ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.04.08 р.                     Справа № 37/5

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Краматорськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза”, м. Маріуполь

про стягнення відшкодування шкоди в сумі 2219 грн. 81 коп., у тому числі за період з 1 серпня 2006 року по 28 лютого 2007 року суму 831 грн. 95 коп., з 1 березня 2007 року по 31 жовтня 2007 року суму 1124 грн. 80 коп., з 1 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року суму 263 грн. 06 коп.

Суддя господарського суду Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання Стреліній М. В.

Представники:

від позивача: Вараксіна І.М. – за дов. № 01-05/615 від 1 лютого 2008 року,

від відповідача: Кормишова Л.І. – за дов. 01/44 від 7 березня 2008 року.

СУТЬ СПОРУ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Краматорськ звернувося до господарського суду Донецької області 22 січня 2008 року з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза”, м. Маріуполь про стягнення відшкодування шкоди в розмірі 1956 грн. 75 коп.(арк. справи 4-6).

Ухвалою від 24 січня 2008 року господарський суд Донецької області прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі № 37/5 (арк. справи 1).

Судовий розгляд по справі № 37/5 неодноразово відкладався за клопотанням сторін, строк розгляду справи № 37/5 за згодою сторін продовжувався.

18 березня 2008 року позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області було надане уточнення позовних вимог з наступним їх визначенням: «стягнути з ТОВ «Маріупольська автобаза» за період з 1 серпня 2006 року по 28 лютого 2007 року суму 831 грн. 95 коп., з 1 березня 2007 року по 31 жовтня 2007 року суму 1124 грн. 80 коп., з 1 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року суму 263 грн. 06 коп., всього у розмірі 2219 грн. 81 коп. відшкодування шкоди» (арк. справи 113-115).

8 квітня 2008 року під час судового розгляду позивач підтримав уточнені позовні вимоги, відповідач проти уточнених позовних вимог заперечував.

Позивач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Краматорськ зареєстроване як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію, включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 25968300. Місцезнаходження позивача: м. Краматорськ, був. Машинобудівників, 37.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на статті 1161, 1191, 1172 Цивільного кодексу України, статті 2, 6, 13, 14 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року Також, позивачем зазначено, що розмір шкоди пов’язаний із виплатою громадянину Ясинському В.В. щомісячних виплат за період з 1 серпня 2006 року по 31 грудня 2007 року.

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза”, м. Маріуполь зареєстроване як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (арк. справи 87), включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 05419123 (арк. справи 86). Місцезнаходження позивача згідно статуту (арк. справи 88-105): м. Маріуполь, вул. Воїнів Визволителів, 1. Товариство з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза” є суб’єктом страхування, що підтверджується страховими свідоцтвами.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 22-23, 119-120), посилаючись на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 8 квітня 2003 року, відповідно до якого з Товариства з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза” стягнуто суму 15222 грн. 97 коп., яка складається з суми в рахунок відшкодування коштів, які затрачені на стаціонарне лікування потерпілого за позовом прокурора – 276 грн. 72 коп., за позовом закритого акціонерного товариства „Інвестиційний дім Астрон” –11868 грн.20 коп. за позовом потерпілого Ясинського В.В. про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 578 грн. 05 коп. та моральної шкоди в сумі 2500 грн.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з актом № 1 про нещасний випадок на виробництві від 6 листопада 2002 року з працівником підприємства – ЗАТ „Інвестиційний дім Астрон” Ясинським В.В. 13 серпня 2002 року стався нещасний випадок у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якого йому були спричинені тілесні пошкодження: закритий внутрішньо суглобний крайовий перелом заднього краю правої підвздошної кістки в області вертлюжної впадини.

Нещасний випадок стався внаслідок зіткнення на Донецькій автодорозі на відстані 3-4км. від дорожнього знаку „кінець населеного пункту” м. Маріуполя поза межами міста автомобіля ВАЗ 21093 №Є2674 ЄН) під управлінням водія Котковець ЗАТ „Інвестиційний дім Астрон” з автопоїздом КАМАЗ 54-10 ДОУ (причеп 09063 СЛ) під управлінням водія ТОВ „Маріупольська автобаза” Федосюка І.С. з вини останнього.

Акт № 1 про нещасний випадок від 6 листопада 2002 року підписаний без заперечень членами та головою комісії.

Факт вини Федосюка І.С. підтверджується вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 8 квітня 2003 року (арк. справи 121-124).

Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 8 квітня 2003 року водій ТОВ „Маріупольська автобаза” Федосюк І.С. визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статтею 266 Кримінального кодексу України.

Із ТОВ „Маріупольська автобаза” стягнуто в рахунок відшкодування витрат установи охорони здоров’я суму 276 грн. 72 коп., на користь ЗАТ „Інвестиційний дім Астрон” суму 11868грн.20коп, на користь потерпілого Ясинського В.В. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди – 578 грн. 05 коп. та моральної шкоди – 2500 грн. (арк. справи 125-127).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 10 жовтня 2003 року позов ТОВ «Маріупольська автобаза» до Федосюка І.С. (арк. справи 128-129) було задоволено в частині відшкодування шкоди від ДТП в регресному порядку в сумі 10152 грн. 23 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області по справі № 19/1 від 5 жовтня 2006 року (арк. справи 7-9) у задоволенні позовних вимог відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Краматорськ до ТОВ «Маріупольська автобаза», м. Маріуполь про стягнення шкоди в розмірі 11748 грн. 13 коп. були задоволені частково, а саме в частині стягнення шкоди в розмірі 4422 грн. 63 коп.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19 грудня 2006 року (арк. справи 107-109) рішення господарського суду Донецької області від 5 жовтня 2006 року по справі № 19/1 було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27 лютого 2007 року (арк. справи 10-12) рішення господарського суду Донецької області від 5 жовтня 2006 року та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2006 року по справі № 19/1 були змінені та позовні вимоги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Краматорськ до ТОВ «Маріупольська автобаза», м. Маріуполь про стягнення шкоди в розмірі 11748 грн. 13 коп. були задоволені в повному обсязі.

Відповідачем був направлений позов від 6 грудня 2007 року № 01/316 (арк. справи 141-142) до суду Орджонікідзевського району м. Маріуполя про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП в порядку регресу. 28 березня 2008 року сторони підписали мирову угоду, згідно якої колишній водій відповідача Федосюк І.С. зобов’язався до 1 вересня 2008 року відшкодувати шкоду в сумі 9399 грн. 87 коп.

За висновком МСЕК від 19 червня 2006 року (арк. справи 15) Ясинському В.В. встановлена стійка втрата професійної працездатності на 20%.

На підставі акту №1 про нещасний випадок на виробництві від 6 листопада 2002 року, потерпілому Ясинському В.В. призначено згідно з постановами відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краматорську Донецької області № 2000-1974/10 від 26 березня 2007 року (арк. справи 16) на період з 1 березня 2007 року по 28 грудня 2007 року щомісячні страхові виплати в сумі 140 грн. 60 коп.; № /1343/9 від 20 березня 2006 року (арк. справи 17) на період 1 березня 2006 року по 27 грудня 2007 року перераховані щомісячні страхові виплати в сумі 118 грн. 85 коп., загальна сума яких за період з 1 серпня 2006 року по 31 грудня 2007 року становить 2219 грн. 81коп. (за період з 1 серпня 2006 року по 28 лютого 2007 року – 831 грн. 95 коп. згідно постанови від 20 березня 2006 року, за період з 1 березня 2007 року по 31 грудня 2007 року – 1387 грн. 86 коп. (арк. справи 35, 116).

Товариство з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза”, як роботодавець водія, який вчинив ДТП, від якого потерпів громадянин Ясинський В.В., є страхувальником від нещасного випадку, а відділення виконавчої дирекції Фонду – страховиком за цим видом загальнообов’язкового державного соціального страхування.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача суму в розмірі 2219 грн. 81 коп. позивач посилається на статті 1166, 1172, 1191 Цивільного кодексу України.

Причиною даного спору є питання про те, чи має відповідач відшкодовувати витрати Відділення, які виникли внаслідок здійснення останнім відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” №1105-ХІV від 23.09.1999р. страхових виплат застрахованій особі.

Принципи, загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян в України визначені Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до статті 21 вищевказаних Основ внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань сплачує виключно роботодавець. Розмір внесків встановлюється у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці та інших виплат найманим працівникам, які підлягають обкладенню прибутковим податком з громадян.

Статтею 11 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та статтею 13 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” №1105-ХІV від 23 вересня 1999 року визначено, що страховий ризик –це обставини, внаслідок яких може статися страховий випадок.

Страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” №1105-ХІV від 23 вересня 1999 року, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Згідно з статтею 2 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” №1105-ХІV від 23 вересня 1999 року дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору.

Статтею 6 цього Закону встановлено, що суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (працівник); страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи; страховик –Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно до наведених приписів статей 2, 6 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” №1105-ХІV від 23 вересня 1999 року потерпілий Ясинський В.В. є застрахованою особою, на користь якої здійснювалося страхування страхувальником-роботодавцем ЗАТ “Астрон”.

Взаємовідносини позивача і відповідача регулюються цивільним законодавством та знаходяться поза сферою дії Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” №1105-ХІV від 23 вересня 1999 року.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін протягом періоду з 1 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року позивачем було перераховано на адресу громадянина Ясинського В.В. певні страхові виплати.

Згідно постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краматорську Донецької області № /1343/9 від 20 березня 2006 року (арк. справи 17) на період 1 березня 2006 року по 27 грудня 2007 року було встановлено Ясинському В.В. щомісячні страхові виплати в сумі 118 грн. 85 коп.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краматорську Донецької області №2000-1974/10 від 26 березня 2007 року (арк. справи 16) на період з 1 березня 2007 року по 28 грудня 2007 року було встановлено Ясинському В.В. щомісячні страхові виплати в сумі 140 грн. 60 коп.,

Загальна сума щомісячних страхових виплат за період з 1 серпня 2006 року по 31 грудня 2007 року склала 2219 грн. 81коп. (за період з 1 серпня 2006 року по 28 лютого 2007 року – 831 грн. 95 коп. згідно постанови від 20 березня 2006 року, за період з 1 березня 2007 року по 31 грудня 2007 року – 1387 грн. 86 коп. (арк. справи 35, 116).

Перерахування щомісячних виплат позивачем підтверджується платіжними дорученнями №11 від 11 січня 2008 року (арк. справи 27), № 1068 від 7 грудня 2007 року (арк. справи 30), № 840 від 6 вересня 2006 року (арк. справи 38), № 921 від 5 жовтня 2006 року (арк. справи 41), № 1043 від 7 листопада 2006 року (арк. справи 43), № 1153 від 11 грудня 2006 року (арк. справи 46), № 1 від 16 січня 2007 року (арк. справи 49), № 96 від 12 лютого 2007 року (арк. справи 52), № 191 від 7 березня 2007 року (арк. справи 55), № 303 від 6 квітня 2007 року (арк. справи 58), № 374 від 8 травня 2007 року (арк. справи 61), № 469 від 7 червня 2007 року (арк. справи 64), № 565 від 9 липня 2007 року (арк. справи 67), № 652 від 8 серпня 2007 року (арк. справи 70), № 730 від 11 вересня 2007 року (арк. справи 73), № 855 від 8 жовтня 2007 року (арк. справи 76), № 962 від 12 листопада 2007 року (арк. справи 79) та доданими до них списками осіб, що отримують відшкодування шкоди за відповідний період на адресу банківської установи, де відкритий рахунок громадянина Ясинського В.В. (арк. справи 39-40, 41а-42, 44-45, 47-48, 50-51, 53-54, 56-57, 59-60, 62-63, 65-66, 68-69, 71-72, 74-75, 77-78, 80-81) та особовий рахунок Ясинського В.В. (арк. справи 36-37).

Позивачем 29 листопада 2007 року було пред’явлено відповідачу претензію № 1 про перерахування відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Краматорськ суми шкоди в розмірі 1956 грн. 75 коп. (арк. справи 13). Відповіді на претензію позивачем отримано не було. У зв’язку з відшкодуванням позивачем Ясинському В.В. страхової виплати за листопад та грудень 2007 року загальна сума заборгованості по щомісячним страховим виплатам склала 2219 грн. 81 коп. (арк. справи 116).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на норми Цивільного кодексу України, а саме статті 1166, 1191, 1172 Цивільного кодексу України.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Краматорськ до товариства з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза”, м. Маріуполь про стягнення відшкодування шкоди в сумі 2219 грн. 81 коп., у тому числі за період з 1 серпня 2006 року по 28 лютого 2007 року суму 831 грн. 95 коп., з 1 березня 2007 року по 31 жовтня 2007 року суму 1124 грн. 80 коп., з 1 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року суму 263 грн. 06 коп. в повному обсязі.

Згідно частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, у зв’язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 33, 35, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Краматорськ до товариства з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза”, м. Маріуполь про стягнення відшкодування шкоди в сумі 2219 грн. 81 коп., у тому числі за період з 1 серпня 2006 року по 28 лютого 2007 року суму 831 грн. 95 коп., з 1 березня 2007 року по 31 жовтня 2007 року суму 1124 грн. 80 коп., з 1 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року суму 263 грн. 06 коп., задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза”, м. Маріуполь (87536, м. Маріуполь, вул. Воїнів – Визволителів, 1, р/р 0068 в Орджонікідзевському відділенні ПІБ, МФО 334389, ) на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Краматорськ (84313, м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 37, р/р 1059 в ГУДК України в Донецькій області, МФО 834016, ) суму відшкодування шкоди в розмірі 2219 грн. 81 коп., у тому числі за період з 1 серпня 2006 року по 28 лютого 2007 року суму 831 грн. 95 коп., з 1 березня 2007 року по 31 жовтня 2007 року суму 1124 грн. 80 коп., з 1 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року суму 263 грн. 06 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Маріупольська автобаза”, м. Маріуполь (87536, м. Маріуполь, вул. Воїнів – Визволителів, 1, р/р 0068 в Орджонікідзевському відділенні ПІБ, МФО 334389, ) на користь Державного бюджету України судові витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та витрат по сплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

Видати накази після набрання рішенням чинності.

У судовому засіданні 8 квітня 2008 року за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення в присутності представників позивача та відповідача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Яманко В.Г.

Рішення складене в повному обсязі та підписане 10 квітня 2008 року.