ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.01.08р.

Справа № А10/565-07

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Метропромбуд" , м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради , м. Дніпропетровськ

про скасування рішення , спонукання вчинити певні дії та визнання протиправними дії

Суддя Кощеєв І.М.

Представники сторін:

від позивача: Прозорова Я.В. (дов.№34 від 09.11.07 р.) - представник

від відповідача : Попов О.О. (дов.№13771 від 21.11.07 р.) - представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача, в якому просить суд :

1.          Скасувати рішення Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради про відмову в реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Метропромбуд»на розчинно-бетонну установку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Ковальчуків, 25, про яке було повідомлено листом № 10985 від 20.09.07.

2.          Зобов’язати Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради зареєструвати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Метропромбуд»на розчинно-бетонну установку літ. «А-1», площею 200,7 кв. м, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Ковальчуків, 25.

3.          Визнати протиправними дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради по неоформленню рішення про відмову в реєстрації права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Метропромбуд»на розчинно-бетонну установку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Ковальчуків, 25, про яке було повідомлено листом № 10985 від 20.09.07, відповідно до чинного законодавства.

Підстави з якими Позивач пов”зує свої позовні вимоги : при повторному зверненні з вимогою зареєструвати право власності на зазначений об’єкт відповідачем 24.09.2007 р. знов було відмовлено, з посиланням на те, що «подані документи не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам чинного законодавства України». Але, рішення про відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно не було оформлено відповідно до чинного законодавства. Позивач вважає, що державним реєстратором здійснені протиправні дії по неоформленню рішення належним чином відповідно до чинного законодавства.

Посилання Відповідача на те, що до цього часу нерухоме майно не було ні за ким зареєстрованим, за думкою Позивача є необґрунтовані, оскільки до 1 січня 2004 року (набрання чинності Цивільним кодексом України) не було обов’язковим реєструвати право власності на нерухоме майно, крім того, не в компетенції відповідача ставити під сумнів судове рішення.

Позивач також вказує нга те, що згідно зі ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто спір про право відсутній, оскільки рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2005р. за Позивачем визнано право власності на вказане нерухоме майно.

Представник Відповідача проти задоволення позовних вимог Позивача заперечує, зазначаючи на їх необґрунтованості та безпідставності, але відзиву на позов не надав.

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судової постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2005 р. по справі № 19/62 : визнано дійсними договори купівлі-продажу № 7/26/09, № 8/26/09, № 9/26/09, укладені 26.09.2002 р. між ВАТ «Дніпрометробуд»і ТОВ «Метропромбуд»; визнано право власності за ТОВ «Метропромбуд»на нерухоме майно, розташоване м. Дніпропетровську по вул. Братів Ковальчуків, 25, а саме: розчинно-бетонна установка, будівля підстанції КТПН 8,5 х 4,1 х 5,2 м, 1980 р. в., підстанція КТР-400, 1980 р. в. Рішення набрало законної сили.

Під час підготовки об’єкту до державної реєстрації у відповідності до п. 1.6 Положення було виготовлено технічний паспорт на розчинно-бетонну установку літ. «А-1»по вул. Братів Ковальчуків, 25, площею 200,7 кв. м.

На підставі вищевикладеного Товариство з обмеженою відповідальністю «Метропромбуд»звернулося до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради, яке повинно було зареєструвати право власника на підставі рішення суду.

Однак, Відповідачем було відмовлено у зв’язку з тим, що «неможливо встановити, на який саме об’єкт нерухомого майна рішенням суду визнано право власності. Тобто в рішенні суду не вказана літерація та площа нерухомого майна».

Вказане рішення Відповідача було оскаржено до господарського суду. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2007 р. задоволено апеляційну скаргу відповідача, постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2007 р. у справі № А 7/59-07 скасовано, у позові відмовлено.

Судове рішення було обґрунтоване тим, що у рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2005 р. по справі № 19/62 відсутні технічні характеристики об’єктів нерухомого майна, на які визнано право власності, та будь-які посилання на правовстановлювальний документ попереднього власника, в якому були зазначені технічні характеристики, у зв’язку з чим неможливо ідентифікувати об’єкт нерухомості, технічна інвентаризація якого була проведена після прийняття судом рішення про визнання права власності, і об’єкту, на який було визнано судом право власності, що позбавляє можливості відповідача здійснити реєстрацію права власності, при цьому зроблено висновок про те, що позивачу була надана можливість для усунення недоліків наданих ним для реєстрації документів.

У зв’язку з цим 16.08.2007 р. ухвалою господарського суду від 16.08.2007 р. роз’яснено рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2005 р. по справі № 19/62-05 в частині визнання права власності і зазначено, що слід вважати, що право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Метропромбуд»визнано на розчинно-бетонну установку літ. «А-1», площею 200,7 кв. м., яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Ковальчуків, 25.

Проте, при зверненні з вимогою зареєструвати право власності на зазначений об’єкт ( замовлення № 7815/07 від 22.08.2007 р. ) Відповідачем листом № 10985 від 20.09.2007 р. знов було відмовлено, посилаючись на те, що «подані документи не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам чинного законодавства України».

Згідно зі ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто спір про право відсутній, оскільки рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2005 р. за Позивачем визнано право власності на вказане у позові нерухоме майно.

Ст. 19 Конституції України зобов’язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 ЦК України, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

03.08.2004 р. набрав чинності Закон України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, який регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості (ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” ( далі Закон ), підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, зокрема є: рішення суду про право власності на об'єкт незавершенного будівництва; рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

У ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону наведений вичерпний перелік підстав у відмові державної реєстрації права, до якого наведена відповідачем у оспорюваному рішенні підстава не віднесена. За ч. 3 ст. 24 Закону, відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону –до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Окрім того, згідно з п. 10 Додатку № 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. ( зі змінами і доповненнями ), рішення суду про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна є правовстановлювальним документом, на підставі якого здійснюється реєстрація права власності.

Таким чином, відмова Відповідача у реєстрації права власності визнаного на підставі рішення суду та роз’ясненого ухвалою господарського суду від 16.08.2007 р. - не ґрунтується на законі.

Відмова у державній реєстрації права на нерухомість може бути оскаржена до суду ( ч. 3 ст. 182 ЦК України).

Компетенція адміністративних судів, згідно із п.1 ч. 1 ст. 17 КАС України поширюється на спори юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, господарський суд прийшов до висновку, що суб'єкт владних повноважень ( Відповідач ) діяв по відношенню до Позивача ( відмова в реєстрації права власності ) –не на підставі та не у межах повноважень та спосібу, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень і зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, Відповідачем безпідставно було відмовлено вдруге у проведені державної реєстрації речових прав на нерухоме майно – на підстанцію літ. «А-1», площею 22,6 кв. м., яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Ковальчуків, 25-Д.

Відповідно до чинного законодавства акт державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Повідомлення відповідачем у листі про неможливість державної реєстрації прав власності на будівлю підстанції не є актом державного органу відповідно до чинного законодавства, тому вимога Позивача про його скасування є безпідставною та не підлягає задоволенню;

Що стосується вимоги Позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача по неоформленню рішення про відмову в реєстрації права власності, ця вимога також не підлягає задоволенню, оскільки Законом України від 01.07.2004 р. „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, який регулює відносини, пов’язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, не передбачено у разі відмови в державній реєстрації речових прав на нерухоме майно прийняття рішення про відмову в реєстрації.

Згідно вищезазначеного, керуючись ст. ст. 49, 71, 87, 94, 98, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Позивача –задовольнити частково.

Зобов’язати Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради зареєструвати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Метропромбуд»на розчинно-бетонну установку літ. «А-1», площею 200,7 кв. м, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Ковальчуків, 25.

Стягнути з Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” Дніпропетровської обласної ради ( 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 9; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Метропромбуд” ( 49082, м. Дніпропетровськ, пр. Калініна, 85; ) 1 грн. 13 коп. - витрати по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України

Постанова набирає законної сили у відповідності із статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Кощеєв

Дата підписання постанови, оформленої у

відповідності до ст.163 КАС України –31.01.2008 р.