ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2008 р.

Справа № 9/1024/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б.Туренко

суддів Л.І. Бандури, Л.В. Поліщук

при секретарі судового засідання –О.О.Соломахіній

за участю представників сторін:

від позивача –О.М.Овечкін, А.Д.Загороднюк

від відповідача –К.О.Бахтіаров

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства „Краф”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 4.03.2008р.

у справі № 9/1024/07

за позовом Закритого акціонерного товариства „Пост-Київ і Ко” в особі Миколаївської філії

до Приватного підприємства „Краф”

про розірвання договору та відшкодування збитків в сумі 29224грн.

встановив:

ЗАТ „Пост-Київ і Ко” 13.12.2007р. звернулось з позовом до ПП „Краф” про розірвання договору № 1 від 26.09.07р. та припинення правовідносин між сторонами за цим договором, про стягнення збитків у розмірі 29224.00грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання вищезазначеного договору відповідач виготовив рекламні електронні вивіски „Імперіал”, „Рулетка” , „Імперіал” малий, а позивач оплатив вартість виконаних робіт в сумі 29224.00грн. В процесі експлуатації цих вивісок, виявилась їх несправність і неможливість використання за призначенням, про що відповідач повідомлявся неодноразово, але ніяк не реагував. Тому, на думку позивача, ПП „Краф” допустило порушення п.1,3 ст.857, п.1 ст.859 ЦК України, що є підставою для відмови від договору шляхом його розірвання та стягнення збитків відповідно до п.3 ст.858 ЦК України. Збитками позивач визначив кошти у розмірі 29224.00грн. сплачені ним відповідачу ( а.с.2-4 т.1).

У письмових запереченнях на позов відповідач висловив припущення про те, що електронні вивіски не функціонують у зв’язку з їх неправильною експлуатацією. Наполягав на проведення судової експертизи для з’ясування кінцевих висновків про причини несправності (а.с.51-52 т.1).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 4.03.2008р. (суддя Філінюк І.Г.), яке оформлено відповідно до вимог ст.84 ГПК України 15.04.08р., позов задоволено з мотивів обґрунтованості та доведеності заявлених вимог.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач 25.04.08р. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив про безпідставність доводів скаржника, просив рішення суду залишити без змін.

При розгляді апеляційної скарги відповідач заявив клопотання про проведення електротехнічної експертизи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.08р. зазначене клопотання задоволено, призначено електротехнічну експертизу, проведення якої доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру, у зв’язку з чим зупинив провадження у справі (а.с.84-88 т.1).

Листом від 14.10.08р. за вих. № 12/21878 НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області повернув матеріали справи без виконання з тих причин, що клопотання експерта від 6.08.08р. за № 12/16379 про надання документів необхідних для проведення експертизи ПП „Краф” не виконано (а.с.103 т.1 ).

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.10.08р. поновлено провадження у справі із призначенням її до розгляду.

У судовому засіданні апеляційної інстанції директор ПП „Краф” Бахтіаров К.О. пояснив, що експерт в письмовій формі запит про надання документів не направляв. Одночасно просив суд призначити повторну експертизу. Судова колегія не приймає вищезазначені доводи ПП „Краф”, оскільки вони спростовуються змістом листа від 14.10.08р., у відповідача було достатньо часу ( з 12.06.08-14.10.08р.) вирішити з експертом всі питання щодо надання документів необхідних для проведення експертизи, тим більш що саме ПП „Краф” було заінтересованою стороною в її проведенні. Відносно призначення повторної експертизи, судова колегія зазначає наступне: відповідно до ч.4 ст.42 ГПК України повторна судова експертиза призначається, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності (п.9.2. роз’яснень президії Вищого господарського суду України від 11.11.98р. № 02-5/424 із змінами), що у даному випадку не мало місця, так як експертиза взагалі не була проведена з вини відповідача. Дії останнього суд апеляційної інстанції оцінює як такі, що спрямовані на затягування судового процесу і є порушенням приписів ст.22 ГПК України, зокрема положень щодо обов’язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Враховуючи, що заінтересована сторона ухилилася від проведення судової експертизи, суд апеляційної інстанції розглянув справу за наявними в ній доказами і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

26.09.2007р. між сторонами укладено договір № 1, за умовами якого виконавець (ПП „Краф”) зобов'язався виготовити електронні вивіски „Імперіал”, „Рулетка”, „Імперіал” малий відповідно до затвердженого ескізу із своїх матеріалів та своїми силами, а замовник (ЗАТ „Пост-Київ і Ко”) зобов'язався сплатити 29224,00грн. (а.с.9). Місцем встановлення вивісок, за узгодженням сторін, є фасад підземного пішохідного переходу за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 27-а, в районі Центрального ринку. 26.09.2007р. сторони склали акт виконаних робіт № 248 (а.с.11т.1). Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 149 від 26.09.2007р. ЗАТ „Пост-Київ і Ко” сплатило ПП „Краф” 29224,00грн. (а.с.10т.1). У подальшому замовником були складені акти від 10.10.07р., 30.10.07р., 10.12.07р. про те, що електронна реклама, виготовлена виконавцем, не працює, частини букв і додаткові неонові трубки реклами не світяться (а.с.12, 13, 14, 15 т.1).

Пунктами 4.2., 4.3. договору № 1 передбачено, що при неякісному виконанні замовлення виконавець усуває всі недоліки за свій рахунок протягом 15 днів з моменту заявлення замовником претензії. Гарантійний строк на виготовлений виріб протягом якого виконавець зобов'язаний усунути всі недоліки та несправності, які впливають на його функціонування за свій рахунок встановлений в один рік.

ЗАТ „Пост-Київ і Ко” неодноразово протягом гарантійного строку, а саме 10.10.07р., 30.10.07р., 19.11.07р. зверталось до ПП „Краф” з листами щодо неможливості використання вивісок за їх призначенням та здійснення ремонту у строки, визначені п. 4.2. договору (а.с.18, 20, 22 т.1).

Однак, ПП „Краф” ніяким чином не відреагувало на зазначені листи. Посилання останнього на їх не отримання спростовується поштовими повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції (а.с.19, 21, 23 т.1).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання.

Згідно ч. 1 ст. 859 ЦК України, якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам ст. 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку.

Частиною 3 ст. 858 ЦК України передбачено, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. До складу збитків, зокрема, включаються витрати по сплаті ціни роботи після її прийняття.

Пропозиція про відмову від договору шляхом його розірвання була направлена відповідачу 12.11.07р., про що свідчить лист позивача за вих. № 3 від 12.11.07р. (а.с.24-25 т.1).

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції цілком обґрунтовано задовольнив позовні вимоги і підстави для скасування рішення суду відсутні. Судова колегія не приймає до уваги доводи ПП „Краф” викладені у відзиві на позов та в апеляційній скарзі стосовно причин несправності електронних вивісок, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях і не доведені належними доказами. Щодо заяви позивача про застосування заходів до забезпечення позову, то судова колегія зазначає слідуюче.

Позивач просив накласти арешт на майно та грошові суми, що належать відповідачу, заборонити останньому вчиняти дії по відчуженню належних йому грошових коштів та майна.

У судовому засіданні позивач, врахувавши приписи ст. 67 ГПК України, уточнив і просив застосувати певний захід до забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти відповідача, посилаючись на те, що останній не виконував умови договору, не надав на вимогу експерта документи необхідні для проведення експертизи, не виконав ухвалу суду про призначення експертизи, тобто такі дії у майбутньому утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 66 ГПК України заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті, зокрема, за заявою учасника судового процесу. У цьому випадку заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивач просив накласти арешт на грошові кошти відповідача, не врахувавши, що внаслідок застосування даного заходу забезпечення позову, останній не буде мати можливості вести господарську діяльність, розрахуватись за зобов'язаннями із контрагентами, сплачувати податки та збори, виплачувати заробітну плату персоналу, що є по суті втручанням в його господарську діяльність. Ті причини, якими позивач обґрунтував необхідність накладання арешту на грошові кошти відповідача, судова колегія не вважає достатнім обґрунтуванням яким чином невжиття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду. Матеріали справи не містять даних, на підставі яких можна зробити такий висновок.

З урахуванням наведеного, судова колегія відмовила позивачу у задоволені заяви про застосування заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

постановила:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 4.03.2008р. у справі

№ 9/1024/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                                   В.Б. Туренко

Суддя                                                                       Л.І. Бандура

Суддя            Л.В.Поліщук