ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2008 р. Справа № 45/43-08

вх. № 1079/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - Нагорний Є.Ф., директор

відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ПП "ТКФ Рост", м. Харків

до ТОВ "Краском", м. Харків

про стягнення 45000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 45000,00 грн. мотивуючи тим, що відповідно до договору поставки № ДГ0000006 від 27.11.2006 року, укладеному між позивачем та відповідачем, позивач зробив поставку продукцію відповідачу на суму 831506,88 грн., а відповідач продукцію прийняв, проте оплатив лише частково, чим порушив свої зобов’язання по договору. Також до стягнення заявлено державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Під час розгляду справи в суді позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. На вимогу суду надав для огляду в судовому засіданні 31 березня 2008 р. оригінали документів: договору, накладних та доручень на отримання товару відповідачем. Додатково надав до матеріалів справи 09 квітня 2008 р. сертифікати якості на передану продукцію та докази здійснення часткового розрахунку відповідачем.

Відповідач в призначене засідання суду 09 квітня 2008 р. не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарсько процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також з огляду на те, що ухвалою суду від 31 березня 2008 р. сторони були попередженні про розгляд справи за наявними матеріалами у разі їх нез’явлення в засідання суду, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд визнав позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтвердженими наданими суду доказами та підлягаючими задоволенню з наступних підстав:

27 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № ДГ0000006 з додатками до нього. Згідно умов договору позивач взяв на себе зобов’язання щодо передачі продукції відповідачу, ціна якої обумовлена у п. 4.1 договору а також у рахунках-фактурах, а відповідач взяв на себе зобов’язання прийняти продукцію від позивача та оплатити її вартість не пізніше 30 календарних днів з моменту її одержання (п. 5.1 договору).

Згідно з видатковими накладними позивач передав відповідачеві продукцію, одержання якої підтверджено дорученнями відповідача на отримання продукції, копію накладних та доручень містяться в матеріалах справи.

В порушення взятих на себе зобов’язань за договором, а саме п. 5.1 договору, відповідач розрахунок за отриману від позивача продукцію на протязі 30 календарних днів не здійснив.

Заборгованість відповідача становить 45000,00 грн. за видатковою накладною № РН-0000033 від 25 липня 2007 р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України суд вважає, що позивач надав належні докази для підтвердження своїх вимог стосовно основної суми заборгованості в розмірі 45000,00 грн.

У зв’язку з існуючою заборгованістю, а також враховуючи лист відповідача щодо затвердження графіку погашення боргу, позивач направив відповідачу лист за яким не надав своєї згоди щодо запропонованого графіку погашення боргу, наполягав на погашенні суми боргу на протязі 7 днів та зазначив на звернення із відповідним позовом до суду. Вищевикладені обставини й стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або Інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 193 ГУ України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги позивача в сумі 45000,00 грн. обґрунтованими, підтвердженими наданими суду доказами та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 450,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Краском", 61036, м. Харків, вул. Дизельна, 1-А (в тому числі з р/р 2933 в філії Першого Українського міжнародного банку м. Харків, МФО 350385, код ЗКПО 33605530) на користь ПП "ТКФ Рост", 61060, м. Харків, вул. Олімпійська, 11, кв. 63, 64 (р/р 6301 у філії АБ "Південний" м. Харків, МФО 350761 код ЗКПО 34470649) 45000,00 грн. заборгованості, 450 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 09 квітня 2008 р.

Суддя Калініченко Н.В.