ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2008 р.

Справа № 02/144-2А.

Господарський суд Волинської області у складі: судді Костюк С.В.,

при секретарі судового засідання Абрамович І. В.

за участю представників сторін:

від позивача: Свінчук Т. Д., дов. № 690 від 22.09.2008 року, Дудка С. М., дов. № 729 від 22.09.2008 року

від відповідача: Войчук І. В., дов. № 13/01-139 від 27.02.2008 року, Мельничук М. В., дов. № 9359/10-107 від 19.05.2008 року

Розглянув справу

за позовом Приватного підприємства «Фомальгаут-Ковель», м. Ковель

до 1) Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Ковель

2) Державної податкової адміністрації у Волинській області, м. Луцьк

про визнання недійсним рішення Ковельської МДПІ від 17.07.2008 року № /1

Відповідно до п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, спір розглядається за нормами КАС України.

В судовому засіданні сторонам роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст.49, 51 КАС України. Заяви про відвід судді відповідно до ст.27 КАС України не поступило.

Відповідно до ст. 126 КАС України здійснюється повна фіксація судового процесу технічними засобами, а саме: програмно-апаратним комплексом «Діловодство суду».

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору: Позивач ставить вимогу, уточнену заявою від 02.10.2008 року за № 727, про визнання недійсним рішення Ковельської МДПІ від 17.07.2008 року № /1, яким до позивача на підставі п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосована штрафна санкція в розмірі 7500 грн. за не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу вказує, що прийняте податковим органом рішення слід визнати нечинним у зв’язку з порушенням та недотриманням по факту перевірки податковим органом норм чинного законодавства, а саме Законів України «Про державну податкову службу в Україні»та «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», даними законодавчими актами не передбачено проведення оперативних перевірок, а про проведення планової оперативної перевірки, яка проводиться згідно з Указом Президента України «Про деякі заходи з перегулювання підприємницької діяльності товариство не було повідомлене в 10-ти денний строк; Постановою Ковельського міськрайонного суду закрито провадження у справі про притягнення головного бухгалтера товариства Свінчук Т. Д. до адміністративної відповідальності у зв’язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення; зарахування коштів на рахунок товариства через банківську установу в день здійснення реалізації товару проведено згідно Інструкції про касові операції в банках України, а тому є правомірним.

Відповідач в запереченні на позов вимоги товариства відхиляє вказуючи, що податкова перевірка проведена у відповідності до чинного законодавства, матеріалами перевірки встановлено порушення пунктів 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому оспорюваним рішенням правомірно застосовано штрафну санкцію в розмірі 7500,00 грн. на підставі п. 1 ст. 17 Закону України № 1776-ІІІ. З врахуванням зазначеного в запереченні просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання нечинним рішення від 17.07.2008 року № /1 та закрити провадження у справі в частині вимог щодо визнання нечинним рішення від 03.06.2008 року № /0 та рішення ДПА у Волинській області про результати розгляду скарг від 14.07.2008 року № 13539/25-006.

З представлених сторонами матеріалів та пояснень представників сторін вбачається наступне.

Працівниками ДПА у Волинській області Мацюк С. В. та Книш С. П.21.05.2008 року відповідно до направлень № 011001 та № 011002 від 20.05.2008 року, проведена планова перевірка Приватного підприємства «Фомальгаут-Ковель»з питань дотримання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (а.с.7-8).

З направленнями на перевірку ознайомлено головного бухгалтера підприємства Свінчук Т. Д., про що свідчить відповідний підпис в направленні. За результатами перевірки складено акт № 03202258/2380 від 21.05.2008 року.

Як слідує з даного акту перевірка розпочата о 16 год. 00 хв. 21.05.2008 року, при перевірці встановлено реалізацію цементу М-50 60 мішків (25 кг) по ціні 25 грн. за мішок на загальну суму 1500 грн., дана розрахункова операція не проведена через реєстратор розрахункових операцій, касовий чек покупцю не видано, готівкові кошти в сумі 1500,00 грн. за товар одержані комірником Савлук Н. М., касовий апарат на підприємстві відсутній. Комірником Савлук Н. М. виписаний пропуск на вивіз товару; о 17 год. 05 хв. Комірником пред’явлена квитанція № 1601 з датою «21.05.2008 року –16 год. 58 хв.»про здачу готівки в банк.

Згідно висновку перевірки порушено п.п. 1,2 ст. 3 Закону України від 01.06.2000 року № 1746-ІІІ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»зі змінами та доповненнями.

03.06.2008 року на підставі акту перевірки Ковельської МДПІ прийнято рішення № /0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 7500,00 грн. з посиланням на п. 1 ст. 17 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року.

При адміністративному оскарженні даного рішення до ДПА у Волинській області скарга підприємства залишена без задоволення, а рішення Ковельської МДПІ без змін, за результатами розгляду скарги прийнято рішення зі значком «1»від 17.07.2008 року.

Предметом спору по справі згідно уточненої позивачем вимоги є рішення Ковельської МДПІ від 17.07.2008 року № /1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 7500,00 грн..

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, керуючись Конституцією та законами України, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві та фактичних обставинах справи та до задоволення не підлягають.

При цьому суд виходив за такого:

Законом, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є Закон України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Відповідно із ст.1 Закону, реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

При цьому розрахунковою операцією вважається приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів, а місце проведення розрахунків визначене місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) і застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

За змістом п.1 ст.9 Закону, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

-          проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п.1).

Статтею 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачена відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за порушення вказаного Закону, а саме: у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг) –у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Факт реалізації товару –цементу з розрахунком готівковими коштами без проведення через РРО стверджується актом перевірки позивача, підписаний головним бухгалтером Свінчук Т. Д. та комірником Савлук Н. М. без зауважень і заперечень (а.с.8-9), поясненням комірника Савлук Н. М. даним в ході перевірки, поясненням перевіряючого Мацюка С. В. у судовому засіданні 23.10.2008 року. Долучена позивачем квитанція про проведення коштів через банківську установу в сумі 1500 грн. не спростовує допущених порушень при перевірці.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Щодо твердження позивача про порушення порядку проведення перевірки, то дані є безпідставними і не беруться судом до уваги.

Керуючись Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст.ст.69,71,79,86,158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о в и в:

1. У позові відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Дата підписання повного

тексту постанови- 22.10.2008 р.