ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.08 р.                     Справа № 36/187

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді:          Н.В.Будко

при секретарі судового засідання:          І.О.Губенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю „Трігла” м.Київ

до відповідача:          Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” м.Маріуполь

про:          стягнення 189 800грн. 15коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Федоренко В.В. по дов.;

від відповідача: Руденко Я.А. по дов.;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Трігла” м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” м.Маріуполь, про стягнення 189 800грн. 15коп. основного боргу.

В обґрунтування вимог посилається на лист №257-1389 від 13.10.06р., рахунок-фактури №СФ-00062 від 06.10.06р., №СФ-00063 від 06.10.06р., договір б/н від 2006р., специфікацію до нього, листи №15 від 18.12.06р., №12 від 01.03.07р., №1 від 04.04.07р., №6 від 22.05.07р., банківську виписку, видаткові накладні, довіреність.

Відповідач факт поставки продукції позивачем за накладними №23 та №24 від 18.02.08р. підтверджує.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

Позивач для оплати товару виставив відповідачу рахунки №СФ-00062 від 06.10.06р. на суму 84354,10грн., та №СФ-00063 від 06.10.06р. на суму 126534,96грн., а всього на сум 210 889,06грн., зі строком їх оплати до 31.03.08р.

Листом №257-1389 від 13.10.06р. відповідач звернувся до позивача з проханням приступити до виготовлення продукції згідно рахунків №СФ-00063 від 06.10.06р. і №СФ-00063 від 06.10.06р., та гарантував оплату товару.

На підставі вищевказаних документів між сторонами був укладений договір, згідно якого позивач зобов’язався виготовити та поставити, а відповідач прийняти та оплатити товар, у кількості та за цінами згідно Специфікації №1, яка є невід’ємною частиною даного договору.

Також, сторони узгодили та підписали Специфікацію №1 до договору, якою визначили найменування продукції, її кількість, ціну та суму без ПДВ, а також загальну суму продукції з ПДВ.

На виконання умов договору позивач виготовив продукцію та поставив її відповідачу через його представника Дороніну Т.І., яка діяла по довіреності НБЄ №762469 від 15.02.08р. за накладними №24 від 18.02.08р. на суму 126534,96грн., та №23 від 18.02.08р. на суму 84354,10грн., а всього на суму 210889,06грн.

За приписами п.6.1 договору відповідач зобов’язався здійснити 50% передоплати після підписання договору та виставлення рахунку, а інші 50% - протягом 5 днів після отримання повідомлення про готовність продукції.

Повідомлення про готовність продукції позивач на адресу відповідача не направляв, у зв’язку з чим суд застосовує до даних правовідносин положення ч.2 ст.530 ЦК України, згідно якої позивачем були виставлені рахунки №СФ-00062 від 06.10.06р. на суму 84354,10грн., та №СФ-00063 від 06.10.06р. на суму 126534,96грн., а всього на сум 210 889,06грн., зі строком їх оплати до 31.03.08р.

Відповідач у порушення умов договору отриманий товар оплатив частково, в сумі 21 088,91грн., що підтверджується банківською випискою від 10.07.07р.

Заборгованість в сумі 189 800,15грн. так і залишилась неоплаченою.

Докази погашення заборгованості в сумі 189 800грн. 15коп. відповідач не представив, у зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем залишилось невиконаним, що є порушенням норм статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості в сумі 189 800грн. 15коп. підтверджений наявними в матеріалах справи документами, господарський суд позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 525, 526, 530, 614 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Трігла” м.Київ до Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” м.Маріуполь про стягнення 189 800грн. 15коп. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Трігла” основний борг в сумі 189 800грн. 15коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1 898грн. 00коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. 00коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя