ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2008 р.

Справа № 16/145-08-3854

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Курбанової А.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Паруха О.А. за дов. №1071 від 24.06.2008р.;

Від відповідача: Лужанський П.С. за дов. від 02.10.2008р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, з оголошенням перерви відповідно до ст. 77 ГПК України, справу за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Одеського регіонального відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до спільного підприємства з іноземними інвестиціями „Татра-Юг” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 1 148409,97 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державна інноваційна фінансово-кредитна установа в особі Одеського регіонального відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи звернулася до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до спільного підприємства з іноземними інвестиціями у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту –СП „Татра-Юг” ) про стягнення загальної заборгованості у сумі 962 640,00 грн. за інноваційним договором №78/КМ5-95 від 20.04.1995р. заборгованості за договором № 204-020/048 КО від 31.12.2005р., у тому числі: 900000,00 грн. основного боргу; 62640,00 грн. - нарахованої пені. Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем прийнятих на себе за вказаним договором зобов’язань в частині своєчасного та повного повернення отриманих на підставі зазначеної угоди грошових коштів.

Відповідачем згідно з відзивом на позов, наданим у судовому засіданні 03.10.2008р. позовні вимоги заперечуються в частині стягнення пені у розмірі 62640,00 грн..

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, що надійшла до суду 14.10.2008р. позивач просить суд стягнути з відповідача загальну заборгованість у сумі 1 164 872,74 грн., у тому числі 1080000,00 грн. –основного боргу, 84872,74 грн. –пені. При цьому, у судовому засіданні 03.11.2008р. представником позивача було надано суду розрахунок пені, відповідно якого позивачем було уточнено суму пені, заявлену до стягнення з відповідача. Згідно із зазначеним розрахунком позивач просить суд стягнути з СП „Татра-Юг” 68409,97 грн. пені.

З огляду на викладене, наведена по тексту рішення вище редакція позовних вимог Державної інноваційної фінансово-кредитної установи згідно з заявою від 14.10.2008р. з урахуванням розрахунку пені від 03.11.2003р. є остаточною та приймається судом до розгляду по суті заявлених у них вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

20.04.1995р. між Державним інноваційним фондом України (Інвестор) та СП „Татра-Юг” (Підприємство) був укладений інноваційний договір №78/КМ5-95, предметом якого є реалізація інноваційного проекту „Виготовлення трамвайних вагонів”. За вказаним договором Державний інноваційний фонд України зобов'язався внести у реалізацію проекту цільовий вклад у вигляді інноваційної безвідсоткової позики у вигляді грошових коштів у сумі 110 мільярдів карбованців, в свою чергу, підприємство зобов'язувалося реалізувати інноваційний проект та повернути інвестору вклад у строки і розмірах, що вказані у плані повернення платежів. При цьому, відповідно до умов п.4.9 договору кінцевий строк перерахування всіх платежів інвестору був визначений до 20.05.1997р.

20.04.1995р. між Державним інноваційним фондом України та СП „Татра-Юг” було укладено додаткову угоду № 1 до інноваційного договору №78/КМ5-95 від 20.04.1995р., згідно якої у зв’язку із розширенням проекту сума вкладу інвестора збільшується на 200 млрд. карбованців, тобто загальна сума вкладу Державного інноваційного фонду України становила 310 млрд. карбованців.

Пунктом 2 додаткової угоди № 1 інноваційного договору №78/КМ5-95 від 20.04.1995р. сторонами було встановлено строк повернення цільового вкладу до 12.07.1997р.

30.05.1996р. між Державним інноваційним фондом України та відповідачем була укладена додаткова угода № 2 до інноваційного договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р., згідно якої Державним інноваційним фондом України було прийнято на себе зобов’язання із додаткового фінансування у розмірі 200 мільярдів карбованців. Таким чином, загальна сума грошових коштів, перерахованих відповідачу склала 510 мільярдів карбованців. Пунктами 2 та 3 додаткової угоди № 2 до інноваційного договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. було встановлено графік повернення грошових коштів, отриманих в рамках зазначеного інноваційного договору: 110 млрд. крб. до 12.07.1997р.; 200 млрд. крб. до 20.11.1997р.; 200 млрд. крб. до 30.06.1998р.

Як вбачається з пояснень представника позивача, в 1997р. було прийнято рішення про передачу всіх інноваційних договорів до регіональних відділень Державного інноваційного фонду України за юридичною адресою позичальника. У зв'язку з чим, 25.03.1997р. між Державним інноваційним фондом України (Цедент) та Одеським регіональним відділенням Державного інноваційного фонду України (Цесіонарій) було підписано договір щодо уступки вимоги № 57у/78-97, згідно з яким Цедент повністю уступив Одеському регіональному відділенню Державного інноваційного фонду України права, які випливають з інноваційного договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р., укладеного між Державним інноваційним фондом України та СП „Татра-Юг”. Загальна сума цесії у відповідності до пункту 1.3 договору уступки вимоги № 57у/78-97 складає 5 100 000 грн.

09.10.1997р. між Одеським регіональним відділенням Державного інноваційного фонду України та відповідачем була підписана додаткова угода № 3 до інноваційного договору №78/КМ5-95 від 20.04.1995р., якою було передбачено збільшення обсягу фінансування для завершення інноваційного проекту на 6 000 000 грн., таким чином загальна сума вкладу складає 11100000 грн. При цьому, зазначеною додатковою угодою було встановлено наступний графік повернення інноваційних коштів: 1100 000 гривень до 12.07.2001р., 2000 000 грн. - 20.11.2001р., 2 000 000 грн. - 30.06.2002р., 6 000 000 грн. - 31.12.2002р.

Відповідно до пояснень представника позивача зазначені грошові кошти були перераховані СП „Татра-Юг”. Факт перерахування на користь СП „Татра-Юг” та отримання ним інноваційних коштів відповідачем не заперечується.

Постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 13.04.2000р. „Про утворення Української державної інноваційної компанії” на базі Державного інноваційного фонду та його регіональних відділень, що ліквідуються, було утворено Українську державну інноваційну компанію як небанківську фінансово-кредитну установу, яка підпорядкована Державному агентству з інвестицій та інновацій. При цьому, зазначеною Постановою було установлено, що Компанія є правонаступником майнових прав і обов'язків, у тому числі за договорами про надання інноваційних позик, Державного інноваційного фонду та його регіональних відділень.

З огляду на викладене, 17.08.2000р. між СП „Татра-Юг” та Одеським регіональним відділенням Української державної інноваційної компанії була підписана додаткова угода №Д 22 до інноваційного договору №78/КМ5-95 від 20.04.1995р., згідно з якою відповідачем було визнано свою заборгованість перед Одеським регіональним відділенням Української державної інноваційної компанії в сумі 11100000 грн.

Кредитною радою Української державної інноваційної компанії було прийнято рішення № 16 від 18.06.2001р. про пролонгацію строку погашення кредиту, а також рекомендовано правлінню компанії погодитися з пропозицією щодо сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 3 відсотків річних, а також згідно з вказаним рішенням було постановлено укласти з позичальником кредитний договір до інноваційного договору №78/КМ5-95 від 20.04.1995р.

25.06.2001р. між Українською державною інноваційною компанією в особі Одеського регіонального відділення (Кредитор) та СП „Татра-Юг” (Позичальник) було укладено додаткову угоду № ПР-4 до інноваційного договору №78/КМ5-95 від 20.04.1995р. Пунктом 1 зазначеного додаткового погодження сторонами було викладено у новій редакції умови основної угоди щодо предмету договору. Так, Кредитором було прийнято на себе зобов’язання із внесення для здійснення проекту цільового вкладу у вигляді фінансового кредиту у строки і розмірах, що визначені у календарних планах робіт інноваційного договору та зазначених по тексту рішення вище додаткових угодах, а Позичальник, в свою чергу, зобов’язався виконати роботи по реалізації проекту і повернути Кредитору фінансовий кредит та щомісячно сплачувати кредитні відсотки за користування кредитом у розмірах, вказаних у графіку погашення фінансового кредиту та розрахунку платежів за користування фінансовим кредитом (додаток № 1 до цієї додаткової угоди). Як вбачається із зазначеного графіку, розмір відсотків за користування кредитом складає 3%. Крім того, зазначеною додатковою угодою було визначено остаточний строк погашення заборгованості позичальника перед кредитором до 01.01.2003р. Відповідно до умов додаткової угоди № ПР-4 строк виконання проекту було встановлено до 31.12.2006р.

У відповідності до п. 8.3. договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. в редакції додаткової угоди № ПР-4 у разі порушення строків погашення фінансового кредиту та сплати відсотків, визначених графіком погашення фінансового кредиту та розрахунком платежів за користування фінансовим кредитом, позичальник зобов’язався сплатити Кредитору пеню. При цьому, пеня нараховується на несвоєчасно погашену частину кредиту та відсотків у розмірі 0,1% від суми несвоєчасно погашеної частини кредиту та відсотків за кожний календарний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

18.04.2006р. Одеським регіональним відділенням Української державної інноваційної компанії та СП „Татра-Юг” було здійснено звірку взаємних розрахунків та фінансових зобов'язань сторін за інноваційним договором № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р., згідно з якою заборгованість відповідача перед Одеським регіональним відділенням Української державної інноваційної компанії станом на дату звірки складає 9 148 992,65 грн.

18.04.2006р. між Українською державною інноваційною компанією в особі Одеського регіонального відділення та СП „Татра-Юг” була укладена додаткова угода № 5 до інноваційного договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р., відповідно до якої було пролонговано строк виконання проекту до 2010 року. Пунктом 3 додаткової угоди № 5 до інноваційного договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. сторони домовилися, що станом на дату підписання даної додаткової угоди заборгованість Позичальника за договором, на яку нараховується відсотки та пеня складає 9148992, 65 грн., у тому числі 9063333,01 грн- заборгованість із сплати кредиту, 36533, 19 грн. –заборгованість по відсоткам, 49126,45 грн. –заборгованість по пені. Крім того, сторонами було викладено у новій редакції графік повернення коштів та сплати відсотків СП „Татра-Юг”, при цьому, додаток №1 до додаткової угоди № ПР-4 від 25.06.2001р. визнано таким, що припинив свою дію.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2007р. № 1007 Українську державну інноваційну компанію було перейменовано в Державну інноваційну фінансово-кредитну установу.

З огляду на викладене, 15.04.2008р. між Державною інноваційною фінансово-кредитною установою в особі Одеського регіонального відділення та СП «Татра-Юг»була укладена додаткова угода № 6 до інноваційного договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р., якою було викладно у новій редакції найменування та реквізити сторін.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 „Позика” цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Так, у відповідності до умов п. 1 інноваційного договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. з урахуванням змін внесених додатковими угодами №1 від 20.04.1995р., №2 від 30.05.1996р., №3 від 09.10.1997р., № Д22 від 17.08.2000р., №ПР-4 від 25.01.2001р., № 5 від 18.04.2006р., № 6 від 15.04.2008р. відповідач зобов’язався своєчасно та у повному обсязі повернути позивачу фінансовий кредит та щомісячно сплачувати кредитні відсотки за користування кредитом у розмірах, вказаних у графіку погашення фінансового кредиту та розрахунку платежів за користування фінансовим кредитом. При цьому, згідно з додатком № 1 до додаткової угоди № 5 від 18.04.2006р. до інноваційного договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р., яким встановлений графік повернення коштів та сплати відсотків, СП „Татра-Юг” було прийнято на себе зобов’язання, зокрема, перерахувати:

-          30.04.2008р. - 180 000,00 грн. основного боргу;

-          31.05.2008р. - 180 000,00 грн. основного боргу;

-          30.06.2008р. - 180 000,00 грн. основного боргу;

-          31.07.2008р. - 180 000,00 грн. основного боргу;

-          31.08.2008р. - 180 000,00 грн. основного боргу;

-          30.09.2008р. - 180 000,00 грн. основного боргу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Зобов’язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Але в порушення вищенаведених умов інноваційного договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. з урахуванням змін внесених додатковими угодами №1 від 20.04.1995р., №2 від 30.05.1996р., №3 від 09.10.1997р., № Д22 від 17.08.2000р., №ПР-4 від 25.01.2001р., № 5 від 18.04.2006р., № 6 від 15.04.2008р., вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України СП „Татра-Юг” зобов’язань щодо повернення у строк, встановлений додатком № 1 «Графік повернення коштів та сплати відсотків СП „Татра-Юг»до додаткової угоди № 5 від 18.04.2006р. до вказаного договору за період з квітня по серпень 2008р., здійснено не було, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед Державною інноваційною фінансово-кредитною установою в особі Одеського регіонального відділення на суму в розмірі 1080000,00 грн.

12.05.2008р. Державна інноваційна фінансово-кредитна установа в особі Одеського регіонального відділення звернулось до СП „Татра-Юг” з претензією № 116 про повернення коштів за інноваційним договором № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. згідно з графіком.

В свою чергу, відповідач листом за вих..№ 269 від 04.07.2008р. звернувся до кредитора з проханням надати відстрочку погашення заборгованості до 30.09.2008р.

Як вбачається з пояснень представника позивача, Державною інноваційною фінансово-кредитною установою в особі Одеського регіонального відділення було надано строк у два місяці для повернення боргу. Однак, до теперішнього часу відповідачем грошові кошти за інноваційним договором № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. повернуті не були.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов’язання. Так, згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами п. 8.3. договору № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. в редакції додаткової угоди № ПР-4 його учасниками було передбачено, що у разі порушення строків погашення фінансового кредиту та сплати відсотків, визначених графіком погашення фінансового кредиту та розрахунком платежів за користування фінансовим кредитом, позичальник зобов’язався сплатити Кредитору пеню. При цьому, пеня нараховується на несвоєчасно погашену частину кредиту та відсотків у розмірі 0,1% від суми несвоєчасно погашеної частини кредиту та відсотків за кожний календарний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

З огляду на викладене, позивачем згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, /а.с. - 78/, додатково було нараховано до сплати відповідачу пеню у розмірі 68409,97 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання СП „Татра-Юг” прийнятих на себе зобов’язань із своєчасної та повної повернення грошових коштів за інноваційним договором № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. із урахуванням додаткових угод до нього Державна інноваційна фінансово-кредитна установа в особі Одеського регіонального відділення звернулася до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з відповідача 1148409,97 грн. загальної заборгованості, у тому числі: 1080000,00 грн. - основного боргу та 68409,97 грн. - нарахованої пені.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Під час розгляду даної справи відповідачем позовні вимоги стосовно стягнення суми нарахованої пені заперечувалися, посилаючись на надання позивачем відстрочки до 30.09.3008р., в той час як Державна інноваційна фінансово-кредитна установа в особі Одеського регіонального відділення звернулася до суду 11.09.2008р., тобто до закінчення строку наданої відстрочки. При цьому, враховуючи, що СП „Татра-Юг” з дотриманням вимог ст.ст. 32,33 ГПК України суду не було надано будь-яких доказів на підтвердження доводів щодо надання відповідачу відстрочки до 30.09.3008р., судом вказані доводи до уваги не приймаються.

З приводу позовних вимог в частині стягнення з СП „Татра-Юг” основного боргу відповідач свою позицію не висловив.

На думку суду, розмір основного боргу у розмірі 1080000,00 грн. за інноваційним договором № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. із урахуванням додаткових угод до нього, витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується обґрунтованим розрахунком, наданим позивачем та іншими матеріалами справи. Доказів спростовуючих викладене, відповідачем з дотриманням вимог ст.ст.32,33 ГПК України суду представлено не було.

Стосовно вимог позивача про стягнення з СП „Татра-Юг” 68409,97 грн. пені, нарахованої за неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань за інноваційним договором № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. із урахуванням додаткових угод до нього, суд звертає увагу сторін на наступному.

Відповідно до ч.1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з положеннями п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з п. 2.4 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 29.04.94 р. N 02-5/293 „Про деякі питання практики застосування майнової відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань” вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Арбітражного процесуального кодексу України), суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При цьому, відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В обґрунтування своїх заперечень стосовно вимог про стягнення пені відповідач стверджує, що неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань за інноваційним договором № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. із урахуванням додаткових угод до нього спричинено важким фінансовим становищем, в якому опинилося СП „Татра-Юг” через відсутність видатків на фінансування закупівель трамвайних вагонів з державного бюджету України, який є головним джерелом доходів відповідача.

Враховуючи важкий фінансовий стан відповідача, значний розмір заборгованості перед ним комунальних установ та вагому соціальну роль проекту, для реалізації якого був наданий кредит, суд, керуючись приписами ч.1 ст. 233 ГК України, п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України, вважає за правомірне зменшити суму заявленої до стягнення з відповідача пені з 68409,97 грн. до 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов’язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Підсумовуючи зазначене, з відповідача слід стягнути на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Одеського регіонального відділення 1085000,00 грн. загальної заборгованості за інноваційним договором № 78/КМ5-95 від 20.04.1995р. з урахуванням змін внесених додатковими угодами №1 від 20.04.1995р., №2 від 30.05.1996р., №3 від 09.10.1997р., № Д22 від 17.08.2000р., №ПР-4 від 25.01.2001р., № 5 від 18.04.2006р., № 6 від 15.04.2008р., у тому числі основного боргу у сумі 1080000,00 грн., та пені у сумі 5000,00 грн.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами по справі, враховуючи ті обставини, що господарський спір у даній справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов’язань з своєчасного та повного погашення кредиту та розмір пені був зменшений судом в порядку ст. 83 ГПК України, суд вважає за необхідне витрати, пов’язані із сплатою державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, віднести на рахунок відповідача у повному обсязі згідно із ст. 44, ч. 3 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 611, 615, 617, 625, 1049,1054 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82, п. 3 ч. 1 ст. 83, ст.ст. 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути зі спільного підприємства з іноземними інвестиціями „Татра-Юг” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю / 65023, м. Одеса, вул..Водопроводна, 9, / на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Одеського регіонального відділення / 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 1, / 1080000 грн. 00 коп. / один мільйон вісімдесят тисяч грн. 00 коп./ - основного боргу; 5000 грн. 00 коп. /п’ять тисяч грн.. 00 коп./ - пені, 11484 грн. 10 коп. / одинадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири грн. 10 коп./ - витрати на оплату держмита; 118 грн. 00 коп. /сто вісімнадцять грн. 00 коп./ - витрати на ІТЗ судового процесу. Наказ видати.

3.          Стягнути зі Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Одеського регіонального відділення / 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 1, / до державного бюджету України через управління Держказначейства в Одеській області на код бюджетної класифікації 22090200, п/р 0008 в управлінні Держказначейства в Одеській області, МФО 828011, - недоплаченого держмита в сумі 9784 грн. 10 / дев’ять тисяч сімсот вісімдесят чотири грн. 10 коп./ Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 25.11.2008р.

Суддя Желєзна С.П.