донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

11.02.2008 р.
справа №38/223

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової  Н.В.

суддів

Гези  Т.Д. , Дзюби  О.М.

за участю представників сторін:

від позивача:

Кліменков М.О., довіреність №364
від 08.11.2007 року,

від відповідача:ОСОБА_2.,
довіреність № 07/16-1 від 16.07.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргуСуб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Красногорівка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

21.11.2007 року

по справі

№38/223 (Радіонова О.О.)

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІС" м.Донецьк

доСуб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Красногорівка Донецької
області

про

стягнення 74 363 грн. 56 коп.

В С Т А Н О В
И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТІС»м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької
області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 м.Красногорівка Донецької області про стягнення заборгованості у сумі
73 559 грн. 45 коп., пені у сумі 804 грн. 11 коп., а всього                               74 363 грн. 56
коп. та про вжиття відповідних заходів щодо забезпечення позову -накладення
арешту на автомобіль ВАЗ-2109, держ. НОМЕР_1, належний відповідачу на праві
приватної власності /арк. справи 2-3/.

Провадження у справі зупинялось в
зв'язку з проведенням почеркознавчої експертизи / див. ухвали від 30.07.2007
року про зупинення  та від 07.11.2007
року про поновлення провадження у справі /арк. справи 55, 86/.

На підставі ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України позивач уточнив позовні вимоги в частині розміру
пені, що стягується, та просить стягнути пеню за період з 11.05.2007року по
31.05.2007року в сумі 719грн.47коп./арк. справи 89/.

Рішенням від 21.11.2007 року
господарський суд Донецької області /суддя           Радіонова О.О./ позовні вимоги
Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІС” м.Донецьк до Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 м.Красногорівка, Мар”їнського
району, Донецької області задовольнив, стягнув з відповідача на користь
позивача заборгованість за отриманий товар у сумі 73 559 грн. 45 коп. та пеню у
розмірі 719 грн. 47 коп., судові витрати /арк. справи 93-95/.

Рішення мотивоване тим, що
02.04.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІС” м.Донецьк та
фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір №33/04/2007, згідно
п.1.1 якого постачальник зобов'язується у порядку та на умовах, визначених у
цьому договорі, передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити
продукцію передплачених послуг, яка вказана у додатку № 1 до договору
операторів зв'язку; суд вважає договір укладеним згідно вимог        ст. 638 ЦК України; на виконання умов
договору позивач згідно накладної №30522               від 03.05.2007 р. передав, а
покупець отримав товар на суму 73 559 грн. 45 коп., що підтверджується його
підписом на накладній та зобов'язався у строк на протязі семи календарних днів
з моменту отримання товару, оплатити його; згідно висновку
судово-почеркознавчої експертизи №4029/02 від 12.10.2007 р. підпис від імені
ОСОБА_1, розташований у накладній №30523 від 03.05.2007 р. у рядку
“получил(а)”, виконано ОСОБА_1, відповідач до теперішнього часу не розрахувався
за поставлений товар на суму 73 559 грн. 45 коп., то вимоги позивача щодо
стягнення заборгованості є доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню. Пунктом 12.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати
за товар покупець додатково сплачує за кожен день прострочки пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, яка діяла у період
прострочення, отже, відповідачу обґрунтовано нарахована пеня у сумі 719 грн. 47
коп.

Вимога позивача стосовно заходів
щодо забезпечення позову  судом першої
інстанції відхилена виходячи з того, що умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в т.ч.
грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за
якістю на момент виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за
загальними правилами відповідно до ст.33 ГПК України; вибір способу
забезпечення залежить від суті позовної вимоги, тому, у позові про стягнення
грошей, як у даному випадку, слід застосовувати накладення арешту на кошти.
Арешт на майно застосовується лише тоді, коли кошти у боржника відсутні, а тому
виконання рішення про стягнення коштів неможливо.

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 м.Красногорівка Донецької області в апеляційній скарзі
просить рішення господарського суду Донецької області від 21.11. 2007 року по
справі №38/223 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити посилаючись на порушення суду першої інстанції норм матеріального
та процесуального права / арк. справи 104-106/.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що відповідач не був повідомлений належним чином про поновлення провадження у
справі, не був ознайомлений з результатами експертизи, був позбавлений права
надати свої доводи та заперечення, оскільки не брав участі у засіданнях суду
першої інстанції; відповідач знаходився у трудових відносинах з позивачем та
отримував матеріальні цінності на виконання своїх посадових обов'язків,
отримував від покупців кошти для внесення їх у касу підприємства, у накладній
№30523 від 03. 05.2007 року відсутнє посилання, що товар за нею було отримано
відповідачем саме як Суб'єктом підприємницької діяльності. Позивач не наводить
доказів того, що була здійснена 100% передплата за товар, можливості
відвантаження товару з відстрочкою платежу, наявності оформленого завдатку,
залогу, поручительства, банківської гарантії тощо, докази того, що накладна
виписана на виконання договору №33/04/2007.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТІС»м.Донецьк вважає рішення господарського суду Донецької
області від 21.11.2007 року по справі №38/223 законним, обґрунтованим та
просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення посилаючись
на те, що докази у справі свідчать про те, що між сторонами по справі склались
господарські, а не трудові правовідносини; факт отримання товару та наявність
заборгованості підтверджено належними документами.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України
„Про судоустрій” та ст.101 ГПК України на підставі встановлених фактичних
обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи
щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників
сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає
залишенню без змін з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст.655
Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона
/продавець/ передає або зобов'язується передати майно /товар/ у власність
другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов'язується прийняти
майно /товар/ і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом першої
інстанції, 02.04.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІС”
м.Донецьк та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладений договір №33/04/2007,
згідно п.1.1 якого постачальник зобов'язується у порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, передати у власність покупця, а покупець прийняти
та сплатити продукцію передплачених послуг, яка вказана у додатку №1 до
договору операторів зв'язку.

У додатку №1 сторони узгодили опис,
асортимент, та роздрібні ціни на товари /арк. справи 13/.

Строк дії договору з моменту
підписання до 31.12.2007 р. ( п.16.1 договору).

Договір підписаний сторонами у
встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів
справи,  за накладної №30522 від 03.05.2007
р.  продавець /позивач/ передав, а
покупець /відповідач/ отримав товар на суму 73 559 грн. 45 коп. /арк. справи
14/.

Згідно висновку
судово-почеркознавчої експертизи №4029/02 від 12.10.2007 року, підпис від імені
ОСОБА_1, розташований у накладній №30523                  від 03.05.2007 р. у рядку
“получил(а)”, виконано ОСОБА_1 /арк. справи 82-84/.

За приписами ст.42 Господарського
процесуального кодексу України висновок судового експерту для господарського
суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.43
цього Кодексу.

Суд першої інстанції прийняв до
уваги вказаний висновок судово -почеркознавчої експертизи №4029/02 від
12.10.2007 року як належний доказ у справі.

Посилання відповідача на той факт,
що текст вказаної накладної не містить посилання на договір №33/04/2007 та
вказання того, що відповідач є Суб'єктом підприємницької діяльності не
приймається судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду
виходячи з наступного.

У податковій накладній №30522 від
03.05.2007 року, що видана на підставі накладної №300523 від 03.05.2007року, в
якій повністю відтворений перелік товарів, що передавався за згадуваною
накладною, та вартість даних товарів в сумі
73 559 грн. 45 коп., зазначено, що особою платником податку  - покупцем є ОСОБА_1СПД, тобто, є пряме
вказання на те, що покупець є Суб'єктом підприємницької діяльності /арк. справи
15/.

Той факт, що відповідач, на час
укладання договору №33/04/2007 та отримання товару за накладною №300523 від
03.05.2007 року, знаходився у трудових відносинах з позивачем не унеможливлює
укладання вказаного договору та отримання товару ним в якості Суб'єкта
підприємницької діяльності.

Матеріалами справи не
підтверджується, що відповідач отримав вказаний товар в якості працівника
позивача, натомість наявні документи, що свідчать про отримання ним товару в
якості Суб'єкта підприємницької діяльності, а саме: договір №33/04/2007, в
додатку №1 до якого зазначено саме той асортимент товару, який отримано за
накладною №300523 від 03.05.2007року, податкова накладна №30522 від 03.05.2007
року.

Тобто, судом першої інстанції,
правомірно встановлено, що поставка товару згідно накладної №300523 від
03.05.2007 року була здійснена за умовами договору №33/04/2007      від 02.04.2007 року, товар отримав
покупець -Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1м.Красногорівка Донецька
область.

Згідно п.5.1 договору передбачено:
оплата партії товару здійснюється на умовах 100% передоплати, а за додатковою
домовленістю сторін -з відстрочкою платежу за цінами, вказаними у додатку № 1,
накладних та рахунках-фактурах, які є невід'ємною частиною даного договору.

Підставою для оплати товару є:

- при передоплаті -рахунок-фактура,
яка виписується згідно з заявкою покупця тільки при наявності товару на складі,
погашенні заборгованості по попередній партії товару та є дійсною тільки на
протязі одного робочого дня;

- при відстрочці платежу -накладна
на відвантажену партію товару згідно із заявкою покупця ( п.5.4 договору).

У відповідності з п.5.7 договору
оплата товару при умові відстрочки платежу здійснюється на протязі семи
календарних днів з моменту відвантаження товару.

Згідно положень ст.193
Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання повинні виконувати
господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного
договору.

Пункт 1 ст.526 Цивільного кодексу
України твердить, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ч. 1 ст.692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати товару.

Тобто, отримавши товар за накладною
№300523 від 03.05.2007 року відповідач був повинен на протязі семи днів, тобто
до 10.05.2007 року оплати згадуваний товар, але, будь-яких  доказів здійснення відповідачем вказаної
оплати матеріали справи не містять.

Ствердження відповідача, що при
оплаті при відстрочці платежу між сторонами у справі повинна бути укладена
відповідна додаткова угода у відповідності з приписами п.5.2, 5.3 договору та
відсутність даної угоди свідчить про те, що сторони не домовились про
відстрочку платежу є безпідставним виходячи з наступного.

Договором №33/04/2007 від
02.04.2007 року встановлено, що відстрочка по оплаті товару, яку належить
відрізняти від  оплати  товару з відстрочкою платежу, надається
постачальником тільки після оформлення сторонами одного з способів забезпечення
покупцем зобов'язань по оплаті товару / застави, поручительства або банківської
гарантії/,  факт от строчки та кількість
днів  відстрочки фіксується у додатковій
угоді  до вказаного договору /п.5.2/.

Тобто, відповідач ототожнює
відстрочку  по оплаті товару, яка
надається по додатковій заяві покупця, та повинна забезпечуватись одним з
способів забезпечення зобов'язань від оплати
товару з відстрочкою платежу, що є однією з форм оплати товару, яку
передбачили сторони за договором.

З огляду на викладене, враховуючи
доведеність матеріалами справи факту отримання товару за договором та
відповідно відсутність належних доказів оплати отриманого товару , Донецький
апеляційний господарський суд вважає, що господарський суд Донецької області
прийшов до обґрунтованого висновку, що
заборгованість в сумі  73 559 грн.
45 коп., підлягає стягненню.

Пунктом 12.2 договору передбачено,
що у разі несвоєчасної оплати за товар покупець додатково сплачує за кожен день
прострочки пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми
заборгованості, яка діяла у період прострочення

Оскільки належними доказами у
справі підтверджено наявність заборгованості, що виникла в зв'язку з
невиконанням відповідачем умов договору по оплаті товару, позивачем  обґрунтовано нарахована пеня у сумі 719 грн.
47 коп., тому, суд першої  інстанції
підставно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Стосовно відмови судом першої
інстанції у застосуванні заходів щодо забезпечення позову у вигляді накладання
арешту на автомобіль, що належить на праві власності відповідачу, судова
колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає, що забезпечення
позову застосовується судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи
унеможливити виконання рішення суду; умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в т.ч.
грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за
якістю на момент виконання рішення, факт чого позивачем не доведено.

Посилання скаржника на порушення
господарським судом Донецької області норм процесуального права, що стосуються
рівності сторін у судовому процесі, не приймається, оскільки суперечить
матеріалам справи,  відповідачу ухвала
від 07.11.2007року у справі №38/223 про поновлення провадження у справі в
зв'язку з отриманням висновку експертизи була направлена рекомендованим листом
за адресою, яка міститься у матеріалах справи. Як вбачається з заяви
відповідача від 07.12.2007 року, зазначену ухвалу відповідач отримав із
запізненням в зв'язку з відсутністю відповідача за місцем проживання, а не в
зв'язку з порушенням судом першої інстанції порядку направлення процесуальних
документів сторонам у справі /арк. справи 98/.

Доводи скаржника судовою колегією
не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова
колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній
справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви,
з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для  скасування рішення, оскільки спростовуються
вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України
витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на
скаржника.

Керуючись  ст.ст. 43, 49, 53, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд

П О С Т А
Н О В И В:

Відновити
строк на подання апеляційної скарги.

Рішення господарського суду
Донецької області від 21.11.2007 року у справі №38/223 залишити без змін,
апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
м. Красногорівка Донецької області -без задоволення.

Головуючий          Н.В.
Акулова

Судді:          Т.Д.
Геза

О.М.
Дзюба

Надруковано: 5 прим.

1-позивачу

2-відповідачу

3-у справу

4-ГСДО

5-ДАГС