ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.10.08р.

Справа № 35/177-08

За позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальнакомпанія

"Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних

мереж,

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача - Касьян М.С., юрисконсульт, дов.№ 2 від 02.01.2008р. Давидова Д.Д., юрисконсульт, дов.№18 від 18.12.2008р.

Рудь І.Б., нач.групи енергоресурсів, дов.№29 від 07.04.2008р.

від відповідача - Колісник Л.П., юрисконсульт 1 категорії, дов.№301 від

21.08.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить заборонити Відповідачу припиняти подачу електроенергії на підставі повідомлень №23/7 від 16.07.2008р., виданих 16.07.2008р., №23/7 від 09.07.2008р., виданих 09.07.2008р., про що винести ухвалу; визнати незаконними та скасувати рішення комісії при виконавчій дирекції Відповідача з розгляду спірних питань, актів про порушення ПКЕЕ для населення та юридичних осіб та перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності в частині нарахування за недовраховану суму по актам порушення споживачем Правил користування електричною енергією №№ Б 001997, Б 001998 від 10.04.2008р., Б 001999, Б 000014 від 10.04.2008р., Б 000011, Б 000015 від 10.04.2008р., Б 000012, Б 000013 від 10.04.2008р. - оформлене протоколом №18 від 30.05.2008р.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що Відповідач неправомірно склав акти про порушення Правил користування електричною енергією - №№ Б 001997, Б 001998 від 10.04.2008р., Б 001999, Б 000014 від 10.04.2008р., Б 000011, Б 000015 від 10.04.2008р., Б 000012, Б 000013 від 10.04.2008р. - на підставі них прийняв рішення про донарахування Позивачу плати за недовраховану електричну енергію - в загальній сумі 330 704,74 грн, та вимагає оплати спірних Сум, про що направив Позивачу повідомлення про припинення постачання електричної енергії, оскільки схеми підключення були узгоджені з енергопостачальником та відповідними органами.

Вказує, що повідомлення про припинення постачання електричної енерії вважає загрозою порушення своїх прав щодо отримання електричної енергії, які і просить захистити. Посилається на договір №23 від 01.02.2002р. про постачання електроенергії та ст. 6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", якою забороняється відключення об’єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енергопостачання.

Відповідач проти вимог заперечує та просить в частині визнання недійсним та скасування рішення комісії при виконавчій дирекції ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго», що оформлене протоколом №18 від 30.05.2008р., провадження у справі припинити, мотивуючи тим, що вказаний спір не підлягає вирішенню в господарському суді, оскільки рішення комісії не носить ознак акту ненормативного характеру, який є обов’язковим до виконання позивачем. В решті позову просить відмовити.

В своїх заперечення щодо доводів відповідача позивач вказує, що оспорювані ним рішення комісії обов’язкові до виконання працівниками відповідача, а, отже, можуть бути оскаржені в судовому порядку. Крім того, вказує, що відповідач намагався знову припинити енергопостачання, про що свідчить повідомлення від 30.09.2008р.

Представники Позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, представник відповідача висловився за відмову в задоволенні позовних вимог.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між відповідачем Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж (енергопостачальник) та позивачем Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (споживач) було укладено договір №23 від 01.02.2002р. про постачання електричної енергії, який відповідно до п. 11.4 є чинним в спірний період.

За умовами вказаного договору відповідач постачав електричну енергію, а позивач споживав її та оплачував в порядку, встановленому договором. В п. 7.2. договору передбачено, що споживач відповідно до чинного законодавства несе відповідальність за стан технічних засобів, наявність та стан пломб енергопостачальника та держповірки, своєчасне і достовірне зняття показань на розрахункових електролічильниках і здійснення контрольних вимірів.

Представниками енергопостачальника проведена перевірка дотримання позивачем умов договору та Правил користування електричною енергією (надалі ПКЕЕ), про що складено акти №№ Б 001997, Б 001998 від 10.04.2008р., Б 001999, Б 000014 від 10.04.2008р., Б 000011, Б 000015 від 10.04.2008р., Б 000012, Б 000013 від 10.04.2008р.

Вказані акти були розглянуті відповідною комісією енергопостачальника, про що складено Протокол №18 від 30.05.2008р. та комісія вирішила здійснити розрахунок по потужності ТСН, що вказана в актах про порушення ПКЕЕ, за період 6 місяців.

На підставі актів та цього протоколу відповідач здійснив нарахування позивачу плати за недовраховану електроенергію відповідно до вимог п. 6.40 ПКЕЕ за шість попередніх місяців, надав позивачу розрахунки та рахунки на оплату №23/7 від 16.07.2008р. на суму 44 257,02 грн, №23/7 від 16.07.2008р. на суму 44 257,02 грн, №23/7 від 09.07.2008р. на суму 28 492,99 грн, №23/7 від 09.07.2008р. на суму 28 492,99 грн, №23/7 від 09.07.2008р. на суму 21 369,78 грн, №23/7 від 09.07.2008р. на суму 71 232,58 грн, №23/7 від 09.07.2008р. на суму 71 232,58 грн, №23/7 від 09.07.2008р. на суму 21 369,78 грн, всього на суму 330 704,74 грн.

Разом з вище переліченими рахунками енергопостачальник направив позивачу повідомлення про припинення подачі електроенергії відповідно 13.08.2008р. та 20.08.2008р.

Як встановлено судом, енергопостачальник не здійснив припинення подачі електроенергії у визначені ним строки, на час розгляду справи постачання електроенергії відбувається.

Позивач вважає, що існує загроза порушення його прав щодо отримання електричної енергії, в зв’язку з чим просить визнати незаконними та скасувати рішення комісії, що оформлене протоколом №18 від 30.05.2008р., та заборонити Відповідачу припиняти подачу електроенергії на підставі повідомлень №23/7 від 16.07.2008р. та №23/7 від 09.07.2008р.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі спори про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 Цивільного кодексу України. Одним із таких способів, як вказано в п. 10 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед актів, визнання незаконними яких передбачено ст. 16 Цивільного кодексу України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживача.

Тобто, за змістом вказаної норми, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов’язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Оскаржуваний Протокол засідання комісії по розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією №18 від 30.05.2008р. за своїми ознаками до таких актів не відноситься, оскільки не носить характеру обов’язкового до виконання ненормативного акту, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання Правил користування електричною енергією.

За таких обставин, спори такої категорії не підлягають вирішенню в господарських судах України. Дані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 12 червня 2007 року у справі Господарського суду Луганської області №3/576н, та Вищого господарського суду України, що викладені у постановах від 29.07.2008р. у справі №9/36-08 та у справі №35/57-08.

З огляду на викладене, провадження у справі в частині визнання недійсним Протоколу №18 від 30.05.2008р. засідання комісії Відповідача по розгляду актів про порушення Позивачем Правил користування електричною енергією підлягає припиненню на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Свої заперечення і пояснення щодо вказаних актів та протоколу позивач може викласти при розгляді інших спорів, що виникають із обставин, встановлених в цих актах та протоколах, зокрема, при стягненні сум, що нараховані за цими актами.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених Господарським процесуальним кодексом України заходів спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій України»є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Однак, навіть права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації встановленого вищевказаними нормами права.

Так, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб’єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов та наявність чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права чи охоронюваного законом інтересу. Відсутність факту порушення чи оспорення тягне за собою відмову у задоволенні заявлених вимог як і відсутність відповідного матеріального права чи охоронюваного законом інтересу.

Отже, наявність факту порушення або оспорення права чи інтересу є однією із необхідних умов здійснення судового захисту.

Як встановлено судом при розгляді справи, як на час звернення позивача з позовом так і під час розгляду справи порушення прав позивача щодо отримання електроенергії, а саме припинення енергопостачання на підставі оспорюваних ним повідомлень №23/7 від 16.07.2008р. та №23/7 від 09.07.2008р., не відбувалося.

Підстави та умови припинення постачання електроенергії визначені в п. 7.5. ПКЕЕ, згідно якого постачальник електричної енергії зобов'язаний попереджати споживача не пізніше ніж за три робочих дні до припинення повністю або частково постачання електричної енергії, тобто оспорювані позивачем повідомлення про припинення постачання електричної енергії №23/7 від 16.07.2008р. та №23/7 від 09.07.2008р. не можуть бути в подальшому підставою для припинення енергопостачання.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушення прав позивача щодо отримання електроенергії на підставі повідомлень про припинення постачання електричної енергії №23/7 від 16.07.2008р. та №23/7 від 09.07.2008р., а суд не може приймати рішення на майбутнє без встановлення факту порушення відповідного права.

Посилання позивача в своїх пояснення на нові підстави, а саме повідомлення від 25.09.2008р., судом не може бути прийнято до уваги, оскільки вказане не є предметом позову, та в межах цієї справи судом не встановлюється , чи є така поведінка відповідача неправомірною.

З огляду на викладене, в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 1,2, 44, 49, п. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В частині визнання недійсним Протоколу №18 від 30.05.2008р. засідання комісії Відповідача по розгляду актів про порушення Позивачем Правил користування електричною енергією провадження у справі припинити.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 03 жовтня 2008р.