ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.08 р.                     Справа № 2/1

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачевій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “УкрДонінвест” м. Торез

до відповідача: Державного відкритого акціонерного товариства “Вантажно-транспортне управління “Шахтарськвантажтранс” м. Шахтарськ

про: стягнення заборгованості в розмірі 431856,72грн.

за участю

представників сторін:

від позивача: Кірячок І.О. – за довір.

від відповідача: Кищенко Л.А., Петров Г.В., Банніков О.В. – за довір.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “УкрДонінвест” м. Торез, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного відкритого акціонерного товариства “Вантажно-транспортне управління “Шахтарськвантажтранс” м. Шахтарськ про стягнення заборгованості в розмірі 431856,72 грн. з яких: борг в розмірі – 325712,85грн., 87217,41грн. – індекс інфляції, 18926,46 грн. – 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу № 5/01-05 від 27.01.2005р., № 6/01-05 від 27.01.2005р., видаткові накладні, рахунки, довіреності, виписки банку, акти взаємозаліку.

Позивачем в порядку ст. 22 ГПК України надано заяву про збільшення позовних вимог, де останній збільшує позовні вимоги на суму пені в розмірі 26556,75грн.

11.02.2008р. позивач до прийняття рішення по справі надав заяву про уточнення позовних вимог, якою останній зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 265712,85грн. – суму основного боргу, 15440,45грн. – 3% річних, 71930,96грн. – індекс інфляції та 21664,69грн. - пені. З приводу зазначеного судом розглядаються остаточні позовні вимоги позивача.

Відповідач надав відзив на позовну заяву № 14/61 від 31.01.2008р., де позовні вимоги визнає частково в розмірі 265712,85грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши договірні відносини, що виникали між сторонами, надані докази з боку обох сторін в обґрунтування наявності та відсутності боргу з заявлених позивачем підстав, суд ВСТАНОВИВ:

27.01.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “УкрДонінвест” (Продавець) та Державним відкритим акціонерним товариством “Вантажно-транспортне управління “Шахтарськвантажтранс” (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 06/01-05.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору Продавець зобов’язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити на умовах договору, запасні частини до тепловозів.

Розділом 3 договору “Здача-приймання товару” встановлено, що товар вважається переданим у власність Покупця з моменту підписання товарної накладної. Право власності на товар переходить до Покупця з моменту приймання товару та оформлення накладної на відпуск товару.

Згідно до п. 3.1. договору оплата товару Покупцем здійснюється по договірним цінам шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в продовж 5 днів після отримання товару та переходу права власності на нього.

В підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткову накладну № РН-0000020 від 24.02.2005р. на суму 252441,60грн., рахунок – фактуру № СФ-21 від 24.02.2005р., податкову накладну № 21 від 24.02.2005р. Факт отримання запасних частин відповідачем підтверджується довіреністю ЯИЧ № 774322.

Відповідач умови договору виконав частково за отримані запасні частини до тепловозів розрахувався в сумі 60000грн. ( платіжне доручення № 1378 від 15.08.2005р. на суму 10000грн., платіжне доручення № 25 від 11.01.2008р. на суму 2000грн., платіжне доручення № 26 від 11.01.01.2008р. на суму 48000грн.)

Таким чином, на момент розгляду справи за відповідачем по договору № 06/01-05 рахується заборгованість в розмірі 192441,60грн., що підтверджується первинними документами, які додані до матеріалів справи.

Крім того 27.01.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “УкрДонінвест” (Продавець) та Державним відкритим акціонерним товариством “Вантажно-транспортне управління “Шахтарськвантажтранс” (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 5/01-05.

Предметом зазначеного договору є зобов’язання Продавця поставити та передати у власність Покупця паливо-мастильні матеріали (товар), а Покупець зобов’язаний прийняти та своєчасно оплатити товар.

Пунктом 4.4. договору визначено, що право власності на товар переходить до Покупця з моменту приймання товару та оформлення накладної на відпуск товару.

Розділом 5 “Порядок розрахунків” встановлено, що оплата Товару Покупцем здійснюється по договірній цині шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в продовж 5 днів після отримання товару та переходу права власності на нього.

Позивачем в підтвердження виконання договору надані наступні первинні документи:

-          видаткова накладна № РН-0000008 від 01.02.2005р. на суму 47709,48грн., рахунок – фактура № СФ-0000009 від 01.02.2005р., податкова накладна № 9 від 01.02.2005р.;

-          видаткова накладна № РН-0000009 від 03.02.2005р. на суму 13823,04грн., рахунок-фактура № СФ-0000010 від 03.02.2005р., податкова накладна № 10 від 03.02.2005р.;

-          видаткова накладна № РН-0000010 від 04.02.2005р. на суму 40912,20грн., рахунок-фактура № СФ-0000013 від 04.02.2005р., податкова накладна № 11 від 04.02.2005р.;

-          видаткова накладна № РН-0000011 від 08.02.2005р. на суму 13823,04грн., рахунок-фактура № СФ-0000014 від 08.02.2005р., податкова накладна № 12 від 08.02.2005р.;

-          видаткова накладна № РН-0000012 від 09.02.2005р. на суму 13823,04грн., рахунок-фактура № СФ-0000015 від 09.02.2005р., податкова накладна № 13 від 09.02.2005р.;

-          видаткова накладна № РН-0000015 від 11.02.2005р. на суму 81738грн., рахунок-фактура № СФ-0000018 від 11.02.2005р., податкова накладна № 16 від 11.02.2005р.;

-          видаткова накладна № РН-0000014 від 11.02.2005р. на суму 13881,12грн., рахунок-фактура № СФ-0000017 від 11.02.2005р., податкова накладна № 15 від 11.02.2005р.;

-          видаткова накладна № РН-0000013 від 11.02.2005р. на суму 13823,04грн., рахунок – фактура № СФ-0000016 від 11.02.2005р., податкова накладна № 14 від 11.02.2005р.;

-          видаткова накладна № РН-0000018 від 23.02.2005р. на суму 44038,14грн., рахунок-фактура № СФ-0000021 від 23.02.2005р., податкова накладна № 19 від 23.02.2005р.;

-          видаткова накладна № РН-0000091 від 21.09.2005р. на суму 19108,32грн., рахунок-фактура № СФ-0000157 від 21.09.2005р., податкова накладна № 147 від 21.09.2005р.;

-          Видаткова накладна № РН-0000105 від 20.10.2005р. на суму 19224,48грн., рахунок-фактура № СФ-0000186 від 20.10.2005р., податкова накладна № 178 від 20.10.2005р.;

-          Видаткова накладна № РН-0000121 від 01.11.2005р. на суму 112845,68грн., рахунок-фактура № СФ-0000205 від 01.11.2005р., податкова накладна № 204 від 01.11.2005р.

Факт отримання паливо-мастильних матеріалів відповідачем підтверджується довіреностями ЯИЧ № 774315 від 17.02.2005р., ЯКС № 288412 від 21.09.2005р., ЯИЧ № 774292 від 11.02.2005р., ЯИЧ № 774283 від 01.02.2005р., ЯКС № 289613 від 01.11.2005р., ЯКС № 288492 від 20.10.2005р.

Всього за договором № 5/01-05 від 27.01.2005р. позивачем було поставлено товар на загальну суму 434749,58грн., відповідач умови договору виконав частково за отримані паливо-мастильні матеріали розрахувався частково в розмірі 361478,33грн., таким чином за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 73271,25грн.

Всього за відповідачем за обома договорами договором рахується заборгованість в розмірі 265712,85грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.2008р. та визнано відповідачем у судовому засіданні.

Відповідач під час розгляду справи зазначену заборгованість оплатив в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 0249 від 08.02.2008р. на суму 265712,85грн., яке долучено до матеріалів справи.

Таким чином на момент слухання справи у відповідача не має заборгованості перед позивачем та провадження у справі стосовно стягнення суми основного боргу в розмірі 265712,85грн. підлягає припиненню на підставі п. 11 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відсутність предмету спору.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Також на підставі п. 4.2. договору № 6/01-05 та п. 6.2. договору № 5/01-05 за порушення умов договорів позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 21664,69грн. за період з 08.07.2007р. по 08.01.2008р.

Зазначені вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно до п. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та п. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позивачем безпідставно нараховано штрафну санкцію на суму заборгованості 265712,85грн., оскільки нарахування штрафної санкції, а саме пені припинилося відповідно в травні 2006р. та мало бути стягнуто у повному об’ємі до листопада 2006р., але позовна заява подана до господарського суду 16.01.2008 р.

Тобто, вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 21664,69грн. не є правомірними та не підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 15440,45грн. за період з 01.02.2006р. по 08.01.2008р. та індекс інфляції в розмірі 71930,96грн. за період з 01.02.2006р. по 08.01.2008р. на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в розмірі 71930,69грн., 3% річних за прострочку виконання грошових зобов’язань в сумі 15440,45грн. підлягають задоволенню.

Відповідно зі ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно задоволеній суми.

11.02.2008р. у судому засіданні в відповідності до приписів ст. 85 ГПК України за згодою сторін було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

На підставі викладеного та керуючись Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України ст. ст. 22, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 59, 82-85 Господарським процесуальним кодексом України суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “УкрДонінвест” м. Торез до Державного відкритого акціонерного товариства “Вантажно-транспортне управління “Шахтарськвантажтранс” м. Шахтарськ про стягнення заборгованості в розмірі 374748,95грн. – задовольнити частково.

Провадження у справі стосовно стягнення суми боргу в розмірі 265712,85грн. припинити на підставі п. 11 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства “Вантажно-транспортне управління “Шахтарськвантажтранс” (86200, Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Кірова, 1а, п/р 5389 в філії “Відділення ПІБ м. Шахтарськ”, МФО 334613, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УкрДонінвест” (86600, Донецька область, м. Торез, вул. Ніколаєва, 28, п/р 8501 в ДРУ КБ “ПриватБанк” м. Донецьк, МФО 335496, ) 3% річних в розмірі 15440,45грн., індекс інфляції в розмірі 71930,96грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 3530,84грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 111,17грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дні прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дні набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 11.02.2008р.

Суддя Мартюхіна Н.О.