ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№
2-148/07р

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

В.
Овечкін  -головуючого,

Є.
Чернов В. Цвігун

за
участю представників:

ОСОБА_1

особисто
(паспорт НОМЕР_1 від 25.07.97)

Українсько-Литовського
приватного підприємства "Агро-Еко-Фрукт"

ОСОБА_2
-(дор.ВСО №640880 від 13.02.2006)

розглянув
касаційну скаргу

ОСОБА_1

на
постанову

Київського
апеляційного господарського суду від 28.11.2007

у
справі

№
2-148/07р Корюківського районного суду Чернігівської області

за
позовом

ОСОБА_1

до

Українсько-Литовського
приватного підприємства "Агро-Еко-Фрукт"

третя
особа

Щорська
районна державна адміністрація Чернігівської області

про

визнання
зборів засновників недійсними, скасування змін до статуту

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.05.2007 (суддя:
О.Корх) в позові про визнання недійсними рішень зборів засновників
Українсько-Литовського приватного підприємства "Агро-Еко-Фрукт",
скасування змін до статуту Українсько-Литовського приватного підприємства
"Агро-Еко-Фрукт" відмовлено.

Рішення
суду мотивовано тими обставинами, що згідно рішення загальних зборів учасників
ПП "Агро-Еко-Фрукт" від 01.07.2005 задоволено заяву позивача від
01.07.2005 про вихід із складу засновників ПП "Агро-Еко-Фрукт" та
зняття із себе повноважень директора, позивачем не доведено своїх доводів, що
протокол № 1 від 01.07.2005, яким оформлено зазначене рішення загальних зборів
ПП "Агро-Еко-Фрукт", було сфабриковано, не доведено також
незаконність зборів та протоколів № 2 від 25.10.2005,   № 3 від 06.02.2006. В частині вимог про скасування
змін до статуту Українсько-Литовського приватного підприємства
"Агро-Еко-Фрукт" позовні вимоги залишено без розгляду, так як в
Сосницькому районному суді розглядається позов ОСОБА_1 до державного
реєстратора з приводу аналогічних позовних вимог.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2007 (судді: А.Мартюк,
А.Лосєв, Л.Зубець) рішення районного суду залишено без змін з аналогічних
мотивів та підстав.

Позивач
в касаційній скарзі просить апеляційну постанову та рішення районного суду
першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального та
процесуального права.

В
обґрунтування своїх доводів скаржник посилається на те, що судами попередніх
інстанцій належним чином не досліджено докази, що мають значення для справи, не
перевірено пояснення позивача та свідків, заява про вихід від 01.07.2005 не
може бути належним доказом, оскільки не зареєстрована належним чином у
підприємстві, судом не взято до уваги заяву від 18.07.2005, оформлення
відступлення частки у вигляді цивільно-правові угоди не було, в заяві від
01.07.2005 не зазначено яку саме частку відступив позивач, в рішенні зборів від
01.07.2005 не зазначено, як проходило голосування, яку частку передано, кому
саме, на підставі якого договору, рішення зборів засновників не приймалося, а
протокол не є таким рішенням.

Вищий
господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали
справи, доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення позивача та представника
відповідача, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими
судами встановлено, що згідно з установчим договором від 21.05.2004
засновниками ПП "АГРО-ЕКО-ФРУКТ" були ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3.

01.07.2005
позивачем було складено та нотаріально засвідчено письмову заяву про вихід зі
складу учасників (засновників) підприємства "АГРО-ЕКО-ФРУКТ" та
складання повноважень керівника даного підприємства. В даній заяві позивач
зазначив про те, що, припиняючи свою участь в складі засновників підприємства,
він має намір безоплатно уступити належну йому частку у статутному фонді
(капіталі) учаснику цього підприємства
ОСОБА_2. При вчиненні нотаріальної дії всі необхідні документи
нотаріусом перевірено, дії нотаріуса оскаржені не були.

Після
написання даної заяви позивач отримав від ОСОБА_2 10.000 доларів США половину
суми за активи Приватного підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ», про що дав тому
відповідну розписку від 01.07.2005.

Судом
встановлено, що 20.07.2005 позивачем було складено другу розписку про те, що
він отримав від ОСОБА_2 решту суми за активи підприємства, а саме грошові кошти
у розмірі 10.000 доларів США і фінансових претензій до нього не має.

Умовами
установчого договору, зокрема, передбачено, що засновник підприємства може за
згодою решти засновників передати свою частку (її частину) одному або декільком
засновникам цього ж підприємствам, а якщо інше не передбачено установчими
документами, то і третім особам. Засновники підприємства користуються
переважним правом на придбання частки (її частини) засновника, який її уступив,
пропорційно їх часткам у статутному фонді (п.6 установчого договору).

Для
виходу з підприємства засновники подають відповідну заяву, яка розглядається
зборами засновників у термін не більше одного місяця з дня подання заяви. Член
підприємства вважається таким, що вибув з підприємства після прийняття
відповідного рішення зборів засновників та після вирішення всіх майнових
питань.

При
виході засновника з підприємства йому сплачується вартість частини майна
підприємства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться
після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з підприємства, і в строк
до 12 місяців з дня виходу. На вимоги засновника та за згодою підприємства
вклад може бути повернений повністю або частково в натуральній формі (п.8
установчого договору).

Кожен
із засновників має право продати, передати в оренду, заставити свою дольову
частину даного підприємства за власним бажанням, а першочергове право придбання
частки мають кожен з числа засновників пропорційно чи за згодою сторін на
користь одного з засновників або іншій юридичній чи фізичній особі,
підприємству, організації різних форм власності (п.9 даного установчого
договору).

01.07.2005
засновники підприємства "АГРО-ЕКО-ФРУКТ" (позивач, відповідач та
ОСОБА_3.) провели збори, до порядку денного яких було внесено питання про вихід
зі складу засновників підприємства "АГРО-ЕКО-ФРУКТ" та зняття
повноважень директора ОСОБА_1, призначення нового директора підприємства, про
що складено протокол №1 загальних зборів засновників підприємства, який
підписали всі засновники, в тому числі й позивач та ОСОБА_3., після чого
01.12.2005 внесено відповідні зміни до статуту.

13.02.2006р.
були внесені зміни до статуту підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ», згідно з якими
засновниками підприємства стали ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

Вищим
органом підприємства є збори засновників або їх представників. Представники
засновників призначаються ними постійно або на певний строк (п. 12 установчого
договору).

В
оскаржуваному рішенні Місцевого Корюківського районного суду Чернігівської
області зазначено про те, що судом оглядався оригінал вищевказаного протоколу,
а зазначені в протоколі особи в судовому засіданні підтвердили наявність в
ньому їх підписів.

Відповідно
до ст. 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем
не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фальсифікації
протоколу №1 від 01.07.2005 загальних зборів засновників ПП
"АГРО-ЕКО-ФРУКТ", а отже і не наведено підстав для визнання вказаного
протоколу недійсним.

Вимоги
позивача про визнання недійсними зборів та протоколів зборів засновників ПП
"АГРО-ЕКО-ФРУКТ" №2 від 25.10.2005,
№3 від 06.02.2006 також задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не
надано суду доказів незаконності даних зборів або наявності правових підстав,
які б унеможливлювали їх проведення, та недійсності протоколів зборів.

З
урахуванням викладеного, апеляційна інстанція прийшла до правильного висновку,
що  права позивача встановленим порядком
проведення загальних зборів, і як наслідок прийняття рішення, яке оспорюється,
порушені  не були.

Касаційна
інстанція зазначає, що за змістом статей 1115 і 1117 ГПК
України суд касаційної інстанції здійснює перевірку юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду
та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування
судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права
і не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти
докази.

Зважаючи
на це, доводи скаржника щодо неналежної перевірки судом власних пояснень та
пояснень свідків, не належну оцінку його заяв, неправильну оцінку
правовідносин, що склалися між позивачем та іншими учасниками підприємства при
відступлені частки статутного фонду, неналежному дослідженні та оцінці
оспорюваних протоколів загальних зборів зводяться до вимог про надання іншої
оцінки доказам та встановленим обставинам, виходять за межі касаційного
перегляду справи, тому відхиляються.

В
частині вимог позивача про скасування змін до статуту підприємства, внесених
07.10.2005,  01.12.2005,  13.02.2005, а також відновлення становища,
яке існувало, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом
встановлено, що в Сосницькому районному суді знаходиться на розгляді позовна
заява ОСОБА_1 до державного реєстратора з аналогічними по суті позовними
вимогами, а саме про скасування державної реєстрації змін до установчих
документів юридичної особи підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ»від 27.10.2005, від
13.02.2005 як таких, що були внесені з порушенням, а також відновлення
становища, що існувало.

Касаційна
інстанція погоджується із висновком про правильність застосування норм
процесуального права в частині залишення спору без розгляду, оскільки  за змістом
п. 4 ч. 1 ст .207 ЦПК
встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду,
якщо спір між тими самими сторонами,  про
той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

Таким
чином, переглянувши у касаційному порядку судові рішення на предмет перевірки
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального
права на підставі встановлених апеляційним судом фактичних обставин справи,
касаційна інстанція приходить до висновку про відсутність підстави для їх
скасування.

Виходячи
з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115,
1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П
О С Т А Н О В И В:

Постанову
Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2007 та рішення
Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.05.2007 у справі №
2-148/07р Корюківського районного суду Чернігівської області залишити без
зміни, а касаційну скаргу -без задоволення.

Головуючий
В. Овечкін

судді                                                                                                                             Є.
Чернов

В. Цвігун