СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

27 березня 2008 року

Справа № 2-19/4974-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Дікан Л.І.

за участю представників сторін:

позивача: Одинець Віталій Леонідович, довіреність № б/н від 12.03.08;

відповідача: Любомирська Олена Валеріївна, довіреність № б/н від 05.12.07;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваклуб "Чайка" м. Євпаторія на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Мокрушин В.І.) від 22 лютого 2007 року у справі № 2-19/4974-2006А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваклуб "Чайка" (пр. Перемоги, 73а, оф. 91, Євпаторія, 97400)

до          Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Революції, 61, Євпаторія, 97416)

про визнання недійсними вимоги та рішень

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який введено в дію з 01 вересня 2005 року, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

20 січня 2006 року ТОВ „Акваклуб „Чайка” звернулося до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Управління ПФУ в місті Євпаторія про визнання недійсною вимоги про сплату боргу зі страхових внесків від 29 вересня 2005 року № ю-899 про плату збору; визнання недійсними рішення Управління ПФУ в м. Євпаторії від 10 жовтня 2005 року № 2635/04-03-73-26 за результатами розгляду заяви та рішення Головного управління ПФУ в АР Крим від 31 жовтня 2005 року № 6760/06-6 за результатами розгляду скарги (а.с. 2-4).

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії відповідача не відповідають фактичним обставинам та діючому законодавству.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 16 лютого 2006 року провадження у справі було зупинено та призначена судово-бухгалтерська експертиза (а.с. 41).

Відповідно до висновків судово-бухгалтерської експертизи № 19/08 від 29 січня 2007 року, висновки, відображені в акті перевірки № 97-ю від 29 вересня 2005 року про наявність недоїмки зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 378,97 грн., підтверджуються даними первісного бухгалтерського обліку ТОВ “Акваклуб “Чайка” (а.с. 55-57).

УПФУ в м. Євпаторія позовні вимоги не визнало з мотивів, які викладені у відзиві на позов, просило у задоволенні позову відмовити (а.с. 30-31).

Постановою господарського суду АР Крим від 22 лютого 2007 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 69-72).

В апеляційній скарзі позивач просить постанову суду скасувати, як прийняту в порушення норм матеріального та процесуального права, постановити нову, якою задовольнити його позовні вимоги.

У судовому засіданні, яке відбулося 27 березня 2008 року, представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував, вважає постанову суду законною та обґрунтованою.

Судова колегія, відповідно до вимог статті 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (із змінами та доповненнями), п.1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (затвердженого наказом Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 21 травня 2002 року № 442/6730), управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхові внески –це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхувальниками відповідно до цього закону є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Судом встановлено, що ТОВ „Акваклуб „Чайка” зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Євпаторія АР Крим (далі- УПФУ) як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 6 статті 17 Закону України № 1058-ІV, страхувальник, яким є ТОВ „Акваклуб „Чайка”, зобов'язаний нараховувати, обчислювати й сплачувати у встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Встановлено, що 29 вересня 2005 року Управлінням ПФУ в м. Євпаторії було проведено перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування і перерахування страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування ТОВ ”Акваклуб “Чайка” за період з 01 червня 2005 року по 13 вересня 2005 року , у зв’язку з чим складено акт № 97-ю (а.с. 7-9).

Відповідно до акту перевірки встановлена недоїмка у сумі 378,97 грн., на яку на адресу ТОВ “Акваклуб “Чайка” було направлено вимогу від 29 вересня 2005 року № Ю-899 на суму 378,97 грн. про її сплату зі страхових внесків (а.с.10).

10 жовтня 2005 року Управлінням ПФУ в м. Євпаторії прийнято рішення за результами розгляду заяви № 2635/04-03-73-26 від 10 жовтня 2005 року, згідно якому заява ТОВ “Акваклуб “Чайка” від 05 жовтня 2005 року про узгодження вимог про сплату недоїмки залишена без задоволення; вимога Управлення ПФУ № Ю - 899 від 29 вересня 2005 року на суму 378,97 грн. залишена без змін (а.с.14-15).

31 жовтня 2005 року Головним управлінням ПФУ в АР Крим прийнято рішення за результатами розгляду скарги, згідно якого скарга ТОВ “Акваклуб “Чайка” про скасування вимог Управління № Ю-899 від 29 вересня 2005 року про сплату недоїмки на суму 378,97 грн. залишена без задоволення; вимоги управління № Ю-899 від 29 вересня 2005 року про сплату недоїмки в сумі 378,97 грн. залишені без змін (а.с.17-18).

Крім того, висновок судово-бухгалтерської експертизи № 19/08 від 29 січня 2007 року свідчить про те, що висновки Управління ПФУ в місті Євпаторія, які відображені в акті № 97-ю від 29 вересня 2005 року підтверджуються даними первісного бухгалтерського обліку ТОВ “Акваклуб “Чайка”.

Згідно пункту 2 постанови Правління Пенсійного Фонду України від 19 грудня 2003 року за №21-2 "Про затвердження Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2004 року за № 81/8680 передбачено, що рішення за результатами розгляду скарги страхувальника у межах процедури оскарження рішення про на ії суму штрафу, нарахування пені та вимог про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійному фонді України - Голова правління Пенсійного фонду України або його заступники відповідно до розподілу функціональних повноважень; в головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - начальники головних управлінь або їх заступники; в управліннях Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах - начальники управлінь або їх заступники.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.6 частини 2 вищевказаного Порядку, у разі коли страхувальник вважає, що орган Пенсійного фонду в районі, місті, районі у місті (далі - територіальний орган Пенсійного фонду) невірно визначив суму недоїмки, такий страхувальник має право звернутися до територіального органу Пенсійного фонду, вимога про сплату недоїмки якого оскаржується, з заявою про узгодження вимоги, яка подається у письмовій формі та супроводжується документами (розрахунками, копіями платіжних доручень тощо), що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

У разі незгоди страхувальника з рішенням територіального органу Пенсійного фонду, прийнятим у межах процедури узгодження вимоги про сплату недоїмки, подальше його оскарження здійснюється відповідно до вимог цього Порядку щодо розгляду скарг страхувальників на рішення органів Пенсійного фонду або в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3.1 частини 3 Порядку, у разі коли страхувальник, банк, організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, вважає, що орган Пенсійного фонду прийняв рішення, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий страхувальник, банк, організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити у вищому органі Пенсійного фонду таке рішення.

Згідно частини 1 та пункту 7 частини 3 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-1V від 09 липня 2003 року, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків, страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. У разі якщо страхувальник, протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Статтею 23 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно частини 7 пункту 1 статті 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Отже, вимоги Управління ПФУ в м. Євпаторія є законними та обґрунтованими, у зв’язку з чим підлягають виконанню.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не приймаються судовою колегією, так як є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Так як при вирішенні даної справи судом першої інстанції норми матеріального і процесуального права не порушено, підстави для скасування або зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ "Акваклуб "Чайка" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду АР Крим від 22 лютого 2007 року у справі № 2-19/4974-2006А залишити без змін.

Головуючий суддя                    підпис                    З.Д. Маслова

Судді                                                  підпис                    В.А. Лисенко

підпис                    М.І. Ткаченко