ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

21.08.2008                                                                                Справа №22/130

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000

до Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління", вул.Київська, 69, м. Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення 37426 грн. 16 коп.

Суддя Георгієвський В.Д.

Секретар Матяш Н.Г.

Представники:

від позивача: Дорошенко Л.Д., дор. № 04-34/1124 від 16.01.08р.

від відповідача: Гошко Л.М., дор. № 742254 від 12.12.05р.

Постанова оголошується після виходу з нарадчої кімнати.

Суть спору: Розглядається позовна заява Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у сумі 37426,16 грн.

Позивач на позові наполягає та просить задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів викладених у запереченні на позовну заяву (в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Згідно із Законом України "про транспорт" тролейбуси входять в єдину транспортну систему України, а відповідно до ст. 19 Закону України "Про автомобільний транспорт" водії виключаються із загальної чисельності інвалідів.

Оскільки водії тролейбусів і автобусів керуються у своїй діяльності виконанням Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", правилами дорожнього руху, вони повинні мати відповідний стан здоров"я, щоб керувати транспортними засобами, проходити обов"язковий спеціальний медичний огляд.

Міністерство здоров"я України затверджено перелік захворювань, при яких особа не може бути допущена до керування транспортними засобами.

Ч. 1 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами, громадськими організаціями інвалідів.

Відповідач своєчасно подавав звіти за формою №3-ПН до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості на протязі 2007 року про потребу в інвалідах на виконання п. 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інваліда, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1995 року № 314, але інвалідів на підприємство не направляли.

Згідно листа Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 12.03.08р. №1347, КП "Кременчуцьке тролейбусне управління" протягом 2007 року щомісяця надавало звіти про наявність вільних робочих місць за формою №3-ПН для працевлаштування інвалідів.

Також ця інформація щомісяця надавалась центром зайнятості до Управлінь праці та соціального захисту населення Автозаводського, Крюковського та Кременчуцького районів (копія листа від 12.03.08р. №1347 в матеріалах справи).

Крім цього, відповідач неодноразово приймав участь у проведенні ярмарок вакансій, але інваліди також для працевлаштування на підприємство не направлялись.

КП "Кременчуцьке тролейбусне управління" зверталось через міські газети про розміщення об"яв, де запрошувало на роботу інвалідів (копії об"яв у газети в матеріалах справи).

На підприємстві згідно Постанови Верховної Ради України від 14.10.94р. №205 "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Українській РСР", наказу по підприємству від 22.02.06р. № 155 був виданий наказ від 20.04.06р. №303 "Про результати атестації робочих місць інвалідів", на підставі актів - протоколів при прийняті рішення атестаційної комісії управління.

Тобто, КП "Кременчуцьке тролейбусне управління" вжило усі, передбачені законодавством, заходи по створенню робочих місць для інвалідів згідно встановленому нормативу.

Відповідно до Положень ч. 3 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (зі змінами та доповненнями) сплату штрафних санкцій підприємства, установи, організації проводять відповідно до Закону за рахунок прибутку, що залишається в їх розпорядженні після сплати обов"язкових платежів.

Згідно з балансом за 2007 рік підприємство має збиток у сумі 832,1 тис.грн. У зв"язку з тим, що штрафні санкції не повинні застосовуватися, пеня не повинна нараховуватися.

Згідно поданого звіту за 2007 рік до Фонду про зайнятість та працевлаштування інвалідів по формі №10-ПІ підприємство з середньооблікової кількості штатних працівників 311 чол. зняло 91 чол., та зробило примітку, "що 91 особа це водії тролейбусів, автомобілів, електромонтери з технічного обслуговування та ремонту контактної мережі", які згідно ст. 19 Закону України "Про транспорт" виключаються із нормативу робочих місць.

У 2007 році фактично працевлаштовані 9 чол., але 2 чол. звільнилися за власним бажанням, по незалежним від підприємства обставинам, але фактично 4% нормативів створення робочих місць інвалідів виконано (220х4%=9 чол.) і фактично працювало 9 чол., враховуючи 2 чол., які звільнилися.

Розрахунок суми позову не відповідає даним відповідача, бо в звіті 10-ПІ за 2007 рік середньорічна заробітна плата складає 12912 грн., а не 18253,18 грн., що спричинило збільшення суми позову на 11602,16 грн.

Враховуючи викладені обставини, відповідач прийняв усі заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, а обов"язок підприємстві щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов"язком підбирати й працевлаштувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов"язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ч. 1 ст. 18 цього Закону України.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши подані суду докази, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відсутні.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

В позові відмовити.

Суддя                                        Георгієвський В.Д.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.