ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
=============================================================
Р І Ш Е Н Н Я

25
лютого 2008р.
Справа № 8/226/17

За
позовом:          Товариства з обмеженою
відповідальністю “Славута-Трейд”, вул..Автозаводська, 17, корп.1, п.12,
м.Москва Російська Федерація (адреса для листування: вул..Іванівська, б.1,
кімн.501, м.Харків, 61022)

До
відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,АДРЕСА_1

про стягнення 182460дол.США

Суддя   Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН:

від
позивача: не з'явився

від
відповідачів:  не з'явився

С У Т Ь          С
П О Р У:

Позивачем
заявлено позов про стягнення з відповідача 120000дол.США грошових коштів,
отриманих останнім у вигляді попередньої оплати по контракту №17-04-17 від
17.04.07р., 36000дол.США штрафу, 2700дол. США пені, нарахованої за період з
01.06.07р. по 15.06.07р., 1084,60дол.США процентів річних за прострочення
виконання зобов'язання, нарахованих за період з 21.06.07р. по 08.10.07р.,   а також 21600дол.США збитків, заподіяних
внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за договором.

До
початку судового засідання, яке відбулося 25.02.08р., від  позивача надійшла заява про уточнення
позовних вимог, в якій позивач фактично збільшує розмір позовних вимог в
частині стягнення процентів річних та просить стягнути з відповідача
2455,14дол. США процентів річних, нарахованих за період з 21.06.07р. по
25.01.08р. Враховуючи, що в силу ст.22 Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття рішення у справі збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, судом  прийнято до
розгляду подану позивачем заяву і спір вирішується з її урахуванням.

Відповідач
у відзиві на позов не заперечує проти позову, проте стверджує, що його вина у
невиконанні зобов'язань перед позивачем відсутня, оскільки пшениця, щодо
поставки якої укладено договір з позивачем, не була поставлена контрагентом з
Казахстану. Відповідач зазначив, що ним приймалися всі можливі заходи для
належного виконання зобов'язань або повернення коштів.

Сторони
належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представники
сторін в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суду не повідомлено.
Враховуючи, що судом явка уповноважених сторін в судове засідання обов'язковою
не визнавалася, суд доходить до висновку про можливість вирішення спору  за відсутністю представників сторін.

Дослідивши
матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд ВСТАНОВИВ:

17
квітня  2007р. між сторонами  укладений контракт №17-04-07, відповідно до
умов якого відповідач зобов'язувався поставити позивачу, а позивач
зобов'язувався прийняти у власність та оплатити товарні партії пшениці 5-го
класу, походженням Казахстан, врожаю 2006р.

Згідно
із п.2.1. контракту загальна кількість товару, яка підлягала поставці,
становить  5000тон нетто (плюс/мінус 5%).

Відповідно
до п.3.2. контракту оплата за товар мала здійснюватися в порядку сплати
позивачем попередньої оплати в розмірі 15% від суми контракту протягом трьох
банківських днів з моменту надання рахунку після підписання контракту,  15% вартості кожної узгодженої партії товару
протягом трьох банківських з моменту надання постачальником вантажних товарних
декларацій та залізничних накладних з відміткою станції відправлення, 70%
вартості узгодженої  партії товару  - протягом 5 банківських днів після отримання
товару на станцію призначення  та
визначення якості  товару.

Додатковою
угодою №1 від 20.04.07р. до контракту сторонами
внесені зміни до п.п.5.1., 5.8. щодо базису поставки товару та дати
переходу права власності на товар.

Додатковою
угодою №2 від 20.04.07р. до контракту сторонами визначено, що відповідач
протягом травня 2007р. здійснить поставку партії пшениці 5-го класу в кількості
345тн (+/- 5%), на станцію призначення Жабинка, Білоруської  залізниці, для отримувача вантажу -ВАТ “Птахофабрика
Медновська”.

Додатковою
угодою №3 від 20.04.07р. до контракту сторонами визначено, що відповідач
протягом травня 2007р.  має поставити до
станції призначення Столбці, Білоруської залізниці, для отримувача вантажу  -СПК “Вишневецький” -670 тон (+/-5%) пшениці
5-го класу, врожаю 2006р., а відповідно до додаткової угоди №4 від
20.04.07р.  до контракту, відповідач
зобов'язувався  поставити протягом травня
2007р. до  станції Степянка Білоруської
залізниці для отримувача   вантажу -ВАТ
“Минська птахофабрика  Н.К.Крупської”
пшеницю 5-го класу, врожаю 2006р., в кількості 2000тн (+/-5%).

Таким
чином, відповідно до вказаних додаткових угод відповідач зобов'язувався
протягом травня 2007р. поставити позивачеві 3015 тон  пшениці 5-го класу, врожаю 2006р., країна
походження -Казахстан.

Позивач
у справі є іноземним підприємством. Аналіз укладеного між сторонами контракту
від 17.04.07р. свідчить, що в ньому сторонами передбачений вибір права до
змісту правочину, а тому суд, виходячи із приписів Закону України “Про
міжнародне приватне право”, при вирішенні даного спору застосовує право
України, оскільки сторона, що повинна здійснити виконання,  яке має вирішальне значення для змісту
правочину,  має своє місцезнаходження
саме на території України.

Правовідносини,
які виникли між сторонами на підставі контракту від 17.04.07р., є відносинами
поставки, які регулюються §1 глави 30 Господарського кодексу України та §3
глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно
до ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона
-постачальник зобов'язується передати у зумовлені строки   другій стороні -покупцеві товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар та сплатити за нього певну грошову суму.
Аналогічним чином регулюються відносини поставки ст.712 Цивільного кодексу
України.

Згідно
з ч.6 ст.265 Господарського кодексу України
та ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, до відносин поставки
застосовуються положення Цивільного кодексу України про купівлю-продаж.

В
силу ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання
продавцем, покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такої строк не встановлений  договором, - у строк, визначений відповідно
до ст.530 ЦК України.

Позивачем
23 квітня 2007р. перераховано відповідачеві 120000дол. США, що становить 15%
від загальної вартості контракту -800000дол. США, встановленої в п.3.1.   Факт сплати позивачем попередньої оплати
підтверджується заявкою на переказ №4 від 23.04.07р. з відміткою банківської
установи про прийняття заявки (а.с.22) та меморіальним  ордером №4 від 23.04.07р. Таким чином, суд
приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов'язання в частині  здійснення попередньої оплати товару в
розмірі, визначеному договором. До того ж відповідачем не заперечується факт
отримання від позивача суми попередньої оплати в розмірі 120000дол.США.

В
силу ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За
змістом ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк встановлений договором.

Відповідно
до умов додаткових угод №№2,3,4 від 20.04.07р. до контракту від
17.04.07р.,  відповідач зобов'язувався
поставити 3015 тон пшениці 5-го класу протягом травня 2007р. Конкретна дата
виконання зобов'язань по поставці сторонами не визначена. Разом з тим, виходячи
із приписів ст.ст.251,252,254 Цивільного кодексу України, суд  приходить до висновку, що відповідач повинен
був здійснити поставку товару в строк до 31 травня 2007р.

Матеріалами
справи підтверджується, що відповідач свої зобов'язання не виконав, товар у
визначені строки на визначених договором умовах не поставив.

Згідно
із ст.665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий
товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.  Відповідна умова передбачена сторонами у
п.7.1.1 контракту, згідно якої покупець має право відмовитися від товару  у випадку порушення строків поставки більше
14 днів.

Оскільки
у встановлений контрактом та додатковими угодами до нього строк відповідач не
передав позивачеві товар, останній 14.06.07р. направив відповідачу повідомлення
про відмову від товару по контракту від 17.04.07р., яка відповідачем отримана
саме 14.06.07р., про що свідчить відбиток його печатки на повідомленні
(а.с.54). Крім того, позивач повідомив відповідача про відмову від контракту
телеграмою від 14.06.07р., яка вручена СПД ОСОБА_1 15.06.07р., що
підтверджується терміновою телеграмою ЦТП відділення “Телекомсервіс”
Харківської філії ВАТ “Укртелеком” (а.с.52).

Відповідно
до ст.615 Цивільного кодексу України внаслідок односторонньої відмови від
зобов'язання у повному обсязі, зобов'язання припиняється. Отже, враховуючи, що
позивач відмовився від прийняття товару по контракту, зобов'язання відповідача
по поставці товару на підставі
контракту  від 17.04.07р.
припинилися.

Згідно
із ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право
вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У  повідомленні про відмову від товару по
контракту №17-04-07, яке отримано відповідачем 14.06.07р. (а.с.54),  позивач
вимагає від відповідача повернення отриманої попередньої оплати в суми
120000дол.США протягом  трьох банківських
днів з моменту відмови від товару. Тобто, відповідач зобов'язаний був повернути
суму попередньої оплати в строк до 19 червня 2007р.

Як
свідчать матеріали справи, відповідач суму попередньої оплати не повернув.
Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем не виконані зобов'язання
як по поставці товару, так і грошові зобов'язання по поверненню суми
попередньої оплати, які виникли у останнього на підставі ст.693 Цивільного
кодексу України, а тому з відповідача має бути стягнуто 120000дол.США
попередньої оплати.

На
підставі п.7.1. контракту від 17.04.07р. позивач нарахував пеню в сумі
2700дол.США за період з 01.06.07р. по 15.06.07р. в зв'язку з невиконанням
зобов'язань по поставці товару. Згідно із п.7.1. контракту порушення строків
поставки продавцем будь-якої узгодженої партії товару тягне  застосування неустойки в розмірі 0,15% від
вартості не відвантаженого у строк товару за кожний день прострочення
виконання, що за своєю правовою природою є пенею.

Як
встановлено судом вище, відповідач зобов'язувався поставити пшеницю в строк до
31.05.07р. в кількості 3015тон на загальну суму 482400дол.США (3015х160дол.США
за одну тону). Виходячи із умов п.7.1. контракту сума неустойки за непоставлену
партію становить 10854дол.США.  Проте,
аналіз розрахунку неустойки, наданий позивачем, свідчить, що ним неустойка
обчислювалася виходячи із суми
попередньої оплати, а тому за розрахунком позивача сума неустойки у
вигляді пені  становить 2700дол.США.

В силу
ст.ст.230,231 Господарського кодексу України учасник господарських відносин,
який не виконав господарське зобов'язання,
має сплатити неустойку у вигляді певної грошової суми у розмірі,
передбаченому договором.

Оскільки
матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем господарського
зобов'язання по поставці товару, з нього має бути стягнута пеня в сумі
2700дол.США, яка не перевищує  розміру
фактичної неустойки, передбаченої умовами договору.

Крім
того, відповідно до п.7.1. контракту сторонами передбачено сплату продавцем
штрафу у розмірі 30% від суми отриманої попередньої оплати у випадку порушення
ним  строків поставки товару. Враховуючи,
що факт порушення відповідачем строків поставки товару доведений матеріалами
справи, з нього має бути стягнуто 36000дол.США
штрафу.

Згідно
зі ст.625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання повинен
сплатити на вимогу кредитора 3 проценти річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як показує
розрахунок процентів річних, наданий суду позивачем, сума процентів річних
нарахована позивачем за період з 21.06.07р. по 25.01.08р., що становить 219
днів, а не 249 днів, як зазначено позивачем. Отже, за вказаний позивачем період
сума процентів річних становить 2154,96дол.США. Враховуючи, що у відповідача з
20 червня 2007р. виникло грошове зобов'язання по поверненню суми попередньої
оплати в розмірі 120000дол.США, отриманої від позивача, матеріалами справи
підтверджується факт невиконання відповідачем цього зобов'язання, з нього має
бути стягнуто 2154,96дол.США процентів річних, нарахованих за період з
21.06.07р. по 25. 01.08р.  Таким чином, в
частині стягнення процентів річних позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

На
підставі п. 7.1. контракту, яким передбачена відповідальність продавця
(відповідач у справі) у вигляді відшкодування збитків, завданих порушенням
зобов'язання, що обчислюються виходячи із ставки комерційного кредиту в
банківській установі, в якій
обслуговується покупець, позивач просить стягнути 21600дол.США збитків,
заподіяних внаслідок невиконання зобов'язання.

Відповідно
до ч.5 ст.225 Господарського кодексу України сторони господарського
зобов'язання мають право заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок
залежно від обсягу невиконання зобов'язання чи строків порушення зобов'язання
сторонами, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що п.7.1. контракту від 17.04.07р.
не суперечить нормам чинного законодавства.

Згідно
зі  ст.224 Господарського кодексу України
учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права та законні інтереси якого порушені.
Загальними підставами виникнення цивільно-правової відповідальності боржника за
невиконання зобов'язань у вигляді відшкодування збитків є наявність збитків для
кредитора, протиправність дій боржника, наявність  безпосереднього причинного зв'язку між
збитками і протиправними діями та вина боржника. Сума збитків у сумі
21600дол.США  обчислена позивачем згідно
із умовами п.7.1. контракту та відповідно до ставки користування кредитом, встановленої
у кредитному договорі №34/810 від 27.04.07р., укладеного між позивачем та
Інноваційним комерційним банком “Петрофф-банк”, а тому, оскільки розмір збитків
заздалегідь визначений сторонами в договорі, він не потребує доказування.
Протиправна поведінка відповідача полягає у порушенні ним зобов'язань по
поставці товару, що підтверджується матеріалами справи, та встановлено судом
вище. Саме внаслідок не поставки відповідачем товару, позивачу заподіяні
збитки,  в зв'язку з чим суд приходить до
висновку про існування причинно-наслідкового зв'язку між протиправною
поведінкою відповідача та збитками, які виникли у позивача. За загальними
правилами обов'язок відсутності вини боржника у порушенні господарських  зобов'язань
за договором  покладається саме на
боржника. Відповідач не надав суду переконливих доказів відсутності його вини у
невиконанні ним зобов'язань по поставці товару. Посилання відповідача на
порушення договірних зобов'язань
постачальником цього товару -ТОВ “Фонд Астик” (Казахстан) судом до уваги
не приймається, оскільки як вбачається із умов контракту №01/07 від 10.01.07р.,
укладеного між відповідачем та ТОВ “Фонд Астик”, загальна кількість товару за
цим контрактом становить лише 1700тон пшениці, в той час як відповідач
зобов'язувався поставити позивачеві в строк до 31.05.07р. пшеницю в кількості
3015тон. Крім того, товар на підставі контракту з ТОВ “Фонд Астик” повинен був
відвантажений в строк до 01.03.07р. Таким чином, на момент укладення контракту
з позивачем, відповідачу мало бути відомо про невиконання зобов'язань по
поставці пшениці   товариством “Фонд
Астик”. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не
доведено відсутність його вини у невиконанні зобов'язань за контрактом від 17.04.07р.,
внаслідок чого позивачеві заподіяно збитки.

Отже,
з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково, з урахуванням
збільшеної позивачем суми  процентів
річних.

В
силу ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати
покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись
ст.ст.193,224,225,230,231,265 Господарського кодексу України,
ст.ст.615,625,663,665,693,712 Цивільного кодексу України, ст.ст.22,49,82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1, рах. INTERMEDIARY BANK: JP Morgan Chase Bank, Chase Metrotech Center 7
TH Floor Brooklyn NY 11245, USA, SWIFT: CHAS US 33  BENEFICIARY BANK: PRIVATBANK, DNEPROPETROVSK,
UKRAINE,   SWIFT: PBANUA 2X, CHERNIGIV
UKRAINE. CORRESPONDENT НОМЕР_2 IN FAVOR -LYPOVATY НОМЕР_3 ) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю “Славута-Трейд”, м. Москва,
вул..Автозаводська, 17, корп.1, п.12 (ідентифікаційний код 948, рах.
№ у ВАТ ІКБ “Петрофф-Банк”) 120000 доларів США попередньої
оплати, 2700 доларів США пені, 36000 доларів США штрафу, 2154,96 доларів США
процентів річних, 21600 доларів США збитків, 1824,55 доларів США державного
мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

В
решті позову відмовити.

Суддя
Т.Г.Оленич

29.02.08