ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2008 р.

№ 2/2/544

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Воліка І.М.,

Михайлюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго" на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 5 грудня 2007 року у справі 2/2/544 Господарського суду Запорізької області за позовом Новомиргородського управління житлово-комунального господарства Новомиргородської міської ради, Кіровоградська область, до Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго", м. Запоріжжя, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Державна виконавча служба Ленінського району м. Запоріжжя про стягнення 68 049,04 грн.,

за участю представників сторін:

позивача –не з'явилися;

відповідача –не з'явилися;

встановив:

У січні 2002 року позивач –Новомиргородське управління житлово-комунального господарства Новомиргородської міської ради пред’явив у господарському суді позов до відповідача –Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго" за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Державна виконавча служба Ленінського району м. Запоріжжя, про стягнення 68 049,04 грн.

Вказував, що на підставі договору поставки № 456 від 17 грудня 1999 року, укладеного між Виробничим управлінням житлово-комунального господарства Новомиргородської міської ради (постачальником) та Запорізькою Теплоелектростанцією від імені Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго" (замовником), позивачем поставлено на Запорізьку ТЕЦ вугілля марки ГР у кількості 1543 тон на загальну суму 68 049,04 грн., що підтверджується накладною № 171 та податковою накладною № 171 від 17 грудня 1999 року.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором в частині оплати за поставлене вугілля, позивач просив стягнути з відповідача 68 049,04 грн. заборгованості.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28 березня 2002 року (суддя Коробка Н.Д.) позов задоволено.

Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 68 049,04 основного боргу, 680,49 грн. державного мита та 69 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судове рішення мотивоване наявністю підстав до відновлення строку позовної давності встановленого ст. 71 ЦК УРСР та обгрунтованістю позовних вимог на підставі ст.ст. 161, 162 ЦК УРСР, оскільки відповідачем не виконано в повному обсязі свої зобов'язання в частині оплати за поставлений товар.

20 квітня 2002 року Господарським судом Запорізької області видано наказ № 2/2/544 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 28 березня 2002 року.

У серпні 2007 року відповідач –ВАТ "Дніпроенерго" звернувся в господарський суд Запорізької області із заявою про визнання наказу, виданого на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 28 березня 2002 року, таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована посиланням на те, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12 грудня 2001 року порушено провадження у справі № 5/5/466 про банкрутство ВАТ "Дніпроенерго" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

При цьому заявник зробив посилання на статтю 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника є конкурсними кредиторами. Також ВАТ "Дніпроенерго" зазначило, що відповідно до частини 1 статті 14 зазначеного Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. До вимог кредиторів, які повинні заявлятися у справі про банкрутство, Закон відносить і безспірні вимоги кредиторів, тобто ті, які підтверджені виконавчими документами, тому наявність судового рішення про задоволення грошових вимог не звільняє кредитора від обов'язку заявити їх в порядку статті 14 Закону про банкрутство. Відповідно до частини 2 статті 14 зазначеного Закону, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

На виконання вимог частини 2 ст. 14 та ст. 15 Закону України № 2343-ХХІ Господарським судом Запорізької області 1 вересня 2003 року винесено ухвалу у справі № 5/5/466, якою затверджено реєстр вимог кредиторів, а також визнано погашеними вимоги кредиторів, заявлених після спливу 30-денного строку для опублікування оголошення про порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника або не заявлені взагалі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11 вересня 2007 року (суддя Даценко Л.І.) заяву ВАТ "Дніпроенерго" про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 20 квітня 2002 року, таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Постановлено визнати наказ Господарського суду Запорізької області № 2/2/544 від 20 квітня 2002 року про виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 28 березня 2002 року у даній справі таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала мотивована тим, що вимоги позивача, за якими прийнято рішення та видано наказ Господарського суду Запорізької області, є погашеними, оскільки відсутні правові підстави для стягнення за судовим наказом, в силу положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 5 грудня 2007 року (колегія суддів у складі: Кричмаржевського В.А. –головуючого, Мірошниченка М.В., Хуторного В.М.) ухвалу скасовано, у задоволені заяви про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 20 квітня 2002 року, таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Постанова мотивована посиланнями на ст. ст. 115, 124 Конституції України, згідно з якими судові рішення є обов’язковими до виконання на всій території України. Зокрема судом зазначено, що на підставі ч. 2 ст. 14 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" припиняються зобов'язання, а не виконання судових рішень.

У касаційній скарзі ВАТ "Дніпроенерго", посилаючись на порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, а саме: ст. 8, 124 Конституції України, ст. 115, 117 ГПК України, ст.ст. 34, 37, 40, 40-1 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" –просить скасувати постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 5 грудня 2007 року у даній справі та залишити в силі ухвалу місцевого суду.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Скасовуючи ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11 вересня 2007 року Запорізький апеляційний господарський суд правильно зазначив, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Проте, апеляційним судом не враховано, що ВАТ "Дніпроенерго", звернулося в господарський суд Запорізької області із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з підстав передбачених статтею 117 Господарського процесуального кодексу України, частина 4 якої надає право господарському суду визнати наказ таким, що не підлягає виконанню у разі коли його видано помилково або обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, відповідач –ВАТ "Дніпроенерго" звернувся в господарський суд Запорізької області із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з підстав передбачених статтею 117 Господарського процесуального кодексу України, частина 4 якої надає право господарському суду визнати наказ таким, що не підлягає виконанню у разі, коли його видано помилково або обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як правильно встановлено Господарським судом Запорізької області Новомиргородське управління житлово-комунального господарства Новомиргородської міської ради, яке є конкурсним кредитором в силу частини 1 статті 14 Закону про банкрутство, у встановлений законом строк не звернулося до суду із заявою про визнання його грошових вимог у справі про банкрутство ВАТ "Дніпроенерго", тому заборгованість останнього є погашеною на підставі частини 2 статті 14 Закону про банкрутство. За таких обставин наказ, виданий на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 28 березня 2002 року про стягнення з відповідача на користь позивача 68 049,04 грн. основного боргу, суд першої інстанції правильно визнав таким, що не підлягає виконанню.

Висновки місцевого господарського суду відповідають обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Враховуючи зазначене, постанова Запорізького апеляційного господарського суду від 5 грудня 2007 року підлягає скасуванню із залишенням в силі ухвали Господарського суду Запорізької області від 11 вересня 2007 року.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго" задовольнити.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 5 грудня 2007 року у справі № 2/2/544 скасувати.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11 вересня 2007 року у справі № 2/2/544 залишити в силі.

Судді:

Н. Дунаєвська

І. Волік

М. Михайлюк