ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.08
Справа  № 9/53-1462

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

Головуючого -
судді
Давид Л.Л.

Суддів
Краєвської М.В.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги
Приватного підприємства «Продторг-Тернопіль», за вих. №176 від 24.06.2008 р.

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 26.05.2008 р.

у
справі № 9/53-1462
(суддя - Кропивна Л.В.)

за
позовом Суб»єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Тернопіль

до
Приватного
підприємства «Продторг-Тернопіль», м. Тернопіль

про
стягнення заборгованості
в сумі 20 095,39 грн.

за
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_2.
-представник (довіреність зареєстрована в реєстрі за №2451 від 28.02.2007 р.);

від
відповідача: не
з»явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду Тернопільської області від 26.05.2008 р. у справі
№9/53-1462 задоволено позов Суб»єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1, м. Тернопіль (надалі -Позивач) до Приватного підприємства
«Продторг-Тернопіль», м. Тернопіль (надалі -Відповідач) про стягнення 20 095,39
грн.

Рішення
місцевого господарського суду мотивоване тим, що у відповідності до вимог ст.
526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не виконав
взяті на себе зобов»язання по договору поставки №78 від 12.04.2007 р. в частині
сплати основного боргу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, як в
частині стягнення заборгованості в розмірі 18 300,25 грн., так і в частині
стягнення пені в розмірі 1 795,14 грн. на підставі п. 6.1. Договору.

Відповідач
-Приватне підприємство «Продторг-Тернопіль», - не погодившись з винесеним
рішенням, подав апеляційну скаргу, за вих. №176 від 24.06.2008 р., в якій
покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням матеріалів та
обставин справи. Скаржник вказує на те, що судом прийнято до уваги докази
заборгованості Відповідача за матеріальні цінності, і не взято при цьому, до
уваги наданий Відповідачем, як доказ, акт про списання товарно-матеріальних
цінностей від 12.06.2007 р. в магазині «Берегиня», де здійснює підприємницьку
діяльність Відповідач на суму 1 822,97 грн. Зазначений акт, як стверджує
Відповідач, було складено внаслідок небажання Позивача забрати неналежної
якості товар і замінити його на товар належної якості, а тому Відповідач вважає,
що сума боргу повинна бути зменшена на 1 822,97 грн. і відповідно здійснено
перерахунок пені.

Дані
обставини, на думку Скаржника, є безумовною підставою для часткового скасування
рішення та припинення провадження у справі в частині стягнення боргу на суму 1
822,97 грн., а також відмови в стягненні пені в повному обсязі.

Позивач
-Суб»єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1. у відзиві, б/н від
19.08.2008 р. та його представник в судовому засіданні заперечив доводи
апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення прийняте у відповідності до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права та на підставі
повно і всебічно з»ясованих обставин в справі, підтвердженими тими доказами,
які були дослідженні в судовому засіданні, а тому підстави для його скасування
відсутні. Відповідно до цього, просить в задоволенні апеляційної скарги ПП
«Продторг-Тернопіль»відмовити, як безпідставної та необґрунтованої.

Відповідач
(Скаржник) участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив,
причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце
розгляду справи ухвалою суду від 09.07.2008 р., про що свідчить поштове
повідомлення про вручення за № 3333469. Ухвалою суду від 09.07.2008 р. участь
представників сторін визначено на власний розсуд. Клопотань про відкладення
розгляду справи на розгляд суду не поступало.

Враховуючи
вищенаведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про можливість розгляду справи по наявних матеріалах
справи.

Вивчивши
матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представника
Позивача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла
до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам
чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

12.04.2007
р. Суб»єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1
(«Постачальник») та Приватним підприємством «Продторг-Тернопіль»(«Покупець»)
укладено договір поставки №78 (а.с.8).

Згідно
п. 1.1. Договору Постачальник бере на себе зобов»язання постачати Покупцю товар
згідно заявки, а Покупець бере на себе зобов»язання його прийняти та оплатити.

Позивач
свої зобов»язання по Договору виконав, поставивши Відповідачу товар згідно
товаро-транспортних накладних: №АЛ01-00474 від 14.06.2007 р., №АЛ10-00666 від
15.06.2007 р., № АЛ10-00687 від 19.06.2007 р., №АЛ01-00496 від 19.06.2007 р.,
№АЛ01-00507 від 21.06.2007 р., № АЛ10-00708 від 22.06.2007 р., № АЛ01-00519 від
23.06.2007 р., № АЛ01-00535 від 26.06.2007 р., № АЛ10-00732 від 26.06.2007
р.,  № АЛ01-00542 від 28.06.2007 р., №
АЛ10-00749 від 29.06.2007 р., № АЛ01-00547 від 30.06.2007 р.,  № АЛ10-00767 від  03.07.2007 р., №АЛ01-00560 від 03.07.2007 р.,
№АЛ01-00569 від 05.07.2007 р., № АЛ10-00781 від 06.07.2007 р., № АЛ01-00577 від
07.07.2007 р., № АЛ-01-00579 від 07.07.2007 р., № АЛ10-00807 від 10.07.2007 р.,
№ АЛ01-00586 від 10.07.2007 р., № АЛ01-00594 від 11.07.2007 р., № АЛ01-00610
від 14.07.2007 р., № АЛ01-00641 від 21.07.2007 р., № АЛ01-00650 від 24.07.2007
р., № АЛ10-00879 від 24.07.2007 р., № АЛ01-00653 від 24.07.2007 р., №
АЛ02-00606 від 26.07.2007 р., № АЛ01-00676 від 28.07.2007 р., № АЛ01-00675 від
28.07.2007 р., № АЛ00-00567 від 31.07.2007 р., № АЛ01-00700 від 02.08.2007 р.,  № АЛ10-00966 від 07.08.2007 р., № АЛ10-01207
від 21.09.2007 р., № АЛ01-00885 від 27.09.2007 р., № АЛ10-01251 від 28.09.2007
р., № АЛ10-01266 від 02.10.2007 р., № АЛ01-00901 від 02.10.2007 р., №
АЛ01-00903 від 02.10.2007 р., № АЛ01-00904 від 02.10.2007 р., № АЛ10-01313 від
09.10.2007 р., № АЛ01-00943 від 12.10.2007 р., № АЛ10-01381 від 23.10.2007 р.,
№ АЛ10-01427 від 02.11.2007 р. -на загальну суму 24 709,77 грн. (а.с.13-55).

У
відповідності до положень ст. 526 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно
ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити
гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку в натурі.

Частиною
1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується
передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних
з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У
відповідності до п. 2.3. Договору, - Покупець зобов»язаний оплатити кожну
поставлену партію товару впродовж 30 календарних днів після його отримання
шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника або
шляхом внесення готівки в касу Постачальника.

Докази,
що підтверджують виконання Відповідачем зобов'язань щодо оплати вартості
поставленого йому товару і відновлення тим самим порушених майнових прав
кредитора на момент розгляду спору судом, у матеріалах відсутні.

За
таких обставин, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду
вважає доводи Позивача про порушення його майнових прав на заявлену суму
основної заборгованості за поставлений товар правомірними, документально
підтвердженими та не спростованими Відповідачем в установленому законом
порядку, а тому, згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, порушене право
Товариства підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з Відповідача
18 300,25 грн. боргу за поставлений товар згідно Договору № 78 від 18.04.2007
р.

Скаржник,
як і у запереченні на позов, так і в апеляційній скарзі зазначає, що частина
товару на суму 1 822,97 грн. передана Позивачем у стані, не придатному для
подальшої реалізації, з пошкодженням упаковки, втратою споживчих цінностей, і
на доведення цього Відповідачем подано акт на списання товарно-матеріальних
цінностей.

У
відповідності до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд
у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтвердженні певним засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу
України).

Як
вбачається з матеріалів справи, акт на списання товаро-матеріальних цінностей
по магазину «Берегиня»підприємства ПП «Продторг-Тернопіль»складено в
односторонньому порядку, без участі представника Постачальника, без зазначення
підстав списання та без коригування накладних, за якими товар був переданий, а
відтак не може слугувати належним та допустимим доказом, відсутності заборгованості
перед Позивачем на суму 1 822,97 грн. (а.с.61-63).

Крім
цього, згідно із п. 4.3. Договору, передача товару від Постачальника до Покупця
у пошкодженій упаковці або неналежно маркованого, або з простроченим терміном
зберігання є підставою для повернення Постачальнику товарів. Як вбачається з
матеріалів справи товар не був повернутий.

Пунктом
4.7. Договору встановлено, що після прийняття товару ризик випадкової втрати,
ушкодження чи псування товару несе Покупець. Покупець зобов»язується
забезпечувати умови зберігання товару згідно діючої нормативної документації.

У
відповідності до вимог ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення
зобов»язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною
1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф,
пеня), яку учасник господарських відносин зобов»язаний сплати у разі порушення
ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного
виконання господарського зобов»язання.

Пунктом
6.1. Договору сторонами встановлено, що за прострочення терміну оплати вартості
товару Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожен день прострочення.

Враховуючи
вищенаведене, місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про
стягнення з Відповідача 1 795,14 грн. пені за порушення господарського
зобов»язання стосовно оплати вартості переданого йому товару.

У
відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень, чого Скаржником не зроблено.

Оцінивши
докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського
суду прийшла до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та
відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного
законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 26.05.2008 р. у справі №9/53-1462 залишити без змін,
апеляційну скаргу Приватного підприємства «Продторг-Тернопіль», за вих. №176
від 24.06.2008 р. - без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

3.     Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки,
передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

4.        Справу №9/53-1462 повернути
Господарському суду Тернопільської області.

Головуючий
суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя
М.В.Краєвська

Суддя
Х.В.Мурська