ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"01" квітня 2008 р.                                                  Справа № 3/74

« 01 » квітня 2008 року справа № 3/74

12 год. 00 хв.

За позовом Прокурора Бахмацького району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі м.Бахмач, вул.Пушкіна, 2

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Будлайф Україна” м.Бахмач, вул.Чернігівська, 60

про стягнення 64628,29 грн.

Суддя В. М. Репех

За участю секретаря судового засідання Карнабеда Т. О.

Представники сторін :

від позивача: не з”явився

від відповідача: Прокопенко Н. В. –представник ТОВ „Будлайф Україна”, довіреність № 48 від 05.03.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення 64628,29 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Під час розгляду справи позивач подав заяву № 691/08-2 від 07.03.2008р. про збільшення розміру позовних вимог, а саме, Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі просить збільшити розмір заборгованості по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування з 64628,29 грн. до 87994,09 грн. ( внески за грудень 2007 року –23051,63 грн., нарахована пеня в сумі 9,15 грн. та штрафні санкції в розмірі 305,02 грн. ).

Відповідач в засіданні суду 11.03.2008р. проти позову заперечував, посилаючись на те, що ВДВС Бахмацького РУЮ відкрито виконавче провадження згідно вимоги № 432 щодо примусового стягнення 64628,28 грн. боргу. В засіданні суду 01.04.2008р. по суті заявлених вимог заперечень не надав.

Суд, з’ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Будлайф Україна” зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-ІV.

Цим Законом виключно визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками; види пенсійних виплат.

Відповідно до статті 15 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року N 1058-ІV платниками внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст.14 цього Закону.

Відповідач, як страхувальник є платником страхових внесків.

Статтею 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року N 1058-ІV передбачено, що підприємства повинні сплачувати внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в розмірах та в строки, визначені зазначеними нормативними актами.

Згідно п.6 ст.20 Закону N 1058-IV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід).

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків, а також за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків відповідно до частини дев'ятої статті 106 застосовуються штрафні санкції та нараховується пеня.

Відповідач порушив вимоги Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року N 1058-IV, в зв’язку з чим станом на 01.01.2008р. заборгованість відповідача по обов’язкових платежах до Пенсійного фонду за серпень –листопад 2007 року становить 64628,29 грн., що підтверджується розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за серпень –листопад 2007 року, самостійно поданих відповідачем до управління Пенсійного фонду.

Згідно п. 2 ст. 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно ч. 1-3 п. 3 ст. 106 Закону № 1058 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Управлінням Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі була направлена відповідачу вимога про сплату боргу № Ю-432У від 04.01.2008р., яка була отримана боржником 14.01.2008р.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки, що передбачено п.3 ст.106 Закону № 1058.

Оскільки вимога про сплату недоїмки відповідачем не оскаржувалась, вона вважається узгодженою.

При таких обставинах, враховуючи вищезазначене, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Заява Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі про збільшення позовних вимог залишається без розгляду, оскільки останнім не надано доказів про надіслання відповідачу вимоги про сплату недоїмки, як це передбачено п.3 ст.106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року N 1058-ІV.

Окрім того, до позовної заява додана вимога № Ю-432У від 04.01.2008р., але згідно клопотання позивача № 914/08-2 від 31.03.2008р. до матеріалів справи додана копія постанови ВДВС Бахмацького РУЮ про повернення без виконання вимоги № ю 432 у від 28.12.2007р.

Залишення клопотання без розгляду не лишає позивача права для звернення до адміністративного суду в загальному порядку для стягнення суми заборгованості.

Керуючись ст.ст.69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будлайф Україна” ( м.Бахмач, вул.Чернігівська, 60, р/р в ОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі ( м.Бахмач, вул.Пушкіна, 2 ) 64628,29 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя В. М. Репех

Повний текст постанови підписаний