ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.10.08                                                                                           Справа№ 6/195

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Тридента Агро”, м. Київ

до відповідача: ЗАТ “Луги-2”, с.Волощино

про: стягнення 6797грн. 29коп.

Суддя Гоменюк З.П.

Секретар судового засідання Гривняк Г.Т.

Представники:

від позивача: Сербан В.Ф. –предст.

від відповідача: не з’явився

Представнику позивача, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме його процесуальні права та обов’язки, зокрема, права заявляти відводи.

Суть спору: Позов заявлено товариством з обмеженою відповідальністю “Тридента агро” до закритого акціонерного товариства “Луги-2” про стягнення 3108грн. 20коп. основного боргу, 894грн. 69коп пені, 151грн. 06коп. 3 % річних, 1114грн. 41коп. інфляційних втрат, 1118грн. 93коп. штрафу та та 410грн. 00коп. збитків.

Ухвалою суду від 30.07.2008р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 30.09.2008р.

В зв”язку з неявкою представника відповідача в судове засідання 30.09.2008р., розгляд справи відкладено на 14.10.2008р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, письмового пояснення не направив хоча, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Господарському суду представлено достатньо матеріалів, що дає можливість розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

25.04.2006р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро” та закритим акціонерним “Луги-2” було укладено договір № 1-25/04 купівлі-продажу товару, відповідно до якого відповідачу по видаткових накладних №РН-ЛВ00052 від 05.05.2006р.; №РН-ЛВ00057 від 10.05.2006р.; РН-ЛВ00092 від 24.05.2006р.; №РН-ЛВ00148 від 30.06.2006р.; №РН-ЛВ00158 від 06.07.2006р.; №РН-ЛВ00186 від 03.08.2006р. передано засоби захисту рослин на загальну суму 15984грн. 66коп.

Відповідно до п.5.3.договору оплата отриманого товару мала проводитись наступним чином:

- 80% від вартості товару згідно з додатком оплачується покупцем протягом трьох робочих днів з моменту виставлення продавцем рахунку-фактури;

- 20% від вартості товару згідно з додатком оплачується покупцем в строк до 30.11.2006р. без виставлення рахунку-фактури.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України та аналогічних положень ч.1 ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач отриманий товар оплатив частково в сумі 12876грн. 46коп. (до матеріалів справи позивачем долучено копії банківських виписок від 04.05.2006р. на суму 11555грн. та від 02.08.2006р. на суму 1321грн. 46коп.).

Станом на час звернення з позовом до суду заборговансть відповідача становить 3108грн. 20коп.

Згідно ч.2 ст.9 ЦК України, законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Штрафні санкції, частиною 1 статті 231 ГК України, визначені як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.8.2 укладеного договору, за прострочення виконання зобов‘язань покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі 0,08% від вартості наоплаченого товару за кожен день прострочення.

Пунктом 8.3. Договору сторонами погоджено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов‘язань за даним договором, здійснюється без обмеження строку передбаченого п.6 ст.232 ГК України.

З огляду на викладене, позивачем відповідно до п.8.2 договору та на підставі положень Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов‘язань”, якими передбачено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, правомірно нараховано пеню в сумі 894 грн. 69 коп.

Також, відповідно до п.8.4 згаданого договору за несплату або несвоєчасну оплату товару покупець сплачує штраф в розмірі 7% від вартості товару, розмір якого в данному випадку становить 1118 грн. 93 коп.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 1114грн. 41коп. та 3% річних у розмірі 151грн.06коп. згідно поданого розрахунку за період з 30.11.2006р. по 02.07.2008р. Суд вважає дану вимогу правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути 410грн. 00коп. збитків у вигляді витрат, понесених в зв’язку з захистом та відновленням свого порушеного права. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №142/06/08 від 24.06.2008р., акт здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг від 02.07.2008р., ст. 224 ГК України та ст.ст. 22, 623 ЦК України відповідно до яких відповідач повинен відшкодувати збитки, які позивач поніс у зв’язку з відновленням свого порушеного права, а саме згідно п..3.1 договору №142/06/08 від 24.06.2008р., оскільки позивачем платіжним дорученням №7239 від 10.07.2008р. сплачено ТзОВ “Незалежна юридична компанія” 410грн. 00коп. за надання юридичних послуг та виконання робіт по договору 142/06/08 від 24.06.2008р. Розглянувши дану вимогу суд вважає її обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем при наданих йому можливостях не подано заперечення стосовно заявлених вимог та доказів погашення боргу, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 22, 525, 526, 623, 625 ЦК України, ст.ст.224,231,232 ГК України, ст.ст.33,43,49, 82,84 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з закритого акціонерного товариства “Луги-2”, с.Волощино Перемишлянського району Львівської області ( р/р 2 в “Кредит банк”, Перша Львівська філія, МФО 325365, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро”, м.Київ, вул.Ямська, 28А, факт адреса: м.Київ, вул.М.Стельмаха, 3 ( р/р 0101 в ЗАТ “Сведбанк Інвест” в м.Києві, МФО 320650, ) 3108грн. 20коп. основного боргу, 894грн. 69коп. пені, 151грн. 06коп. 3 % річних, 1114грн. 41коп. інфляційних втрат, 1118грн. 93коп. штрафу, 410грн. 00коп. збитків у вигляді витрат, понесених в зв’язку з захистом та відновленням свого порушеного права, 102грн. 00коп. витрат по сплаті державного мита та 118грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Наказ видати відповідно до вимог ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Гоменюк З.П.