ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гейзер-Ронг»

До відповідача Приватного підприємства «Анастасія»

Про стягнення 5627,62 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

від позивача: Житеньова К.Є. –довіреність № 112 від 08.01.2008 р.

від відповідача: не з»явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 4229,02 грн. основного боргу, 1035,99 грн. інфляції, 64,14 грн. річних та 298,47 грн. пені за період з 13.08.2007 р. по 16.01.2008 р. (157 днів) на підставі Договору поставки № 028/2007/о від 09.01.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2008 р. порушено провадження у справі № 9/13 та призначено її розгляд на 26.02.2008 р.

22.02.2008 р. позивачем подано до суду лист № 16 від 22.02.2008 р., відповідно до якого останній залучив до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду від 26.02.2008 р. та просив суд відкласти розгляд справи в зв»язку з неотриманням ним документального підтвердження юридичного статусу відповідача на запит до Головного управління статистики м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2008 р. у зв»язку з нез»явленням в засідання представників сторін та неподанням сторонами витребуваних документів розгляд справи відкладено на 28.03.2008 р.

18.03.2008 р. судом отримані відповіді на запити в порядку ч. 1 ст. 38 ГПК України щодо знаходження відповідача у ЄДРПОУ (Витяг з ЄДРПОУ про відповідача станом на 06.03.2008 р. № 13-1477 від 06.03.2008 р. Головного управління статистики у м. Києві та лист № 12/1-7/506 від 03.03.2008 р. Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві станом на 15.02.2008 р.).

28.03.2008 р. відповідачем до суду подане клопотання № б/н від 27.03.2008 р. про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин, викладених в останньому.

Позивач в судовому засіданні 28.03.2008 р. подав Витяг з ЄДРПОУ про відповідача станом на 21.02.2008 р. № 13-1135 від 21.02.2008 р. Головного управління статистики у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2008 р. у зв»язку з нез»явленням в засідання представника відповідача та неподанням відповідачем витребуваних документів розгляд справи відкладено на 03.04.2008 р.

Сторони в судове засідання 03.04.2008 р. не з»явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду судом справи № 9/13.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Учасники спору були належним чином повідомлені про час і місце розгляду судом справи № 9/13, що підтверджується відмітками на зворотньому боці Ухвали Господарського суду міста Києва від 28.03.2008 р. Крім цього, позивач про дату судового засідання 03.04.2008 р. був безпосередньо сповіщений в судовому засіданні 28.03.2008 р.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності сторін в судовому засіданні 03.04.2008 р. від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Розгляд справи неодноразово відкладався на вимогу сторін (лист № 16 від 22.02.2008 р. позивача, клопотання № б/н від 27.03.2008 р. відповідача), а тому нез»явлення відповідача в судове засідання 03.04.2008 р. без поважних причин, розцінюється судом як свідоме та безпідставне ухилення від розгляду справи, пошук шляхів для штучного затягування судового процесу, т.т. без поважних причин.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви; виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови господарського суду має право продовжити строк вирішення спору, але не більш як на один місяць; за клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, спір може бути вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою цієї статті.

З огляду на приписи вищезазначеної статті ГПК України, матеріали справи № 9/13 не містять доказів а ні щодо винятковості випадку господарського спору по цій справі, а ні клопотання обох сторін чи клопотання однієї сторони, погодженого з другою стороною, про продовження строку розгляду справи.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

09.01.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гейзер-Ронг» (позивачем), визначеним як Постачальник, та Приватним підприємством «Анастасія»(відповідачем), визначеним як Покупець, був укладений Договір поставки № 028/2007/о(надалі за текстом - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов»язався передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов»язується прийняти цей товар і вчасно здійснювати оплату на умовах Договору.

Порядок розрахунків за договором встановлений у п. 5.1 Договору, а саме: Покупець оплачує кожну партію товару протягом 3 календарних днів з моменту підписання представником Покупця накладної про одержання партії товару.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати за Договором Покупець відшкодовує Постачальникові збитки, моральну шкоду, заподіяні порушенням строків оплати товару, а також виплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення.

Згідно п. 7.2 Договору, у випадку порушення строків оплати за договором Покупець зобов»язується сплатити постачальникові суму, що підлягає сплаті, з урахуванням індексу інфляції за період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

На твердження позивача, ним на виконання умов Договору передано відповідачу у власність товар за накладною № 1287 від 09.08.2007 р. на загальну суму 4229,02 грн., а покупець прийняв цей товар, що підтверджується підписом уповноваженої особи останнього за довіреністю серії ЯМТ № 835211 від 09.08.2007 р.

Відповідач станом на час подання позову до суду спірний товар не оплатив.

Тому позивач вважає, що внаслідок порушення відповідачем умов п. 5.1 Договору (щодо оплати товару протягом 3 календарних днів з моменту підписання його представником накладної про одержання партії товару), у відповідача виникла заборгованість за отриманий товар у сумі 4229,02 грн. (основний борг).

Між сторонами по справі укладений договір поставки, а, тому саме він та відповідні положення статей параграфа 3 глави 54 ЦК України визначають права та обов»язки сторін зі здійснення передбаченої договором поставки та її оплати.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов»язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов»язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України, договір є підставою для виникнення зобов’язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а пунктом 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

По матеріалам справи встановлено, що на підставі накладної № 1287 від 09.08.2007 р. на загальну суму 4229,02 грн., довіреності серії ЯМТ № 835211 від 09.08.2007 р. відповідач отримав спірний товар на загальну суму 4229,02 грн.

Вищезазначені накладна і довіреність приймаються судом у якості належних доказів виконання поставки товару позивачем за Договором № 028/2007/о від 09.01.2007 р. та прийняття його відповідачем.

Судом встановлено, що станом на день подання позовної заяви в суд відповідач не виконав зобов’язань по розрахунку за Договором, основна заборгованість за яким складає 4229,02 грн.

За таких обставин позов в частині стягнення основного боргу у вищенаведеній сумі визнається судом обґрунтованим і підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача також і 1035,99 грн. інфляції, 64,14 грн. річних за період з 13.08.2007 р. по 16.01.2008 р. (157 днів) на підставі п. 7.2 Договору та 298,47 грн. пені за період з 13.08.2007 р. по 16.01.2008 р. (157 днів) на підставі п. 7.1 Договору.

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом (неустойка, штраф, пеня), іншими законами або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов»язання мало бути виконано.

Враховуючи вищезазначене, а також, здійснивши перевірку наданого позивачем «Зведеного розрахунку суми інфляції, 3% річних, та пені», суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1035,99 грн. інфляції, 64,14 грн. річних та 298,47 грн. пені за період з 13.08.2007 р. по 16.01.2008 р. підлягають задоволенню лише частково у сумі 477,35 грн. інфляції, 54,57 грн. річних та 298,47 грн. пені за період з 13.08.2007 р. по 16.01.2008 р. (157 днів), оскільки в розрахунку позивача наявні арифметичні помилки при обрахуванні інфляційних та річних,

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 599, 629, 712 ЦК України, ст. ст. 193 ГК України, ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85, 116 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Анастасія»(04111м. Київ, вул. Щербакові, 49; ідентифікаційний код 21681903; р/р 8273 у Печерському відділенні КМФ АКБ УСБ, МФО 322012), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гейзер-Ронг»(61108, м. Харків, вул. Академіка Вальтера, 10-А, кв. 41; ідентифікаційний код 30753358; р/р 796 в ХФ ВАТ «Кредобанк»; МФО 350415) 4229 (чотири тисячі двісті двадцять дев»ять) грн. 02 коп. основного боргу, 477 (чотириста сімдесят сім) грн. 35 коп. інфляції, 54 (п»ятдесят чотири) грн. 57 коп. річних, 298 (двісті дев»яносто вісім) грн. 47 коп. пені, 91 (дев»яносто одну) грн. 70 коп. державного мита, 106 (сто одинадцять) грн. 09 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

С.М. Жирнов

Дата підписання рішення –07.04.2008 р.