ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/470

09.01.08

За позовом

Закритого акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут»

до

1) Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут»

2) Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

третя особа –

Монастирський Сергій Петрович

про

стягнення 6 954,05 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Головко С.М. (довіреність № 199 від 22.11.2007);

від відповідача-1

від відповідача-2

не з’явився;

Шевчук Н.Л. (довіреність № 1105 від 14.06.2006);

від третьої особи –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство «Українсько-російська акціонерна страхова компанія «Авіоніка»(далі –СК «Авіоніка») звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут»(далі –ГО «Добробут») 6 954,05 грн. компенсації страхового відшкодування в межах фактичних затрат в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що СК «Авіоніка»на підставі договору №2715/3 страхування наземного транспорту від 21.06.2005 внаслідок настання страхової події –дорожньо-транспортної пригоди (далі –ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки Lexus GS 300, державний номер АІ 0202 АЕ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування»та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки транспортний засіб –автомобіль Volkswagen, державний номер АА 88-55 KB, яким скоєно ДТП, і водій якого визнаний винним у її скоєні, належить на праві власності ГО «Добробут», останнє зобов’язано виплатити позивачу заявлену до стягнення суму.

Ухвалою суду від 06.09.2007 порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи на 09.10.2007.

Ухвалою суду від 09.10.2007 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Монастирського Сергія Петровича, а розгляд справи було відкладено на 23.10.2007.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.10.2007, позивач та відповідач звернулися до суду з спільний усним клопотанням про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Акціонерне товариство «Українсько пожежно-страхова компанія»(далі –АТ «УПСК»).

Дане клопотання було мотивовано тим, що винним у скоєнні ДТП визнано водія ГО «Добробут», який керував автомобілем Volkswagen, державний номер АА 88-55 KB, котрий був застрахований у АТ «УПСК»на підставі договору обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ВА/8827517), а тому обов’язок з відшкодування збитків (у межах суми, яка відшкодовується страховою компанією) покладається на АТ «УПСК».

Ухвалою суду від 23.10.2007 розгляд справи було відкладено на 15.11.2007, залучено до участі у справі в якості другого відповідача –АТ «УПСК».

АТ «УПСК»позов не визнало з тих підстав, що згідно з статтею 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів, проте станом на 11.12.2007 будь-яких звернень та заяв щодо виплати страхового відшкодування або повідомлень про ДТП, що розглядаються у даній справі а ні від позивача, а ні від ГО «Добробут», а ні третьої особи до АТ «УПСК»не надходило.

Позивач 09.01.2007, на підставі статті 22 ГПК України, подав до суду заяву про уточнення позовний вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з ГО «Добробут»матеріальну шкоду в сумі 567,23 грн. (франшиза + сума, яка не підлягає відшкодуванню АТ «УПСК»), а з АТ «УПСК»матеріальну шкоду в сумі 6 107,32 грн. та вартість послуг експерта у сумі 279,5 грн.

Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Третя особа письмових пояснень на позов не подала, в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Розгляд справи відкладався.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з довідки Відділу Державтоінспекції Солом’янського РУ ГУ МВС України в м. Києві та постанови Солом’янського районного суду м. Києва від 20.03.2006 у адміністративній справі № 3-2433 (2006 рік), 24.01.2006 о 10 год. 30 хв. в м. Києві на перехресті бул. Чоколівський –вул. Уманська була скоєна ДТП, а саме зіткнення автомобіля Volkswagen, державний номер АА 8855 KB, (далі –автомобіль Volkswagen), яким керував Монастирський Сергій Петрович із автомобілем Lexus GS 300, державний номер АІ 0202 АЕ, (далі –автомобіль Lexus), яким керував Тацький Олексій Феліксович.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Тацьким О.Ф. вимог пункту 16.5 Правил дорожнього руху України та водієм Монастирським С.П. вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується вказаними довідкою Відділу Державтоінспекції Солом’янського РУ ГУ МВС України в м. Києві та постановою Солом’янського районного суду м. Києва від 20.03.2006, відповідно до якої Монастирського С.П. визнано винним у скоєнні правопорушення.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено, зокрема, і автомобіль Lexus.

Загальний розмір матеріальної шкоди, заподіяної володільцю автомобіля Lexus в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до звіту № 185 про оцінку автомобіля Lexus GS 300, держномер АІ 0202 АЕ, складеного 16.02.2006 суб'єктом оціночної діяльності - СПД Гастуляком Борисом Петровичем (Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 3311/05 від 22.04.2005), дорівнює вартості відновлювального ремонту і складає 6617,32 грн.

Відповідно до додатку № 1 до вказаного звіту № 185 (ремонтна калькуляція) витрати на ремонт автомобіля Lexus з ПДВ складають 7 735,48 грн.

Даний транспортний засіб було застраховано власником в СК «Авіоніка»відповідно до договору № 2715/3 страхування наземного транспорту від 21.06.2005.

На підставі страхового акта № 14/ТР-2006 від 02.03.2006 та додатку до страхового акта № 14/ТР-2005 від 02.03.2006 СК «Авіоніка», виконуючи свої зобов'язання за вказаним договором страхування, сплатила своєму страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 6 674,55 грн. (7735,48 грн. (розмір проведеного ремонту) - 1032 грн. (франшиза) - 28,94 грн. (знижка за попередні виплати)), що підтверджується платіжними дорученнями № 781 від 02.03.2006 та №782 від 02.03.2006.

Крім того, здійснюючи розслідування причин та обставин страхової події, СК «Авіоніка»були понесені витрати на проведення вищезазначеного автотоварознавчого дослідження в сумі 279,5 грн. що підтверджується платіжним дорученням № 692 від 24.02.2006.

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 6 954,05 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки Відділу Державтоінспекції Солом’янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, транспортний засіб –автомобіль Volkswagen, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Lexus належить ГО «Добробут».

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Volkswagen, що належить ГО «Добробут»та перебуває у його володінні, встановлена у судовому порядку.

Відтак, ГО «Добробут» є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю Lexus, в результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Частково заперечуючи проти позову ГО «Добробут»зазначила, що автомобіль Volkswagen був застрахований у АТ «УПСК».

Так, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Volkswagen будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах була застрахована ГО «Добробут»у АТ «УПСК»на підставі укладеного між ними договору обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ВА/8827517).

Відповідно до зазначеного Договору СК «Авіоніка»взяло на себе обов’язок відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третіх осіб під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу –автомобіля Volkswagen, –і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність ГО «Добробут». Вказаним договором (Полісом № ВА/8827517) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 25 000 грн., франшиза –510 грн. (пункт 2 Договору).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 37.1 статті 37 вказаного Закону виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів.

Статтею ж 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву про виплату страхового відшкодування. До заяви додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку.

Судом встановлено, що на момент подання позову до суду будь-яких звернень та заяв щодо виплати страхового відшкодування з передбаченими у статті 35 вказаного Закону України документами ані позивач, ані ГО «Добробут», ані третя особа до АТ «УПСК»не подавали.

Відтак, строк виплати АТ «УПСК»страхового відшкодування на підставі Полісу № ВА/8827517 на момент порушення провадження у справі не настав, а тому заявлені до АТ «УПСК»позовні вимоги є незаконними і необґрунтованими, і відтак не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що згідно з статтею 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

Відтак, виходячи із зазначеної норми особи, які мають право на відшкодування збитків, отримують право на відшкодування витрат на проведення експертизи лише у випадку, якщо після своєчасного повідомлення страховика останній не направив аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, заявлений до стягнення з ГО «Добробут»розмір збитків у сумі 567,23 грн. є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному розмірі.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

ГО «Добробут»не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Розглядаючи спір по суті суд зауважує, що відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій України»місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності. Згідно з частиною 1 статті 21 ГПК України сторонами в судовому процесі –позивачами і відповідачами –можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Таким чином, господарським судам підвідомчі справи, коли склад учасників спору відповідає статті 1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер. Відтак, залучення до участі у справі водія у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на підставі статті 27 ГПК України не суперечить правилам предметної підсудності, визначеним статтею 12 цього Кодексу.

Крім того, суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідачі не довели факт того, що шкоду автомобілю Lexus було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надали доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 22, 509-511, 512-514, 516, 517, 520, 526-528, 988, 993, 1187,1188 ЦК України, статтями 9, 27 Закону України «Про страхування», статтями 12, 22, 29, 34, 35, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд –

ВИРІШИВ:

Позов до Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут»задовольнити.

Стягнути з Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут»(03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 152-А, ідентифікаційний код 21655871, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Закритого акціонерного товариства «Українсько-російська акціонерна страхова компанія «Авіоніка»(01054, м. Київ, вул. Воровського, 29-Б, ідентифікаційний код 21637150, п/р 3651 у Київській міській філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012) 567 (п’ятсот шістдесят сім) грн. 23 коп. відшкодування збитків, а також 8 (вісім) грн. 32 коп. витрат по сплаті державного мита та 9 (дев’ять) грн. 63 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

У позові до Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя

Сташків Р.Б.

Рішення підписано –11.01.2008