ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2008 р.

Справа № 5/87-08-3482

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго”, м. Одеса.

до відповідача: Комунального підприємства „Одеська міська друкарня”, м. Одеса.

про стягнення 1 052, 46 грн.

Суддя Могил С. К.

Представники:

від позивача: Бурдюжу Н. В., на підставі довіреності,

від відповідача: не з’явився.

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство “ЕК Одесаобленерго” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з комунального підприємства „Одеська міська друкарня” заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 991, 92 грн., індексу інфляції –49, 40 грн. та трьох відсотків річних –11, 14 грн.

Відповідач з невідомих причин у судові засідання не з’явився, відзив на позов не надав та не довів до суду зворотне позовним вимогам позивача. Дослідивши документальні докази, що наявні у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Між ВАТ “ЕК Одесаобленерго” та КП „Одеська міська друкарня” 23.05.2005 року разом з додатками був укладений договір №221400 про постачання електричної енергії.

Умовами укладеного договору, позивача було зобов’язано відпускати відповідачу електричну енергію у відповідності з встановленими даним договором умовами та величинами споживання електричної енергії, а відповідача сплачувати за фактично використану електричну енергію у строки які передбачено договором та виконувати інші зобов’язання передбачені договором.

У відповідності з пунктом 9.4 укладеного договору, договір набрав чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. У матеріалах справи відсутні будь-які заяви або листи однієї з сторін по договору про відмову від договору або припинення його дії, таким чином станом на дату подання позову договір є дійсним і обов’язковим для виконання сторонами.

Як зазначає позивач, відповідачем споживалась електрична енергія. Так за період з березня 2008 року по серпень 2008 року відповідачем було спожито 1897 кВт/г на суму 991, 92 грн. На суму спожитої електроенергії позивачем відповідачу були виставлені рахунки, але які не були сплачені відповідачем, в зв’язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 991, 92 грн. вартості спожитої електроенергії. З огляду на те, що відповідач порушив свої зобов’язання в частині проведення на підставі виставлених рахунків оплати за спожиту електроенергію позивач також просив суд стягнути з відповідача індексу інфляції у сумі 49, 40 грн. та три відсотки річних у сумі 11, 14 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачем до суду було подано розрахунок заборгованості за спожиту активну електроенергію, рахунки за активну електроенергію, звіти відповідача про кількість спожитої електроенергії, а також обґрунтовані розрахунки сум індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Ґрунтуючись на наданих документальних доказах та вимогах Закону України “Про електроенергетику” і Правил користування електроенергією, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість:

-          991, 92 грн. за спожиту електроенергію у період з березня 2008 року по серпень 2008 року;

-          49, 40 грн. індексу інфляції;

-          11, 14 грн. трьох відсотків річних.

Відповідач відзив на позов не надав та не довів до суду зворотне позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, між сторонами разом з додатками було укладено договір №221400 від 23.05.2005 року про постачання електричної енергії предметом якого є умови та порядок постачання електроенергії позивачем та її оплата відповідачем.

У відповідності з умовами укладеного договору відповідача було зобов’язано проводити остаточний розрахунок за електроенергію на підставі рахунку у термін 5 днів від дня отримання рахунку (п. 2.3.3 договору, додаток №5 до укладеного договору).

На виконання своїх зобов’язань за договором позивачем відповідачу постачалась електроенергія у період з березня 2008 року по серпень 2008 року. Вказані обставини підтверджуються наданими до суду звітами відповідача про кількість спожитої електроенергії та відповідними рахунками за активну електроенергію. В свою чергу відповідач розрахунки за спожиту електроенергію проводив неналежним чином в зв’язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за спожиту активну електроенергію у розмірі 991, 92 грн.

В процесі розгляду справи відповідачем не було доведено до суду належним чином відсутності цієї заборгованості, або надано докази які би спростували позовні вимоги позивача в цій частині.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту у період з березня 2008 року по серпень 2008 року у сумі 991, 92 грн.

У відповідності з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 49, 40 грн. індексу інфляції та 11, 14 грн. трьох відсотків річних.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції є також обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, а саме: три відсотки річних у розмірі 11, 14 грн. та індекс інфляції у розмірі 49, 40 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на рахунок відповідача, у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 69, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Комунального підприємства „Одеська міська друкарня” (65011, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 47), код 02467914 на користь Відкритого акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго”, (65029, м. Одеса, вул. Садова, 3), код 00131713, 991 (дев’ятсот дев’яносто одна) грн. 92 коп. за спожиту електроенергію у періоді з березня 2008 року по серпень 2008 року; 49 (сорок дев’ять) грн. 40 коп. індексу інфляції; 11 (одинадцять) грн. 14 коп. трьох відсотків річних; 102 (сто дві) грн. держмита; 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 13.10.2008 року.

Рішення суду набирає чинності в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Могил С.К.