумі
1 515 000 грн.

Таким
чином, вимоги позивача до відповідача
про визнання договору про зміну способу та порядку виконання
зобов'язання нерухомого майна дійсним, є обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

На
адресу господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи
без участі представнка підприємства.

Відповідач
у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу господарського суду  проти
позовних вимог не заперечує.

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись
ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.          Визнати дійсним договір про зміну
способу та порядку виконання зобов'язання від 11 липня 2008 року, згідно умов
якого фізична особа -підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, передав, а
фізична особа -підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_2 ідентифікаційний код
НОМЕР_2, прийняла в рахунок погашення грошового зобов'язання за договором
позики від 21.05.2007 року у власність наступне нерухоме майно: 1/2  частину будинку з цокольним поверхом та
житловою мансардою, позначеного в технічному паспорті літ. “В-2”, загальною
площею 1127,3 кв. м., житловою площею 534, 6 кв. м., який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного
господарського суду протягом    10 днів з
дня підписання рішення, оформленого відповідно до  ст. 84 Господарського процесуального
кодексу  України.

Суддя