ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" серпня 2008 р.

Справа  № 16/29-06-620

Господарський суд Одеської області в складі:

Судді -Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань -Шевченко Г.В.

З участю представників сторін:

Від позивача:   ОСОБА_1. по дов. № 01-13/13753 від
26.12.2007 р.;

Від відповідача:   ОСОБА_3. - за довіреністю від 25.07.2006р;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2
(вх. №2856) від 19.03.2007р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Одеської області від 25.04.2006р. по справі № 16 / 29 -06
-620 за позовом Представництва по управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_2про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 18 996,32 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Одеської області від 25.04.2006р. за результатами розгляду справи за позовом
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради до
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2(далі по тексту СПД
ОСОБА_2. ) про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №48/98,
укладеного між сторонами по справі 04.03.2002р., виселення відповідача з
орендованого ним нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 233 кв.м.,
розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі, а також стягнення 18.996,32 грн.
заборгованості по сплаті орендних платежів, яка утворилась за період з
01.12.2003р. по 30.11.2004р. позов було задоволено частково, а саме СПД
ОСОБА_2. було виселено з нежитлового приміщення першого поверху загальною
площею 233 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі, провадження у даній
справі в частині стягнення з відповідача на користь Представництва по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради 18.996,32 грн. заборгованості
по сплаті орендних платежів, яка утворилась за період з 01.12.2003р. по
30.11.2004р., було  припинено відповідно
до п. 1.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду було мотивовано,
зокрема,  тим, що після закінчення строку
дії договору оренди нежитлового приміщення №48/98 від 04.03.2002р., укладеного
між сторонами у справі  на строк до
01.02.2006р., орендодавець повідомив у встановлений законом термін про
небажання продовжувати договірні відносини, в зв'язку з чим суд дійшов висновку
про припинення договору та визнав вимоги Представництва в частині виселення
відповідача обґрунтованими та правомірними.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 13.03.2007р. дане рішення було залишено без змін, а
апеляційна скарга без задоволення.

19.03.2007р. СПД ОСОБА_2.
звернулася до господарського суду з заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського суду Одеської області від 25.04.2006р. по
справі  №16 / 29 -06 -620.

25.01.2006р. до господарського суду
Одеської області надійшла заява СПД ОСОБА_2. про перегляд за нововиявленими
обставинами вищезазначеного рішення суду та прийняття нового рішення з відмовою
у задоволені позовних вимог. В обґрунтування зазначеної заяви СПД ОСОБА_2.
посилається на наявність у неї права на викуп орендованого нежитлового
приміщення відповідно до рішення Одеської міської ради № 4837-IV від 09.11.2005
р. „Про перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси,
що підлягають приватизації та відчуженню у 2005 році, та внесення змін до
рішень Одеської міської ради” та неправомірним ухиленням Представництва по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради від виконання вказаного
рішення, що було викликане прийняттям виконавчим комітетом Одеської міської
ради рішення від 19.05.2006р. № 90, яке свідчить про надання згоди ТОВ
"Стройконсалтинг" на розробку проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в оренду, загальною площею 2,01 га в Суворовському районі м.
Одеси, а саме: земельну ділянку орієнтовною площею 1,36 га за адресою: м.
Одеса, АДРЕСА_2; земельну ділянку орієнтовною площею 0,65 га за адресою: м.
Одеса,АДРЕСА_3. Наведені обставини  в
подальшому спричинили необхідність захисту прав СПД ОСОБА_2. на спірне
приміщення у судовому порядку. При цьому, заявник наголошує на тому, що вказані
обставини зумовили б зупинення провадження у даній справі  до вирішення по суті, зокрема,  справи № 16 / 291 - 06 -7683 А за позовом СПД
ОСОБА_2. до Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської
ради, до виконавчого комітету Одеської міської ради про зобов'язання укласти
договір купівлі-продажу, предметом якого
є нежитлове приміщення, про виселення з якого було прийнято
господарським судом Одеської області рішення у даній справі.

Викладені обставини, на думку
заявника, дають підстави для скасування рішення господарського суду Одеської
області від 25.04.2006р. по справі № 16 / 29 -06 -620 в порядку ст.ст.
112-114 ГПК України та прийняття нового рішення, із відмовою у  задоволенні позовних вимог Представництва.

Представництво по управлінню
комунальною власністю Одеської міської ради заперечує проти задоволення заяви,
посилаючись на відсутність нововиявлених обставин та наголошує на припиненні
дії договору оренди та небажанні орендодавця продовжувати договірні відносини,
про що відповідача було повідомлено  у
встановлений законом термін.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2 рішення Одеської
міської ради № 4837-ІV від 09.11.2005р. „Про перелік об'єктів  комунальної власності територіальної громади
м. Одеси, що підлягаються приватизації та відчуженню у 2005 році, та внесення
змін до рішень Одеської міської ради” об'єкт комунальної власності - пункт
прийому склотари, площею 233,0 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_1, було включено до переліку
об'єктів комунальної власності
територіальної громади м. Одеси, що підлягали відчуженню у 2005р. При
цьому, вказаним рішенням було встановлено спосіб та умови продажу вказаного
об'єкту шляхом викупу орендарем - СПД ОСОБА_2. за грошові кошти.

27.06.2006р. Одеською міською радою
було прийнято рішення № 42-V „Про перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у
2006 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради”. Пунктом 9
вказаного рішення нежитлове приміщення пункту прийому склотари, розташоване за
адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, було виключено з переліку об'єктів комунальної
власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та
відчуженню, встановленого  рішенням
Одеської міської ради № 4837-ІV від 09.11.2005р. „Про перелік об'єктів
комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають
приватизації та відчуженню у 2005 році, та внесення змін у рішення Одеської
міської ради”.

Не погоджуючись з рішенням Одеської
міської ради  від 27.06.2006р. № 42-V,
СПД ОСОБА_2. звернулася  до
господарського суду Одеської області з адміністративним позовом  про визнання нечинним п. 9 рішення Одеської
міської ради від 27.06.2006р. № 42-V „Про перелік об'єктів комунальної
власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та
відчуженню у 2006 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради” в
частині виключення з пункту 2 рішення Одеської міської ради № 4837-ІV від
09.11.2005р. порядкового номеру 39 (АДРЕСА_1).

Постановою господарського суду
Одеської області від 03.11.2006р. по справі № 22/357 -06 -9389А за позовом
фізичної особи -підприємця ОСОБА_2до Одеської міської ради про визнання рішення
недійсним, позовні вимоги  СПД ОСОБА_2.
були задоволені повністю, у зв'язку з чим було визнано нечинним п. 9 рішення
Одеської міської ради від 27.06.2006р. № 42-V „Про перелік об'єктів комунальної
власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та
відчуженню у 2006 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради” в
частині виключення з пункту 2 рішення Одеської міської ради № 4837-ІV від
09.11.2005р. порядкового номеру 39 (АДРЕСА_1). Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 30.01.2007 р. постанова господарського суду Одеської
області від 03.11.2006р. по справі № 22/357 -06 -9389А була залишена без змін.

Незважаючи на наслідки розгляду
адміністративним судом першої інстанції справи № 22/357 -06 -9389А,
26.01.2007р.  Одеською міською радою було
прийнято  рішення № 852-V  „Про перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у
2007 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради”. Як вбачається
з  вказаного рішення, підпунктом 12
пункту 12 рішення № 852-V  нежитлове
приміщення пункту прийому склотари, розташоване за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1,
було повторно виключено з переліку об'єктів комунальної власності територіальної
громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню.

В свою чергу, правомірність рішення
№ 852-V від 26.01.2007р. „Про перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2007
році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради” в частині вилучення
приміщення пункту прийому склотари 1-го поверху площею 233,0 кв.м,
розташованого за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, з переліку об'єктів комунальної
власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та
відчуженню, встановленого рішенням Одеської міської ради № 4837-ІV від
09.11.2005р. було предметом судового дослідження в межах адміністративної
справи № 6/89 -07 -2043 А за позовом фізичної особи -підприємця ОСОБА_2до
Одеської  міської  ради за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, -  Представництва по управлінню комунальною
власністю Одеської міської ради про визнання нечинним підпункту 12 пункту 12
рішення Одеської міської ради від 26.01.2007р. № 852-V.

20.04.2007р. господарським судом
Одеської області за результатами розгляду адміністративної справи № 6/89 -07
-2043 А було прийнято постанову, якою позовні вимоги  СПД ОСОБА_2. були задоволені повністю, а саме  визнано
нечинним підпункт 12 пункту 12 рішення Одеської міської ради від
26.01.2007р. № 852-V „Про перелік об'єктів комунальної власності територіальної
громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2007 році, та
внесення змін до рішень Одеської міської ради”
в частині вилучення приміщення пункту прийому склотари 1-го поверху
площею 233,0 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, з переліку
об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають
приватизації та відчуженню, встановленого рішенням Одеської міської ради №
4837-ІV від 09.11.2005р. „Про перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у
2005 році, та внесення змін у рішення Одеської міської ради”.

Таким чином, на теперішній час є
низка судових рішень, якими
підтверджується протиправність відмови позивача у відчуженні СПД
ОСОБА_2.  нежитлового приміщення  площею 233,0 кв.м.,  розташованого за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1,
шляхом укладення договору купівлі-продажу. Наведені обставини мають
істотний  вплив на наслідки вирішення
даної справи, предметом якого були, зокрема, вимоги про виселення відповідача з
вказаного приміщення.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Між Представництвом по управлінню
комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) та СПД ОСОБА_2.
(Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №48/98 від
04.03.2002р. відповідно до умов розділу 1 якого позивач передає, а відповідач
-приймає у строкове (до 14.02.2005р.) платне володіння та користування з метою
розміщення пункту приймання склотари нежитлове приміщення першого поверху
загальною площею 233 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1.

Пунктом 1 додаткового погодження
від 01.06.2005р. до договору оренди нежитлового приміщення №48/98 від
04.03.2002р. сторонами по справі строк дії даного договору було встановлено до
01.02.2006р.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 26
Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р.
№2269-ХІІ (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР) договір
оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. При
цьому, згідно ч. 2   ст. 17 Закону України
“Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в
редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР), у разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного
місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи
Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради 07.02.2006р.
звернулось до СПД ОСОБА_2. з повідомленням за вих. №01-15/213 про відсутність у
Орендодавця наміру щодо продовження договору оренди нежитлового приміщення
№48/98 від 04.03.2002р. на новий строк у зв'язку з чим Орендодавцем було
запропоновано Орендарю у строк до 25.02.2006р. звільнити орендоване ним приміщення
першого поверху загальною площею 233 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1 у м. Одесі,
та передати об'єкт договору №48/98 від 04.03.2002р. Представництву по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради в порядку, передбаченому
умовами даного договору, по акту приймання-передачі.

При цьому, судом було встановлено
факт отримання  СПД ОСОБА_2.
вищезазначеного звернення Орендодавця, згідно з повідомленням про вручення
поштового відправлення №133645 (міститься в матеріалах справи) 10.02.2006р.

З огляду на викладене, судом були
застосовані положення ч. 2 ст. 17 цього Закону України “Про оренду державного
та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України
від 14.03.1995р. N 98/95-ВР), якими встановлено, що у разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного
місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим
на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, та
здійснений висновок про повідомлення орендодавцем у встановлений законом термін
відповідача про своє небажання продовжувати договірні відносини, а відтак
припинення договору оренди нежитлового приміщення №48/98 від 04.03.2002р. після
закінчення 01.02.2006р.строку дії цього договору.

З приведених вище підстав
господарський суд визнав вимоги Представництва в частині виселення відповідача
обґрунтованими та правомірними.

В свою чергу, під час перегляду за
нововиявленими обставинами судового рішення у даній справі, представник  СПД ОСОБА_2.
свої вимоги обґрунтовував також тим, що повідомлення Представництва по
управлінню комунальною власності Одеської міської ради за вих. №01-15/213 про
відсутність у Орендодавця наміру щодо продовження договору оренди нежитлового
приміщення №48/98 від 04.03.2002р. на новий строк, СПД ОСОБА_2.  отримано не було та підпис на  повідомлені про вручення поштового
відправлення №133645 не належить СПД ОСОБА_2.

Дані обставини не були відомі
заявникові, адже дана справа розглядалася господарським судом Одеської області
в порядку ст. 75 ГПК України та не могли бути належним чином доведеними під час
перегляду рішення господарського суду Одеської області від  25.04.2006р. у даній справі господарським
судом  апеляційної інстанції.

Приймаючи до уваги доводи, покладені
СПД ОСОБА_2. в обґрунтування своєї позиції у даній справі, посилаючись на ті
обставини, що розгляд заяви СПД ОСОБА_2.
про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду
Одеської області від 25.04.2006р., пов'язаний з вирішенням питань щодо
визначення того, чи співпадає підпис, що міститься на  повідомлені про вручення поштового
відправлення №133645, з підписом СПД ОСОБА_2., представник заявника звернувся
до господарського суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи
по справі №16 / 29 -06 -620 з дорученням її проведення Одеському
науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 20.11.2007р. за результатами розгляду даного клопотання
призначено по справі судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої було
покладено наступне питання: визначити,
чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2, що міститься на повідомленні про
вручення поштового відправлення №133645, самою ОСОБА_2, чи іншою особою.

Відповідно до висновку судової
почеркознавчої експертизи № 13770/02, проведеної по справі № 16 / 29 -06
-620  Одеським науково-дослідним
інститутом судових експертиз підпис від імені СПД ОСОБА_2. на повідомленні про
вручення поштового відправлення №133645 виконаний не самою ОСОБА_2, а іншою
особою.

При цьому,  судом критично оцінюються доводи  позивача про вручення вказаного поштового
відправлення повнолітнім членам сім'ї відповідача або іншій уповноваженій на те
особі відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. N 1155, якими
допускається  вручення адресованих
фізичним особам рекомендованих поштових відправлень, рекомендованих повідомлень
про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів),
повідомлень про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або
електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових
відправлень (поштових переказів) у разі його відсутності адресата (одержувача)-
повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує
особу, оскільки відповідно до документів та пояснень наданих представником СПД
ОСОБА_2., відповідач проживає одна.  Ії
дочка мешкає у власному будинку у селі Нова Дофінівка Одеської області, що підтверджується
договором купівлі-продажу від 12.12.2007р., родина сина  проживає за іншою адресою, а саме  в м. Одесі поАДРЕСА_4.

Крім того, Представництво, в
обґрунтування заперечень на заяву СПД ОСОБА_2., посилається на п. 1.3
Роз'яснень ВГСУ від 21.05.2002 р. N 04-5/563 “Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами”, яким
передбачено, що не можуть вважатись нововиявленими обставини, що
встановлюються  на підставі доказів, які
не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.

Посилання Представництва на пункт
1.3. Роз'яснень ВГСУ від 21.05.2002 р. N 04-5/563 “Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” у даному
випадку суд оцінює як помилкове, так як наведеними положеннями Роз'яснень ВГСУ
передбачено обов'язкова наявність цих доказів у сторони та неповажність причин
їх своєчасного неподання до суду.

Але, як встановлено при вирішенні
цього спору, докази існування наведених обставин, а саме: протиправного
ухилення позивача від відчуження СПД ОСОБА_2.
нежитлового приміщення  площею
233,0 кв.м.,  розташованого за адресою:
м. Одеса, АДРЕСА_1, та повідомлення Представництва по управлінню комунальною
власності Одеської міської ради за вих. №01-15/213 про відсутність у Орендодавця
наміру щодо продовження договору оренди нежитлового приміщення №48/98 від
04.03.2002р. на новий строк,  були
відсутні у СПД ОСОБА_2.  при розгляді
даної справи.

Відповідно до ст. 112 ГПК України
господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало
законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для
справи і не могли бути відомі заявникові. Виходячи із змісту наведених положень
ст. 112 ГПК України, до нововиявлених обставин,
(п. 1 Роз'яснень ВГСУ від 21.05.2002 р. N 04-5/563 “Про деякі питання
практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами”),
відносяться  матеріально-правові
факти,  на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного
вирішення спору. Таким чином, на підставі статті 112  ГПК
судове  рішення  може
бути переглянуто  за  наявністю двох умов:  істотність нововиявлених обставин для
вирішення спору і виявлення їх після
прийняття судового рішення зі справи.

Крім того, нововиявлені  обставини
за  своєю  юридичною
суттю  є фактичними даними,  що в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу судового рішення.

Підсумовуючи наведене, суд вважає,
що  зазначені обставини є
нововиявленими  обставинами, які мають
істотне значення для вирішення спору, у зв'язку з чим суд доходить висновку про
наявність підстав для перегляду рішення від 25.04.2006р. в порядку ст.ст. 112
-114 ГПК України.

Як вбачається з позовної заяви
Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради були
заявлені вимоги про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №48/98,
укладеного між сторонами по справі 04.03.2002р., виселення відповідача з
орендованого ним нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 233
кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі, а також стягнення 18.996,32 грн.
заборгованості по сплаті орендних платежів, яка утворилась за період з
01.12.2003р. по 30.11.2004р.

Свої вимоги в частині розірвання
договору оренди позивач обґрунтовував неналежним виконанням СПД ОСОБА_2.
прийнятих на себе зобов'язань із своєчасної сплати орендних платежів протягом
всього терміну дії договору оренди нежитлового приміщення №48/98 від
04.03.2002р.. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, передусім, надати
правову оцінку вимогам Представництва по управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради про стягнення з СПД ОСОБА_2. 18.996,32 грн.
заборгованості по сплаті орендних платежів, яка утворилась за період з
01.12.2003р. по 30.11.2004р., за який заборгованість по сплаті орендних
платежів не може бути стягнута у безспірному порядку.

З урахуванням підстав звернення
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради з
позовом до суду про стягнення 18.996,32 грн. замість 49.503,80 грн. загальної
заборгованості, яка утворилась за період з березня 2002 року по листопад 2005
року, суд вважає звернути увагу позивача на наступному.

Як вбачається з матеріалів справи
(позовної заяви та доданого до неї розрахунку), Представництвом по управлінню
комунальною власністю Одеської міської ради вживаються заходи щодо захисту
свого порушеного цивільного права шляхом стягнення 25.296,69 грн.
заборгованості по договору оренди нежитлового приміщення №48/98 від
04.03.2002р., яка утворилась за період з 01.12.2004р. по 30.11.2005р., у
безспірному порядку по нотаріальному напису.

Інша частина заборгованості у сумі
18.996,32 грн. заявлена Представництвом по управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради до стягнення  в
межах провадження у даній справі.

Але, як було встановлено під час
розгляду даної справи згідно квитанцій №№ 33, 34 від 13.03.2006р. СПД ОСОБА_2.
було перераховано Представництву по управлінню комунальною власністю Одеської
міської ради 60.000 грн. за оренду по договору №48/98, тобто сплачена сума
значно перевищує розмір заявлених у даній справи вимог матеріального характеру.
Доказів, спростовуючих викладене позивачем з дотриманням вимог ст.ст. 32, 33
ГПК України до господарського суду представлено не було. Довідка фінвідділу
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради про
наявність у відповідача станом на 31.03.2006р. заборгованості по сплаті
орендних платежів у сумі 2.433,18 грн. та 6.288,98 грн. по сплаті нарахованих
штрафних санкцій судом до уваги не приймається, оскільки має односторонній
характер та не підтверджена будь-яким банківськими документами, розрахунками,
даними бухгалтерського обліку тощо. Крім того, з урахуванням сплати  СПД ОСОБА_2 60.000 грн. за оренду по договору
№48/98, Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської
ради позовні вимоги в цій частині позову не уточнювались та додатково не
обґрунтовувались.

Викладені обставини дозволяють суду
дійти висновку про задоволення відповідачем вимог Представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської міської ради в частині стягнення 18.996,32 грн.
у добровільному порядку та наявності підстав для припинення провадження у
справі в цій частині позову відповідно до п. 1.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи викладене, знов
звертаючись до вимог про розірвання договору оренди нежитлового приміщення
№48/98, укладеного між сторонами по справі 04.03.2002р.,  слід зазначити наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 26 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що  на
вимогу  однієї  із
сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням
суду,  арбітражного суду у разі  невиконання сторонами  своїх
зобов'язань  та  з
інших підстав,  передбачених
законодавчими актами України.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 283
Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом.

В свою чергу, статтею  783 ЦК України  від 16.01.2003р. №435-ІV визначені підстави
розірвання договору найму на вимогу наймодавця. Наймодавець  має право вимагати розірвання договору найму,
якщо:

1) наймач   користується   річчю
всупереч   договору    або призначенню речі;

2) наймач  без
дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;

3) наймач   своєю
недбалою   поведінкою   створює
загрозу пошкодження речі;

4) наймач  не
приступив  до  проведення капітального ремонту речі,  якщо
обов'язок   проведення   капітального   ремонту
був покладений на наймача.

Даний перелік  підстав є виключним та не підлягає довільному
тлумаченню учасниками договірних відносин. Таким чином, при вирішенні спору про
розірвання договірних відносин мають суттєве правове значення та тягнуть за
собою юридичні наслідки саме обставини, перелічені у ст. 783 ЦК України,
наявність яких надає Орендодавцю право на звернення з вимогами про розірвання
договору оренди.

Вимоги  Представництва по управлінню комунальною
власністю Одеської міської ради базуються виключно на твердженні про  неналежне виконання відповідачем зобов'язань
щодо сплати орендних платежів, однак наведені доводи  не є підставою для розірвання договору оренди
в розумінні ст. 783 ЦК України. З огляду на викладене,   суд доходить висновку про відсутність
правових підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору
оренди нежитлового приміщення №48/98, укладеного між сторонами по справі
04.03.2002р.

В свою чергу, з урахуванням
наведеного, приймаючи до уваги
недоведеність позивачем  належного
повідомлення Представництвом по управлінню комунальною власності Одеської
міської ради відповідача про відсутність у Орендодавця наміру щодо продовження
договору оренди нежитлового приміщення №48/98 від 04.03.2002р. на новий строк,
а відтак і відсутність підстав  для
застосування приписів ч. 2 ст. 17 цього Закону України “Про оренду державного
та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України
від 14.03.1995р. N 98/95-ВР), суд оцінює позовні вимоги Представництва про
виселення СПД ОСОБА_2.  з орендованого
ним нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 233 кв.м.,
розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі безпідставними та необґрунтованими.

При цьому, враховуючи, що позивач в
обґрунтування своєї правової позиції з цього питання наполягає на
необов'язковості отримання Орендарем повідомлення про відсутність у Орендодавця
наміру щодо продовження договору оренди, суд звертає увагу останнього на
наступне.

За змістом положень ч. 2 ст. 17
цього Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від
10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР),
у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

За переконанням суду, встановлений
законодавцем обов'язок однієї зі сторін звернутися  із заявою про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору,
кореспондує з правом іншої сторони за договором на отримання такого
повідомлення, в протилежному випадку зазначений законодавчий припис втрачає
будь-який сенс.

Таким чином, керуючись ч. 5 ст. 114
ГПК України, суд доходить висновку щодо наявності підстав для скасування
рішення господарського суду Одеської області від 25.04.2006р. по справі № 16 /
29 -06 -620 у зв'язку з чим у задоволенні позову в частині   вимог Представництва по управлінню комунальною
власністю Одеської міської ради до СПД ОСОБА_2. про розірвання договору оренди
нежитлового приміщення №48/98, укладеного між сторонами по справі 04.03.2002р.,
виселення відповідача з орендованого ним нежитлового приміщення першого поверху
загальною площею 233 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі слід
відмовити. Провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача на
користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської
ради 18.996,32 грн. заборгованості по сплаті орендних платежів, яка утворилась
за період з 01.12.2003р. по 30.11.2004р., - припинити відповідно до п. 1.1 ч. 1
ст. 80 ГПК України.

Судові витрати по держмиту, витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на позивача
згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, 82 -85, 112 -114 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Заяву
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 (вх. №2856) від
19.03.2007р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського
суду Одеської області від 25.04.2006р. по справі № 16 / 29 -06 -620 - задовольнити.

2.          Рішення
господарського суду Одеської області від 25.04.2006р. по справі № 16 / 29 -06
-620  - скасувати.

3.          Провадження у справі за
позовом Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської
міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2в
частині стягнення 18.996,32 грн. -припинити.

4.          В іншій частині  позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України

Рішення підписане 15.08.2008р.

Суддя
Желєзна С.П.