ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2008                                                                                Справа №8/549

м. Полтава

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Полтава

до Підприємства Полтавської виправної колонії № 64, м.Полтава

про стягнення 6663,69 грн.

Суддя Плеханова Л.Б.

Секретар Батрак Я.А.

Представники:

від позивача: Фищук В.В. дор.№ 80-84/474 від 15.02.07 р.

від відповідача: Мирось С.В. дор.№ 2 від 10.01.08 р.

Гальза Л.М.

Суть спору: Розглядається позовна заява Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Полтава до Підприємства Полтавської виправної колонії № 64 про стягнення 6663,69 грн. штрафних санкцій за не ствонрення робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2006 році.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, посилаючись зокрема на те, що у 2006 році на підприємстві працював 1 інвалід, згідно встановленого нормативу (в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, встановив :

Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" зі змінами, внесеними згідно Законів від 06.10.2005 р. № 2602-1У, від 23.02.2006 р. № 3483-1У (стаття 19) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю (далі - роботодавці) установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Роботодавці самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст.19 вказаного вище Закону, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Згідно наданого відповідачем "Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік" (форма № 10-ПІ), середньооблікова кількість штатних працівників становить 13ос. Норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів - 1 ос.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою ст.19 вищевказаного Закону, вважається працевлаштування роботодавцем інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Фактично у роботодавця в 2006 році середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становила 0.

Згідно зі ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", підприємства, установи і організації, в тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 вищевказаного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для роботодавців, де працю є від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Середньорічна заробітна плата на підприємстві згідно Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою КМУ № 70 від 31.01.2007 р. та Інструкції щодо заповнення форми № 10-П1 (річна) "Звіт про занятість та працевлаштування інвалідів" затвердженої наказом Мінпраці 10.02.2007 р. № 42 обчислюється діленням фонду оплати праці штатних працівників (162600 грн.) на середньооблікову кількість ш татних працівни ків облікового складу (13 ос.), 162600 грн.:13=12507,69 грн.). Отже, середньорічна заробітна плата в 2006 році складала 12507,69 грн., половина середньорічної заробітної плати - 6253,85 грн., (12507,69:2=6253,85 грн.).

Відповідач згідно з вимогами Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" повинен сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 6253,85 грн. за незабезпечення працевлаштування інвалідів (1 робоче місце).

Ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та Порядком нарахування пені та її сплати, затвердженим наказом Мінпраці України від 15.05.2007 р. № 223, передбачено порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідач у визначений Законом термін, а саме до 15.04.2007 р. не сплатив добровільно адміністративно-господарські санкції. таким чином, за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій відповідачу нараховується пеня, яка становить 409,84 грн.

Дослідивши докази, а саме копії трудових книжок та оригінали довідок МСЕК, які були надані для огляду в судовому засіданні, суд встановив на підприємстві відповідача у 2006 році працював 1 інвалід, згідно встановленого нормативу, але він не працював не повний рік, а лише 10 місяців.

В зв"язку з вищевикладеним, позовні вимоги Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Полтава до Підприємства Полтавської виправної колонії № 64 район підлягають задоволенню частково в сумі 5553,08 грн.

В частині задоволення решти позовних вимог, суд відмовляє, як безпідставно заявлені позивачем.

Судові витрати покласти на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 158-163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.Задовольнити позовні вимоги частково.

2.Стягнути з Підприємства Полтавської виправної колонії № 64 (36015, м.Полтава, вул.Старокотелевська,6, р/р 2350, Укрсоцбанк, МФО 331014, код 08680655, адреса електронної почти - відсутня, номер засобу зв"язку 8) :

-на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (м.Полтава, вул.Зигіна,1, р/р 0002, ГУДК в Полтавській обл., МФО 831019, Одержувач : УДК в м.Полтаві, код 34698804) - 5553,08 грн. суму боргу;

-в доход державного бюджету України, отримувач: УДК у м.Полтава, ЗКПО 34698804, банк: ГУДКУ у Полтавській області м. Полтава, МФО 831019 на рахунок 0002, КБК 22090200, символ звітності банку 095 - 55,53 грн. судового збору.

Суддя                                                                      Плеханова Л.Б.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.