КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

20.02.08 р.                                                                                                    № 15/337-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Мельника С. М. (доповідач по справі),

суддів:

Гаврилюк О.М

Шевченко В. Ю.

судді-доповідача Мельника С. М.

розглянув апеляційну скаргу Прип'ятського спеціального прокурора на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.11.2007 року

по справі          № 15/337-07 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом          Прип'ятський спецпрокурор в інтересах держави в особі Державного департаменту Адміністрації зони відчуження і зони безумовного відселення Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та захисту

до                    ТОВ "Нормаль-України"

про                    стягнення 24 778,39 грн

за участю представників:

від прокуратури:          Бондаренко І.В.

від позивача 1:          не з’явились

від позивача 2:          не з’явились

від відповідача:          не з’явились

ВСТАНОВИВ

Прип’ятський спеціальний прокурор в інтересах держави, в особі Державного департаменту-Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов’язкового) відселення, та Державного підприємства по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і зони безумовного (обов’язкового) відселення, звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Нормаль-Україна” про стягнення 24778, 39 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.11.07 року по справі № 15/337-07 позов залишено без розгляду з підстав того, що прокурором пред’явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарської діяльності, а тому відсутні правові підстави для подання саме прокурором позову у цьому спорі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Прип’ятський спеціальний прокурор звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційним поданням в якому скаржник просить ухвалу Господарського суду Київської області від 20.11.2007 року у справі № 15/337-07 скасувати, а позовну заяву направити до суду першої інстанції для розгляду по суті, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Представник прокуратури в судовому засіданні доводи апеляційного подання підтримав.

Представники позивачів та відповідача в дане судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не повідомили. Однак, вказана обставина не перешкоджає розгляду справи, оскільки, сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали суду від 07.02.2008 року про направлення копій сторонам. За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційне подання, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Київської області від 20.11.2007 року по справі № 15/337-07 підлягає залишенню без змін, а апеляційне подання без задоволення з наступних підстав.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 361 Закону України „Про прокуратуру” підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними і державою.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту (ч. 2 ст. 2 ГПК України).

Конституційний Суд України в Рішенні від 8 квітня 1999 року (далі - рішення КСУ) визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави; обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах” треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

У п. 5 мотивувальної частини рішення КСУ передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у справі, порушеній за позовною заявою прокурора, і на підставі ч. 1 ст. 2 ГПК України є стороною в арбітражному процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог ст. 22 ГПК України.

Заявляючи позов про стягнення 24778, 39 грн. заборгованості за неналежне виконання умов договорів за № 216/07 від 01.12.2005 року та № 142/07 від 01.08.2004 року, укладеними між Державним підприємством по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і зони безумовного (обов’язкового) відселення „Чорнобильсервіс” Державного департаменту-Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов’язкового) відселення та товариством з обмеженою відповідальністю „Нормаль-Україна”, Прип’ятський спеціальний прокурор необґрунтовано визначив Державний департамент-Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов’язкового) відселення, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, оскільки Державний департамент-Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов’язкового) відселення не є стороною вказаного договору.

При цьому, Державне підприємство по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і зони безумовного (обов’язкового) відселення „Чорнобильсервіс” є юридичною особою, заснованою на державній власності, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, діє на принципах повної господарської самостійності і самоокупності, несе відповідальність за наслідки своєї господарської діяльності та виконання своїх зобов’язань, у тому числі і перед бюджетом.

Тобто Державне підприємство по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і зони безумовного (обов’язкового) відселення „Чорнобильсервіс”, є самостійним господарюючим суб’єктом, управління господарською діяльністю здійснює через свої органи та посадові особи (ст. 89 ГК України) у порядку, визначеному ст. ст. 41 - 49 Закону України „Про господарські товариства”, і не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно залишив позов без розгляду, так як прокурором пред’явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарської діяльності.

Керуючись ст. ст. 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційне подання Прип’ятського спеціального прокурора, Київська обл., м. Чорнобиль на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.11.2007 року по справі № 15/337-07 –залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.11.2007 року по справі № 15/337-07 –залишити без змін

3.          Матеріали справи № 15/337-07 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Мельник С. М.

Судді:

Гаврилюк О.М

Шевченко В. Ю.

Дата відправки 26.02.08