ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 22/39

06.10.08

За позовом Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Емансіс»

третя особа Міністерство охорони здоров’я

про стягнення пені та штрафних санкцій

суддя Самсін Р.І.

Представники сторін:

від позивача                    Кохановський В.В. (довіреність від 21.08.2008р.);

від відповідача          не з'явились;

третя особа                    Бадей О.І. (довіреність № 14.13/148 від 19.09.2008);

В судовому засіданні 06.10.2008р. на підставі ст. 85 ГПК України за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство для постачання медичних установ «Укрмедпостач» (надалі ДП «Укрмедпостач») звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Емансіс»(надалі ТОВ «Емансіс», відповідач) пені в сумі 225 355, 62 грн. та штрафних санкцій у сумі 378 805 грн., що складає 604 160, 62 грн..

Згідно заяви від 29.09.2008р. представник позивача, в разі задоволення позову просив судові витрати з оплати послуг адвоката в розмірі 20 000 грн. покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між ТОВ «Емансіс»та ДП «Укрмедпостач», яке діє за дорученням Міністерства охорони здоров’я України на підставі договору про закупівлю № 12.01-08/9 від 19.04.2007 року, укладено договір поставки № 53Т-2007 від 31.08.2007 року, за яким відповідач взяті на себе зобов’язання виконав не в повному обсязі, що є підставою для нарахування та стягнення з останнього пені та штрафних санкцій передбачених договором.

Ухвалою суду від 03.09.2008 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Міністерство охорони здоров’я України.

Відповідач відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Докази направлення позовної заяви адресу ТОВ «Емансіс»(згідно довідки про знаходження в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) наявні в матеріалах справи. Ухвали суду, якими повідомлялось про розгляд справи направлялись за вказаною у довідці адресою.

Третя особа в наданих письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2007 року між ТОВ «Емансіс»(Постачальник), Міністерством охорони здоров’я України (Замовник) та ДП «Укрмедпостач»(Одержувач) укладено договір поставки № 53Т-2007. Відповідно до умов договору та рішення Постійного тендерного комітету (протокол № 41 від 21.08.2007р.) Постачальник зобов’язується поставити, а Замовник –перерахувати на рахунок Одержувача кошти, необхідні для виконання зазначеного договору, у межах коштів, виділених з Державного бюджету на 2007 рік, а одержувач –оплатити постачальнику та прийняти медичне обладнання (надалі обладнання), яке закуповується за кошти Державного бюджету, передбаченні на фінансування видатків за Бюджетною програмою «Централізована купівля обладнання для закладів охорони здоров’я»КПКФ 2301290 (КЕКФ 2110), згідно зі специфікацією, яка додається до цього договору (додаток № 1) і є його невід’ємною частиною.

Виходячи з положень п.1.2. Договору Одержувач приймає обладнання та передає Постачальнику для його подальшої поставки до закладу охорони здоров’я відповідно до наказу Міністерства охорони здоров’я України про його розподіл та здійснює контроль за належним зберіганням, доставкою, передачею та введенням в експлуатацію.

Постачальник (яким є відповідач у справі) в свою чергу, відповідно до п.1.3. Договору здійснює доставку обладнання до закладу охорони здоров’я згідно з наказом Міністерства охорони здоров’я України про розподіл обладнання та письмовою заявкою Одержувача, проводить пусконалагоджувальні роботи, введення його в експлуатацію і навчання методам роботи з обладнанням медичного персоналу закладу охорони здоров’я на місці його подальшої експлуатації. Постачальник зобов’язується передати одержувачу на ім’я Замовника забезпечення виконання договору на умовах відповідно до п.8 цього договору.

Пунктом 2.2 згаданого Договору сторонами передбачено, що ціна за одиницю обладнання включає усі витрати, пов’язанні з доставкою обладнання, виконанням пусконалагоджувальних робіт, введенням в експлуатацію, навчанням медичного персоналу методам роботи та гарантійним обслуговуванням обладнання і складає 39 500, 00 грн., без ПДВ.

Загальна вартість обладнання, що постачається складає 5 411 500, 00 грн. про що визначено у п.2.3 Договору та підтверджується Специфікацією, яка є невід’ємною частиною договору. Предметом договору є комплекс рентгенівської діагностики Emansis Digital X Ray System (PLX102) у кількості 137 штук.

Порядок розрахунків сторони узгодили у п. 3.1 Договору, який змінено за взаємною згодою сторін Додатковою угодою № 1 від 03.09.2007, та згідно вказаних положень - Одержувач здійснює попередню оплату обладнання Постачальнику в розмірі 100% вартості обладнання, яке постачається, згідно з Специфікацією, після надходження бюджетних коштів від Замовника на рахунок Одержувача на ці цілі. В п.3.4. зазначено, що розрахунок за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника відповідно до рахунку-фактури та видаткової накладної постачальника.

Факт виконання відповідачем (Постачальником), покладених відповідно до умов Договору зобов’язань підтверджується видатковою накладною № 143 від 17.12.2007, яка підтверджує поставку на користь одержувача (яким є позивач у справі) обладнання на суму 5 411 500, 00 грн..

Замовником, зобов’язання, щодо перерахування на рахунок постачальника коштів виконано в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 27 від 16.11.2007. Одержувачем обладнання отримано, та передано Постачальнику на відповідальне зберігання для транспортування до місця призначення відповідно до затвердженого Міністерством охорони здоров’я України розподілу. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною №143 від 17.12.2007 та Актом приймання-передачі від 18.12.2007.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.ст. 14, 526 ЦК України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк поставки встановлений Додатковою угодою №1 від 03.09.2007р. до договору поставки № 53т –2007 від 31.08.2007р. передбачає, що поставка здійснюється не більше 30 календарних днів з дня отримання письмової заявки від Одержувача відповідно до отриманого розподілу від Міністерства охорони здоров’я України та після отримання 100% попередньої оплати. Поставка товару здійснена відповідачем на користь позивача вчасно, в межах строку передбаченого договором та відповідно до заявки від 16.11.2007р.(копія якої наявна в матеріалах справи). Датою подання заявки на доставку обладнання є 16.11.2007р., згідно п.4.2. заявка подається після проведення попередньої оплати. Відповідно до п.2 угоди № 1 перебіг строку доставки починається з 16.11.2007р. до 16.12.2007р. (не більше 30 календарних днів). Враховуючи те, що 16.12.2007р. припадає на вихідний день, останнім днем виконання зобов’язання є 17.12.2007р., у зв’язку з чим порушення строку поставки з боку відповідача в даному випадку відсутнє (обладнання передано одержувачу 17.12.2007р., згідно видаткової накладної № 143).

Відповідно до п. 5.3 Договору після отримання обладнання одержувач передає його по акту прийому-передачі постачальнику на відповідальне зберігання для транспортування до місця призначення відповідно до затвердженого МОЗ України розподілу. Постачальник після отримання обладнання здійснює його доставку за кінцевим місцем призначення за власний рахунок.

Наведені положення Договору, а також Акт передачі обладнання від 18 грудня 2007 року не передбачають строку виконання Постачальником зобов’язання щодо доставки обладнання за кінцевим місцем призначення, в договорі не вказано у який саме строк після отримання обладнання постачальник має здійснити доставку обладнання до закладів охорони здоров’я. Умови договору визначають лише обов’язок Постачальника здійснити доставку обладнання за кінцевим місцем призначенням за власний рахунок не вказуючи при цьому строків для його виконання.

В силу положень ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Надіслана заявка № 74 від 16.11.2007р. не може вважатись вимогою щодо виконання зобов’язання з доставки обладнання до закладів охорони здоров’я, оскільки визначає термін доставки обладнання у строк до 16.12.2007р. як те і передбачено графіком поставки (вказаний строк визначений та відповідає умовам договору щодо строку виконання зобов’язань з поставки обладнання одержувачу - ДП «Укрмедпостач»). Умови договору передбачають, що зобов’язання з доставки обладнання за кінцевим місцем призначення відповідачем мають бути виконані після отримання обладнання, що мало місце 18.12.2007р..

Наказ Міністерства охорони здоров’я України від 19.09.2007р. № 587 яким затверджено Розподіл медичного обладнання, закупленого у централізованому порядку у 2007 році по програмі КПКВК 3201290 не містить визначених строків виконання зобов’язань по доставці закупленого обладнання до центральних районних лікарень, а п. 3.2 вказаного Наказу забезпечення організації поставки медичного обладнання, згідно із розподілом, покладається на директора ДП «Укрмедпостач» - відповідальну особу закладу –одержувача бюджетних коштів.

Таким чином саме позивач є зобов’язаною особою забезпечити організацію поставки медичного обладнання, згідно із розподілом, та відповідно саме позивачем мали бути вчинені відповідні дії, як то повідомлення відповідача про виконання зобов’язання у конкретні строки тощо. Вимоги суду (ухвали від 03.09.2008 та 29.09.2008) в частині надання доказів звернення до відповідача з вимогами про здійснення доставки обладнання, отриманого, згідно накладної № 143 від 17.12.2007р., у відповідності з Наказом МОЗ України від 19.09.2007р. № 587 “Про розподіл медичного обладнання, закупленого у централізованому порядку у 2007 році”, та у зв’язку з цим надання обґрунтування розрахунку штрафних санкцій, з урахуванням дати з якої у відповідача виник обов’язок по поставці товару позивачем не виконано, що підтверджує відсутність таких вимог до відповідача.

Станом на час вирішення спору, відповідачем зобов’язання щодо поставки обладнання до закладів охорони здоров’я, які виникли з договору № 53Т-2007 від 31.08.2007р. є виконаними, що позивачем не заперечується та про що надані відповідні докази (видаткові накладні, акти здачі-прийняття виконаних робіт). Однак в даному випадку відсутні підстави вважати виконання даного зобов’язання з простроченням, оскільки строки його виконання сторонами не погоджені.

Відповідно до ч.1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, вимоги про стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне відзначити наступне. При поданні позовної заяви до суду, позивачем, на підставі пп. «а»п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 № 7-93 «Про державне мито»платіжним дорученням № 1254 від 12.06.2008 сплачено 6 041, 61 грн. державного мита. Відповідно до поданого клопотання (вх. № 06-37/24731 від 29.09.2008р.) позивач просив повернути державне мито сплачене ДП «Укрмедпостач»по справі 22/39 з посиланням на п. 38 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»яким передбачено, що від сплати державного мита звільняються державні замовники та виконавці державного замовлення - за позовами, з якими вони звертаються до суду у справах про відшкодування збитків, завданих при укладенні, внесенні змін до державних контрактів, а також невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань за державним контрактом на поставку продукції для державних потреб.

Враховуючи що в даному випадку спір виник у зв’язку з виконанням державного контракту, згідно п. 38 ч. 1 ст. Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»помилково сплачене державне мито в розмірі 6 041, 61 грн. підлягає поверненню позивачеві з видачею довідки.

Судові витрати у справі, в тому числі витрати з оплати послуг адвоката в розмірі 20 000 грн., відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя Р.І. Самсін

дата підписання рішення 09.10.2008