ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" листопада 2008 р.                                                  Справа № 5/235б/52б (9/86б/22б)

Кредитори:          1. Чернігівська міжрайонна державна податкова інспекція в особі Городнянського відділення

(вул. Воровського 6, м. Чернігів, 14000)

2. Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (представницький орган - Городнянський районний центр зайнятості)

(вул. Волковича 24д, м. Городня, Чернігівська область, 15100)

3. Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Чернігівського обласного управління

(пр. Миру 19, м. Чернігів, 14000)

4. Управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі

(вул. Чорноуса 9, м. Городня, Чернігівська область, 15100)

5. Городнянське державне лісогосподарське підприємство "Держлісгосп"

(вул. Жовтнева 54, м. Городня, Городнянський район, Чернігівська область, 15100)

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівський реєстратор акцій"

(пр-т Миру 139, кім.21, м. Чернігів, 14033)

7. Мале виробничо-комерційне підприємство "Райдуга"

(вул. Чорноуса, 67, м. Городня, Чернігівська область, 15100)

8. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Городнянському районі

(вул. Чорноуса 4/1, м. Городня, Чернігівська область, 15100)

Заявники: 1. Відкрите акціонерне товариство Акціонерний банк "Приватінвест"

(вул. Преображенська 2, м. Чернігів, 14000)

2. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Яковенко Володимир Володимирович

(проспект Оболонський, 9 , кв. 145, м. Київ 205, 04205)

БАНКРУТ: Відкрите акціонерне товариство "Городнянський завод продтоварів"

(вул. Чорноуса 63, м. Городня, Городнянський район, Чернігівська область, 15100)

про визнання боржника банкрутом

Суддя В.Д. Соломатін

Представники сторін :

кредитор: Маршалова Т.Г. - головний юрисконсульт ЧФ ВАТ " Державний Ощадний банк України", довіреність № 4422 від 25.04.2008

заявник: Андрощук С.В. - представник СПД - фізичної особи Яковенка Володимира Володимировича, довіреність № 4846 від 14.04.2008

кредитор: Макієнко С.О. - завідувач сектору юридичн-правового забезпечення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Чернігівській області довіреність від 26.02.2008

присутня: Стук І.М. - ліквідатор

присутній: Тимошенко О.М.

В межах справи про банкрутство Відкритого акціонерного товариство "Городнянський завод продтоварів" розглядається заява про визнання грошових вимог ВАТ АБ “Приватінвест” до банкрута.

Представник заявника в судове засідання не з’явився, витребуваних документів не надав, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення № 1056412 від 31.10.2008р.).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають суттєве значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Заяву ВАТ АБ “Приватінвест” направлено до господарського суду 11.03.2005 року. У заяві ВАТ АБ “Приватінвест” вказано про існування до боржника майнових вимог, на підтвердження існування яких банк надав суду кредитний договір від 22.08.2002 року № 64, укладений між АБ “Приватінвест” та МВКП “Райдуга”, на суму 74 000, 00 грн., додаткову угоду від 10.09.2002 року ,якою сума кредиту була збільшена до 128 000, 00 грн. та встановлено строк повернення кредиту до 21.08.2003 року. За договором застави від 27.08.2002 року боржник виступив по кредитному договору від 22.08.2002 року № 64 майновим поручителем. Згідно переліку заставного майна боржник передав АК “Приватінвест” у забезпечення виконання МВКП “Райдуга” зобов’язань по кредитному договору майно (транспортні засоби , машини та інше), яке належить боржнику на праві власності. Договір застави та додаток до нього від 11.09.2002 року посвідчені нотаріально.

Згідно частини 2 статті 11 Закону України “Про заставу”, заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель). Тобто закон вказує, що договір застави, де заставодавцем є третя особа (майновий поручитель) є похідним та таким, що забезпечує основне зобов’язання, виконання якого взяла на себе особа, не пов’язана з майновими правами на заставне майно. При укладанні договору застави не потрібно укладати окремо договір поруки, так як майнова порука вказує лише на суб’єктний склад договірних правовідносин по відношенню до заставного майна та основного зобов’язання, і не вказує на існування двох видів забезпечувальних зобов’язань. У зв‘язку з цим, суд приходить до висновку, що у ВАТ АБ “Приватінвест” існували до Боржника вимоги, які ґрунтувались на договорі застави від 27.08.2002 року. На підтвердження виконання умов кредитного договору ВАТ АБ “Приватінвест” надав рішення господарського суду Чернігівської області від 15.02.2005 року по справі № 12/45 , згідно якого з МВКП “Райдуга” на користь АБ “Приватінвест” стягнуто суму боргу по кредиту - 128 000, 00 грн., 80 689, 12 грн. заборгованості по відсоткам, 6 316, 06 грн.пені та прострочку повернення кредиту. З винесенням рішення суду про стягнення з МВКП “Райдуга” заборгованості по кредитному договору, зобов’язання для МВКП “Райдуга” по виконанню умов кредитного договору припинилось, таке зобов’язання після винесення рішення випливає не з кредитного договору, а з рішення суду, яке за своєю правовою природою є відмінним від договірного зобов’язання. Згідно частини 1 статті 28 Закону України “Про заставу”, застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання. Після прийняття господарським судом рішення про стягнення МВКП “Райдуга” на користь ВАТ АБ “Приватінвест” у примусовому порядку заборгованості по кредитному договору, припинило існувати похідне від кредитного договору від 22.08.2002 року зобов’язання –договір застави від 27.08.2002 року. Згідно частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” безспірні вимоги кредиторів – це вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. Враховуючи те, що з часу подання до господарського суду заяви про визнання майнових вимог ВАТ АБ “Приватінвест” не надано суду доказів стягнення з МВКП “Райдуга” заборгованості по рішенню суду (виписки з банківського рахунку про зарахування заборгованості, постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення з МВКП “Райдуга” заборгованості, звіту ліквідатора в процедурі банкрутства МВКП “Райдуга” про зарахування грошових вимог, нотаріального напису на договорі застави та відкриття в зв’язку з цим виконавчого провадження), а представниками банку та МВКП “Райдуга” у судовому засіданні підтверджено невиконання судового рішення та непогашення боргу позичальником банку, суд приходить до висновку, що вимоги ВАТ АБ “Приватінвест” до боржника є недоведеними і такими, що не підтверджуються належними письмовими доказами. Також судом має бути враховано ,що згідно частини 1 статті 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” боржник –це суб'єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати. Згідно частини 1 статті 1 Закону кредитором є юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Грошове зобов'язання –це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Закон зобов’язує суд при вирішенні питань пов’язаних з розглядом вимог кредиторів з‘ясовувати існування саме грошових вимог до боржника. Договір застави від 27.08.2002 року містить вимоги до боржника щодо стягнення майна, як задоволення у разі невиконання зобов’язання боржником по основному зобов’язанню. Тобто майнові вимоги не є грошовими і стосуються лише майна боржника, яке може бути реалізовано, в порядку статей 20-21 Закону України “Про заставу”, через аукціон (публічні торги). Наявність у ВАТ АБ “Приватінвест” укладеного з боржником договору застави від 27.08.2002 року та незвернення банком у встановленому порядку стягнення на заставне майно боржника, не свідчить про існування у боржника перед АБ “Приватінвест” грошових вимог, а тому такі вимоги не можуть бути прийняті судом у справі про банкрутство і у визнанні вимог банку до боржника має бути відмовлено.

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ст.24 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, суд - суд –

У Х В А Л И В:

1. У визнанні вимог ВАТ АБ “Приватінвест” відмовити.

2. Копію даної ухвали направити прокурору, кредиторам, заявникам, банкруту та ліквідатору банкрута Стук І.М.

Суддя                                                                                                               В.Д.Соломатін