ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

"15" травня 2008 р.

справа № 5020-2/164

За позовом акціонерного комерційного банку „Форум” в особі Севастопольської філії

(99011, м. Севастополь, вул. Вороніна, 10)

до відповідача відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління

юстиції у м. Севастополі (99011, м. Севастополь, вул. Кулакова, 37)

про визнання права заставоутримувача на автомобіль та звільнення його з-під арешту.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивача –Висоцький А.О., довіреність № ВЕК № 069912 від 26.03.2007;

відповідача –Мирза Ю.І., довіреність № 6965/02/4 від 04.07.2007.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерний комерційний банк „Форум” в особі Севастопольської філії звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовними вимогами до відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі про визнання права заставоутримувача на автомобіль седан-В марки „Toyota”, моделі Camry 2.4 А/Т та звільнення його з-під арешту.

Ухвалою суду від 24.04.208 прийнято позовну заяву акціонерного товариства банк „Форум” в особі Севастопольської філії до розгляду та порушено провадження у справі.

Спір виник у зв’язку з накладенням відповідачем арешту на майно, яке знаходиться у заставі позивача.

16.11.2005 між позивачем (Заставодержатель) та Жижко Володимиром Миколайовичем (Заставодавець) був укладений договір застави автомобіля (Договір).

Відповідно п. 1.1 Договору предметом застави за цим Договором є автомобіль, а саме легковий автомобіль седан-В марки „Toyota”, моделі Camry 2.4 А/Т, випуску 2005 року.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2008 серії АА №179394 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/4817/07, виданого 22.01.2008 Ленінським районним судом міста Севастополя про стягнення з Жижко Володимира Миколайовича на користь Хромова Єгора Володимировича заборгованості у розмірі 49023,37 грн., накладено арешт на все майно, що належить Жижко Володимиру Миколайовичу у межах суми стягнення, у тому числі на автомобіль седан-В марки „Toyota”, моделі Camry 2.4 А/Т.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про його заміну на належних відповідачів - фізичних осіб: боржника за виконавчим провадженням та особи, в інтересах якої накладено арешт, та припинення провадження у справі у зв’язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача не заперечує.

Згідно вимог статей 50, 52 Закону України „Про виконавче провадження” (далі –Закону), звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення на заставлене майно у порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Спори, які виникають у виконавчому провадженні щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 “Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження” v0014700-03) передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред’явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками, але володіють ним на законних підставах.

Таким чином, визначення правового статусу сторін за вказаним спором та обраний позивачем правовий спосіб захисту свого порушеного права є помилковим, позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом. Належними відповідачами у даній справі є Жижко Володимир Миколайович (боржник) та Хромов Єгор Володимирович (особа, в інтересах якої накладено арешт).

Відповідно до статті 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Згідно статті 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі –позивачами і відповідачами –можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 вказаного Кодексу.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Фізичні особи Жижко Володимир Миколайович та Хромов Єгор Володимирович не є такими особами.

За таких обставин, клопотання представника відповідача про заміну його на належного відповідача підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 21, 24, пунктом 1 частини першої статті 80 та статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Допустити заміну первісного відповідача - відділу державної виконавчої служби

Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі на належних відповідачів-

фізичних осіб: - Жижко Володимира Миколайовича (м. Севастополь, вул. В.Морська, 33-15,

м. Севастополь, вул. І. Голубца, 45-28);

- Хромова Єгора Володимировича (м. Севастополь, вул. Косарева, 27, кв.153).

2.          Провадження у справі № 5020-2/164 припинити.

3. Повернути акціонерному комерційному банку „Форум” в особі Севастопольської філії (99011, м. Севастополь, вул. Вороніна, 10, код у , р/р у СФ АКБ „Форум”, МФО 384931) з державного бюджету України державне мито у сумі 85,00 грн. (вісімдесят п’ять грн. 00 коп.), сплачене за платіжним дорученням №41333 від 21.04.2008 та витрати на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) сплачене за платіжним дорученням №41339 від 21.04.2008 (оригінали платіжних доручень знаходяться у матеріалах справи).

Суддя Н.Г. Шевчук