Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" листопада 2008 р.

Справа № 5/889

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Антонюк Є.О. - представник за довіреністю

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Елтех" (м.Коростишів)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліта-Сервіс" (м. Бердичів)

про стягнення 26650,00 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 26650,00 грн. заборгованості за поставлений товар та виконані роботи , з яких 1066,00 грн. - сума основного боргу, 25584,00 грн. - пеня.

Представник позивача в судовому засіданні надав уточнений розрахунок пені, згідно якого пеня становить 214,06 грн. Позовні вимоги підтримав в частині стягнення 1066,00 грн. основного боргу та 214,06 грн. пені з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір від 12.06.07р., довіреність, видаткові накладні, акт здачі-прийняття робіт, банківські виписки, претензію, акт звірки взаємних розрахунків, розрахунок, свідоцтво про державну реєстрацію, ліцензію, статут, довідку про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.06.07р. між сторонами був укладений договір на поставку технічних засобів та виконання монтажних і налагоджувальних робіт від 12.06.07р. (а.с.10-11), відповідно до умов якого відповідач (замовник) доручає, а позивач (виконавець) бере на себе зобов'язання по постачанню матеріалів та монтажу налагоджувальних технічних засобів відповідно до переліку.

Відповідно до п.2.1 договору, позивач зобов'язаний поставити, змонтувати, налагодити та передати відповідачеві обладнання в кількості і асортименті відповідно до кошторису, а замовник зобов'язаний прийняти та оплатити поставлене обладнання та надані послуги у строки, визначені даним договором.

Згідно з п. 4.1 зазначеного договору, термін оплати: протягом 3-ох банківських днів з моменту підписання даного договору - проводиться авансова оплата в розмірі 50% від вартості договору.

Протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту приймання виконаних робіт - проводиться остаточний розрахунок (п.4.2 договору).

На виконання умов даного договору, позивач поставив відповідачеві товар та виконав монтажно-налагоджувальні роботи на загальну суму 3744,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000080 від 23.08.07р., актом №ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт та довіреністю НБВ №598525 від 23.08.07р. (а.с.12-14).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості товару та наданих послуг виконав частково, сплативши позивачеві 2278,00 грн., про що свідчать банківські виписки від 19.06.07р. та від 25.06.07р. (а.с.15-16).

06.11.07р. позивач надіслав відповідачеві вимогу (претензію) №13 від 31.10.07р. про сплату боргу (а.с.19-20), яку відповідач залишив без відповіді, сплативши позивачеві 400,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 21.02.08р. (а.с.17).

Таким чином, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді у відповідача існує заборгованість перед позивачем в сумі 1066,00 грн. (3744,00 грн. - 2278,00 грн. - 400,00 грн.) за поставлені матеріали, про що свідчить акт звірки взаємних розрахунків, підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплений печатками (а.с.24).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Як передбачено ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 1066,00 грн. основного боргу обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь 25584,00 грн. пені.

Проте, в судовому засіданні представник позивача надав уточнений розрахунок пені, згідно якого розмір пені складає 214,06 грн.

Відповідно до п. 7.9 договору, за несвоєчасну оплату товару та послуг, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Перевіривши уточнений розрахунок пені, суд вважає, що позивач збільшив період нарахування пені, оскільки відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки строк сплати за поставлені матеріали не був встановлений договором, то строк сплати необхідно рахувати з врахуванням вимог вищезазначеної ч.2 ст. 530 ЦК України.

Як суд зазначав вище, позивач надіслав відповідачеві вимогу 06.11.07р.

Тому пеню необхідно нараховувати, починаючи з 17.11.07р. (06.11.07р. + 7 днів відповідно до ст. 530 ЦК України + 3 поштового обігу), а не з 10.11.07р., як нараховував позивач.

Таким чином, суд вважає за необхідне зробити перерахунок пені за листопад і грудень 2007р.:

- 16 (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 днів х 1466,00 грн. (сума боргу) х 45 (кількість днів прострочки) / 100 = 28,92 грн.

Крім того, згідно з вимогами ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Тому пеню потрібно було нараховувати по 17 травня 2008 р. (з 17 листопада 2007 р. протягом 6 місяців).

Таким чином, розмір пені, який підлягає задоволенню, становить 123,68 грн. (28,92 грн. (пеня за листопад і грудень 2007р.) + 43,84 грн. (пеня за січень - лютий 2008р. згідно розрахунку) + 39,04 грн. (пеня за березень - квітень 2008р. згідно розрахунку) + 11,88 грн. (пеня за травень 2008 р. із розрахунку: 24 (подвійна облікова ставка НБУ) / 366 днів х 1066,00 грн. х 17 (кількість днів прострочки) / 100 = 11,88 грн.).

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 25584,00 грн. пені.

Отже суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 25460,32 грн. (25584,00 грн. - 123,68 грн.).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в акті звірки взаємних розрахунків суму основного боргу визнав.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 1066,00 грн. основного боргу та 123,68 грн. пені є обгрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню. А в частині стягнення 25460,32 грн. пені суд відмовляє в задоволенні позову.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 692, 712, 901 ЦК України, ст. 232 ГК України, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженоювідповідальністю "Еліта-Сервіс", Житомирська область, м. Бердичів, вул. Воровського, 4,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Елтех", Житомирська область, м. Коростишів, вул. Більшовицька, 68,

- 1066,00 грн. - основного боргу;

- 123,68 грн. - пені;

- 11,90 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 5,27 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 25460,32 грн. пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу