КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2008                                                                                           № 49/55б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:           Євсікова О.О.

Вербицької О.В.

при секретарі:           Семеняк Т.В.

За участю представників:

від ініціюючого кредитора: Забара Ю.Ю. (довіреність від 28.11.2007р.№ 1201/Уп);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство Міністерства оборони України "Укрвійськбуд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 07.04.2008

у справі № 49/55б (Митрохіна А.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Саліван"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Армінвест"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання банкрутом

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2008р

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.03.2008р. порушено провадження у справі № 49/55-б (а.с. 1-3) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Саліван” про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю „Армінвест” в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду міста Києва від 07.04.2008р. боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю „Армінвест” визнано банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора банкрута, припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута; підприємницьку діяльність банкрута завершено; строк виконання всіх грошових зобов’язань визнано таким, що настав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.06.2008р. Державне підприємство Міністерства оборони України „Укрвійськбуд” визнано кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю „Армінвест” з майновими вимогами на суму 499 590,00 грн.

Не погоджуючись з постановою господарського суду про визнання боржника банкрутом, Державне підприємство Міністерства оборони України „Укрвійськбуд” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування постанови та прийняття нового рішення про перехід на загальну процедуру банкрутства.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на ту обставину, що Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” й Положенням про порядок надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців, затвердженого наказом Державного комітету України з питань регуляторної полятики та підприємництва від 20.10.2005р. № 97, зареєстрованим Міністерством юстиції України 28.10.2005р. а № 1294/11574 (далі по тексту – Положення) чітко визначений порядок підтвердження чи спростування відомостей про місцезнаходження юридичної особи, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд при винесенні оскарженої постанови дійшов неправильного висновку про можливість розгляду справи за спрощеною процедурою в порядку статті 52 Закону.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник Державного підприємства Міністерства оборони України „Укрвійськбуд” висловився за задоволення апеляційної скарги, представник Товариства з обмеженою відповідальністю „Саліван” – за її відхилення.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання апеляційної інстанції своїх представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили. Враховуючи те, що сторони про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Стаття 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами і доповненнями) (далі по тексту – Закон) передбачає особливості банкрутства відсутнього боржника.

Згідно з частиною 1 вказаної статті незалежно від розміру вимог до боржника та строку виконання зобов'язань кредитором може бути подана заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Отже, за правилами цієї статті справа про банкрутство може бути порушена у разі наявності хоча б однієї з перелічених умов, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Звертаючись з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 52 Закону, кредитор посилався на відсутність боржника за своєю адресою.

Відповідно до статті 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Статтею 18 цього Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

У зв’язку з чим, при встановлені факту відсутності керівних органів боржника - юридичної особи за її місцезнаходженням як ініціюючий кредитор, так і суд мають керуватися відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 06.06.2006 р. у справі № Б48/12-05.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 260103 (а.с. 47-49) статус відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю „Армінвест” не підтверджено.

Між тим, згідно пункту 5.5 розділу 5 Положення, статус відомостей про юридичну особу може набувати значення: виявлено відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає слушним викладений в апеляційній скарзі довід про те, що наявний в матеріалах справи витяг не може розглядатися в якості належного доказу, який свідчить на користь того, що підприємство боржника відсутнє за своїм місцезнаходженням.

Місцевий господарський суд при прийнятті оскарженої постанови наведеного не врахував й натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, помилково визнав їх достатніми для встановлення факту відсутності боржника.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що ознаки, необхідні для порушення провадження у справі про банкрутство Боржника в порядку ст. 52 Закону, не підтверджені належними доказами у справі, колегія суддів доходить висновку про те, що місцевий господарський суд не мав достатніх правових підстав для визнання боржника банкрутом в порядку, встановленому ст. 52 Закону. Таким чином, вимоги скаржника про скасування оскаржуваної постанови, є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

Решта вимог апеляційної скарги про прийняття нового рішення про перехід на загальну процедуру банкрутства задоволенню не підлягають, оскільки апеляційний господарський суд вважає за необхідне передати справу на розгляд господарського суду міста Києва для з’ясування питань щодо наявності підстав для порушення та здійснення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Армінвест”.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України „Укрвійськбуд” задовольнити частково.

Постанову господарського суду міста Києва від 07.04.2008р. у справі № 49/55-б скасувати.

В іншій частині апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України „Укрвійськбуд” залишити без задоволення.

Справу № 49/55-б повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Гарник Л.Л.

Судді                                                                                          Євсіков О.О.

Вербицька О.В.

08.09.08 (відправлено)