ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2008 р.

№ 14/165-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т.Б. Дроботової - головуючого

Н.О. Волковицької

Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача

не з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

Кузьома В.В., дов. від 01.10.2008р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен банк "Аваль" в особі Херсонської обласної дирекції "Райффайзен банк "Аваль"

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року

у справі

№ 14/165-08 господарського суду Херсонської області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен банк "Аваль" в особі Херсонської обласної дирекції "Райффайзен банк "Аваль"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Продексім, ЛТД"

про

стягнення 688567,40грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом про звернення стягнення в розмірі 688567,40грн. (в тому числі 600000грн. заборгованості за кредитом та 88567,40грн. заборгованості за відсотками) на майно відповідача, що передано в заставу позивачу за договором застави майбутнього урожаю від 26.01.2006р. та за договором застави товарів в обігу від 26.01.2006р. з метою задоволення вимог банку по Генеральній кредитній угоді № 010/03-051/363 від 27.07.2005р. та укладеному в її рамках кредитному договору № 010/03-051/363-2 від 19.01.2006р.

Позовні вимоги мотивовано невиконанням грошових зобов'язань за боржником за кредитними договорами (Каховським державним аграрним технікумом), в зв'язку з чим наявні підстави для звернення стягнення на майно відповідача в межах забезпеченого ним грошового зобовязання за договорами застави відповідно до положень статей 526, 590, 611, 615 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, статті 20 Закону України "Про заставу".

Відповідач відхилив позов з огляду на достатність власного майна боржника за кредитним договором для погашення своєї заборгованості в межах виконавчого провадження на виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 19.12.2007р. у справі № 2/179-07 господарського суду Херсонської області; також відповідач зазначив, що він виконав свої зобов'язання по забезпеченню виконанню кредитного договору боржником, перерахувавши кошти на суму 799996,42грн.; виконання грошових зобов'язань, що є предметом даного спору, ним не забезпечувалося, відтак відсутні підстави для його відповідальності за боржника.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 08.05.2008р. (суддя Гридасов Ю.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю; судове рішення вмотивовано встановленими обставинами справи щодо укладання відповідачем договорів застави в межах забезпечення виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 010/03-051/363-1 від 27.07.2005р. в розмірі 799996,42грн. та припинення даного зобовязання внаслідок сплати відповідачем суми 799996,42грн. грошовими коштами за договором поруки. Господарський суд дійшов висновку, що договір застави майбутнього урожаю від 26.01.2006р. та договір застави товарів в обігу від 26.01.2006р. не забезпечували грошові зобовязання боржника за кредитним договором № 010/03-051/363-2 від 19.01.2006р., відтак вимоги позивача суперечать статтям 20, 28 Закону України "Про заставу", статті 599 Цивільного кодексу України.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 14.03.2006 року (судді: Кагітіна Л.П. –головуючий, Хуторной В.М., Яценко О.М.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з мотивів його законності та обґрунтованості. Відхиляючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції послався на передбачені в кредитних договорах позивачем та одержувачем кредитних коштів умови кредитування.

Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення у даній справі та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що при винесені оскаржуваних судових актів судами першої та апеляційної інстанцій невірно застосовано норми матеріального права, а саме частину 1 статті 20, статтю 28 Закону України "Про заставу", статтю 203 Господарського кодексу України та статті 589, 593, 599 Цивільного кодексу України, в зв'язку з чим суди дійшли помилкового висновку про припинення зобов'язань відповідача за договорами застави.

Зокрема, заявник зазначає, що відповідно до умов договорів застави відповідач є зобов'язаним за невиконання боржником Генеральної кредитної угоди від 27.07.2005р. в цілому, а не за окремими кредитними договорами, укладеними в її межах; таким чином погашення заборгованості за однією з окремих кредитних угод не є підставою для припинення зобов'язань заставодавця за Генеральною кредитною угодою в цілому, а висновки апеляційного господарського суду про припинення зобов'язань відповідача є невірними.

Відповідач не надав відзив по суті касаційної скарги, усно в судовому засіданні просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалені по справі судові акти без змін, як прийняті відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач не скористався правом на участь представника в даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" (кредитор, правонаступником якого є позивач) та Каховським державним аграрним технікумом (позичальник) було укладено Генеральну кредитну угоду № 010/03-051/363 від 27.07.2005р.

Судами встановлено, що відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1,3 цієї Генеральної угоди кредитор зобов'язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди, які є її невід'ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках цієї угоди кредитами не повинен перевищувати суму 800000грн.

Строки користування кредитними коштами, розмір кожного кредиту, відсоткової ставки за користування кредитними коштами, об'єкти кредитування встановлюються сторонами за їх взаємною згодою окремо в кожному кредитному договорі, укладеному в межах Генеральної угоди.

Розділом 2 вказаної Генеральної кредитної угоди передбачено, що при укладенні кредитних договорів в рамках даної Угоди сума кредиту в межах загального ліміту заборгованості, передбаченого пунктом 1.2 цієї Угоди.

Забезпеченням кредитної угоди є договір застави транспортних засобів і сільгосптехніки, договір застави майбутнього врожаю сої та соняшнику 2005 року, укладені з Каховським державним аграрним технікумом; також додатково можуть укладатися договори про поруку, що стають невід'ємною частиною цієї угоди.

Судами встановлено, що 27.07.2005р. зборами засновників та учасників відповідача було прийнято рішення дозволити Товариству виступити поручителем за Каховським державним аграрним технікумом по його кредитним обов'язкам перед АППБ "Аваль", а саме по Генеральній кредитній угоді № 010/03-051/363 від 27.07.2005р. у сумі 800000грн. та відсоткам за ним у строк до 01.01.2007р.

29.07.2005р. з метою забезпечення виконання зобов'язання по Генеральній угоді від 27.07.2005р. позивачем та відповідачем у даній справі було укладено договір поруки, за умовами якого відповідач як поручитель на добровільних засадах прийняв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника –Каховського державного аграрного технікуму, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди № 010/03-051/363 від 27.07.2005р. у повному обсязі цих зобов'язань.

Також 26.01.2006р. позивачем (заставодержателем) та відповідачем (заставодавцем) було укладено договір застави товарів в обігу та договір застави майбутнього врожаю.

Судами встановлено, що дані договори забезпечують вимоги заставодержателя, що витікають з Генеральної кредитної угоди № 010/03-051/363 від 27.07.2005р. та усіх кредитних договорів, що укладені в її рамках та є її невід'ємними частинами (надалі кредитний договір), за умовами якого боржник (Каховський державний аграрний технікум) зобов'язується перед заставодержателем повернути кредит в розмірі 600000грн., сплатити проценти та комісійні тарифи за його користування та неустойку в розмірі, у строки та у випадках, передбачених кредитним договором.

27.07.2005р. АППБ "Аваль" та Каховським державним аграрним технікумом було укладено кредитний договір № 010/03-051/363-1 до Генеральної кредитної угоди № 010/03-051/363 від 27.07.2005р., за умовами якого Банк, згідно умов Генеральної кредитної угоди, відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію (кредит) у сумі 800000грн. (ліміт кредитування) строком до 01.01.2006р. під 17% річних. Під терміном невідновлювальна кредитна лінія розуміється кредитна лінія, при якій при отриманні позичальником повної суми кредитних коштів і досягнення ліміту кредитування подальша видача позичальнику кредитних коштів припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості на протязі дії кредитного договору.

Також 19.01.2006р. АППБ "Аваль" та Каховським державним аграрним технікумом було укладено кредитний договір № 010/03-051/363-2 до Генеральної кредитної угоди № 010/03-051/363 від 27.07.2005р., за умовами якого Банк, згідно умов Генеральної кредитної угоди, відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію (кредит) у сумі 600000грн. (ліміт кредитування) строком до 01.01.2007р. із сплатою 17% річних. Під терміном невідновлювальна кредитна лінія розуміється кредитна лінія, при якій при отриманні позичальником повної суми кредитних коштів і досягнення ліміту кредитування подальша видача позичальнику кредитних коштів припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості на протязі дії кредитного договору.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що звернення стягнення на майно відповідача, що передано у заставу банку за договором застави майбутнього врожаю від 26.01.2006р. та договором застави товарів в обігу від 26.01.2006р., з метою задоволення вимог позивача по Генеральній кредитній угоді № 010/03-051/363 від 27.07.2005р. та укладеному в її рамках кредитному договору № 010/03-051/363-2 в сумі 6888567,40грн. (600000грн. боргу за кредитом та 88567,40грн. боргу за відсотками) були предметом позовних вимог у справі № 2/179-07.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 19.12.2007р. у справі № 2/179-07 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен банк "Аваль" в особі Херсонської обласної дирекції "Райффайзен банк "Аваль" до Каховського державного аграрного технікуму та Товариства з обмеженою відповідальністю "Продексім, ЛТД" про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено частково; з Каховського державного аграрного технікуму стягнуто на користь Банку 639434,92грн. заборгованості (в тому числі 600000грн. основного боргу, 2262,53грн. боргу по відсотках, 37167,12грн. пені по основному боргу, 5,27грн. пені по відсоткам) по Генеральній кредитній угоді № 010/03-051/363 від 27.07.2005р. та кредитному договору № 010/03-051/363-2.

Апеляційним судом під час розгляду справи № 2/179-07 було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Продексім, ЛТД" виконало вимогу Банку про погашення заборгованості позичальника за договором № 010/03-051/363-1 в повному обсязі, а зобовязання позичальника по поверненню кредиту на суму 600000грн. за кредитним договором № 010/03-051/363-2 не було забезпечено порукою Товариства.

В силу частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України є встановленою та не підлягає повторному доведенню в межах даної справи відсутність забезпечення порукою з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Продексім, ЛТД" зобов'язань Каховського державного аграрного технікуму по поверненню кредиту в сумі 600000грн., отриманого на підставі кредитного договору № 010/03-051/363-2 від 19.01.2006р.

На підставі встановлених вище обставин справи суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що як договір поруки, так і договори застави від 26.01.2006р. укладалися в межах Генеральної кредитної угоди № 010/03-051/363 від 27.07.2005р. та кредитного договору № 010/03-051/363-1 від 27.07.2005р.; наслідком припинення основного зобовязання є припинення і забезпечення зобовязання за договором застави.

Проте такий висновок не можна визнати обґрунтованим, оскільки суди першої та апеляційної інстанції не з’ясували дійсні права і обов’язки сторін стосовно предмету спору, не перевірили усі обставини, що мають значення для справи, чим порушили вимоги статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно статей 33, 34, 84 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані довести обставини, на які вони посилаються в підтвердження своїх вимог та заперечень, належними та допустимими доказами, мотивувальна частина рішення господарського суду повинна містити докази, на підстав яких встановлено істотні обставини справи.

За статтею 593 Цивільного кодексу України, право застави припиняється, зокрема, в разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою.

Натомість висновки судів попередніх інстанцій про забезпечення заставою лише зобов'язань за кредитним договором № 010/03-051/363-1 від 27.07.2005р., та про припинення забезпечення зобов'язань за цим договором в силу їх належного виконання не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Так, судами не вказано, які саме юридичні факти, встановлені постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 19.12.2007р. у справі № 2/179-07 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен банк "Аваль" в особі Херсонської обласної дирекції "Райффайзен банк "Аваль" до Каховського державного аграрного технікуму та Товариства з обмеженою відповідальністю "Продексім, ЛТД" про стягнення заборгованості, стосуються даного спору про звернення стягнення на заставлене майно заставодавця, з огляду на підстави звернення з даним позовом та підстав відмови у попередньому позові у задоволенні вимог за рахунок заставленого майна. При цьому судам слід враховувати різницю у способах забезпечення зобов'язань шляхом поруки та шляхом застави.

Також судами не зазначено, які саме докази свідчать про припинення усіх зобов'язань за Генеральною кредитною угодою № 010/03-051/363 від 27.07.2005р. відповідно до умов договору застави.

Натомість, встановивши обставини, які вказують на забезпечення відповідачем кредитних зобов'язань боржника Каховського державного аграрного технікуму в межах отримання ним кредиту на умовах Генеральної кредитної угоди № 010/03-051/363 від 27.07.2005р., та наявність граничного ліміту Генеральної кредитної угоди, суди не встановили обставини справи щодо додержання умов Генеральної кредитної угоди № 010/03-051/363 від 27.07.2005р. при отриманні боржником кредиту в сумі 600000грн. на підставі кредитного договору № 010/03-051/363-2 від 19.01.2006р., а відтак дійсність наданого забезпечення.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що в порушення статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарські суди першої та апеляційної інстанцій не розглянули в судовому процесі всебічно, повно і об'єктивно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.1976 р. № 11 "Про судове рішення" обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають за вище вказаних підстав.

З огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України, постанова апеляційної інстанції та рішення господарського суду підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, господарському суду слід врахувати вищенаведене, та вирішити спір у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен банк "Аваль" в особі Херсонської обласної дирекції "Райффайзен банк "Аваль" задовольнити частково.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року у справі № 14/165-08 господарського суду Херсонської області та рішення господарського суду Херсонської області від 08.05.2008 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд господарському суду Херсонської області.

Головуючий Т. Дроботова

Судді: Н. Волковицька

Л. Рогач