ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 15/263-06-6974
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
судді: Л. І.Бандури
суддів: Л.І. Бойко, Л.В. Поліщук
при секретарі судового
участю представників сторін:
позивача -Н.М.Марченко
відповідача -не з'явився
3-я особа -           О.В.Світличний
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
господарського суду
Одеської області від 31.08.2007 р.
по справі № 15/263-06-6974
за позовом Державної податкової адміністрації в
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську, Товариства з обмеженою відповідальністю
до Компанії “Фенікс Інтернешнл Лтд”
та за участю третьої
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
-Іллічівського морського рибного порту
про визнання права власності на майно та
витребування майна з незаконного володіння
“Фенікс Інтернешнл Лтд”
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -Іллічівського
морського рибного порту
до Державної податкової адміністрації в
та за участю третьої
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
про визнання права власності на майно
Згідно розпорядження голови Одеського
апеляційного господарського суду № 27 від 28.01.2008 р. розгляд апеляційної
скарги здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді Л.І.Бандури,
суддів Л.І.Бойко, Л.В.Поліщук.
04.07.2006 р. господарським судом Одеської
області за заявою ДПА в Одеській області, поданою в порядку ст.43 -1 ГПК
України, вжито запобіжні заходи шляхом накладення арешту на майно - обладнання
цементного заводу, яке знаходиться на території Іллічівського морського рибного
13.07.2006 р. ДПА в Одеській області
звернулась до Компанії „Фенікс Інтернешнл Лтд”, ДПІ у м. Іллічівську і
Іллічівського морського рибного порту з позовом про визнання права власності на
майно, що знаходиться на території порту, яка ухвалою суду від 14.07.2006 р.
прийнята господарським судом до розгляду.
Ухвалою господарського суду від
16.08.2006 р. провадження у справі було зупинено до вирішення господарським
судом пов'язаної з нею справи №27-25/131-04-4015 за позовом ДПІ у м.
Іллічівську до ЗАТ „Русмашекспорт”, АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт”
про визнання права власності на безхазяйне майно, що знаходиться на території
рибного порту, на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України.
04.09.2006 р. ухвалою суду в порядку
ст. 121 ГПК України задоволено заяву Державної виконавчої служби у м.
Іллічівську про встановлення способу та порядку виконання ухвали суду від
04.07.2006 р. про вжиття запобіжних заходів, визнано боржником у виконавчому
провадженні щодо виконання названої ухвали - Компанію „Фенікс Інтернешнл ЛТД”.
19.12.2006 р. прийнята до провадження
зустрічна позовна заява Компанії „Фенікс Інтернешнл Лтд” і зупинено провадження
у справі до вирішення адміністративної справи № 15-23/140-04-5162А за позовом
Компанії „Фенікс Інтернешнл Лтд” до ДПА в Одеській області, ДПІ у м.
Іллічівську за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів - ТОВ „Саріус” про визнання права власності та
витребування майна з чужого незаконного володіння.
За заявою ТОВ „Саріус” господарський суд
Одеської області 31.08.2007р. скасував заходи по забезпеченню позову, вжитті
ухвалою суду від 04.07.2006 р. № 15/06-16. Ухвала суду мотивована тим, що
необхідність вжитих заходів відпала та з посиланням на те, що рішенням
господарського суду Одеської області у справі № 6-16/97-05-1831, залишеним без
змін постановою Вищого господарського суду України, право власності на
обладнання цементного заводу визнано за ТОВ „Саріус”.
Компанія „Фенікс Інтернешнл Лтд”, не
погодившись з ухвалою суду про скасування заходів по забезпеченню позову,
звернулась з апеляційної скаргою, в якій просить її скасувати, посилаючись на
порушення судом норм процесуального права.
Заслухавши доводи представників
сторін, перевіривши матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши
надані докази та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія
Відповідно до ст. 43-1 ГПК України
особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане
згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права
порушені або існує загроза їх порушення, має право звернутись до господарського
суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.
Перелік встановлених ст. 43-2 ГПК
України запобіжних заходів є вичерпним.
При вирішенні питання про вжиття
запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням розумності,
обґрунтованості, адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним
видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник
повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3; ймовірності
настання обставин, зазначених у ст. 43-1; запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Ст. 43-9 ГПК України визначено
підстави припинення запобіжних заходів.
Статтею 66 ГПК України передбачено,
що господарський суд за заявою сторони, що подала позов або з своєї ініціативи
має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких
заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського
суду.
Засоби забезпечення позову є важливою
гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу.
Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом
процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість
реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між
сторонами до винесення судового рішення.
Питання скасування забезпечення
позову, згідно зі ст. 68 ГПК України вирішується господарським судом, що
розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.
Аналіз вищеназваних норм свідчить, що
запобіжні заходи вживаються судом до подання позову, а заходи по забезпеченню
позову при пред'явленні позову та на будь-якій стадії провадження у справі.
Проте, господарський суд ухвалою від
31.08.2007 р. замість вжитих ним запобіжних заходів в порядку ст. 43-1 ГПК
України скасував заходи по забезпеченню позову (ст. 67 ГПК України), які
фактично судом не були застосовані. Тобто, судом прийнято ухвалу, яка не
відповідає фактичним обставинам і суперечить процесуальному законодавству та
підлягає скасуванню.
Клопотання представника ТОВ „Саріус”
про відкладення розгляду апеляційної скарги, в зв'язку з тим, що йому
апеляційним  судом було надано
недостатньо часу для підготовки до судового засідання відхилено судовою
колегією як необґрунтоване і спрямоване на затягування судового процесу.
Керуючись ст. ст. 99, 103, 105, 106 ГПК України, колегія
суддів
Ухвалу господарського суду Одеської
області від 31.08.2007 р. у справі №15/263-06-6974 скасувати.
Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя
Л.І. Бандура

Суддя
Л.І. Бойко

Суддя
Л.В. Поліщук