ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ 5/197-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О.В. –головуючого

Фролова Г. М.

Коробенко Г. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідністю “Приват-Агро”

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.10.2007року

у справі

за позовом

№ 5/197-06 Господарського суду Дніпропетровської області

Товариства з обмеженою відповідністю “Приват-Агро”

до

Закритого акціонерного товариства “Комбікорм”

про

стягнення 74012,56 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:

не з’явився

від відповідача:

Малюк О. А. –дов. від 20.02.08р.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.02.2008 року касаційна скарга ТОВ "Приват-Агро" прийнята до розгляду колегію суддів у складі: Муравйов О. В. (головуючий), судді Полянський А. Г., Фролова Г. М., розгляд призначений на 18.03.208 року об 11 год. 50 хв.

Відповідно до розпорядження від 17.03.2008 року у зв'язку із перебуванням судді Полянського А. Г. у відпустці касаційна скарга розглядається колегією суддів у наступному складу: Муравйов О. В. (головуючий), Коробенко Г. П., Фролова Г. М.

Відводів складу суду не заявлено.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “Приват-Агро” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Закритого акціонерного товариства “Комбікорм” про стягнення 74012,56грн. вартості втраченої пшениці при зберіганні згідно з договором № 2-07/05 від 12.07.2005року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2006року (суддя Шевченко С.Л.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.10.2007 року по справі № 5/197-06 (головуючий суддя Головко В. Г., судді Логвиненко А. О., Швець В. В.) рішення місцевого господарського суду скасовано, стягнуто з відповідача ЗАТ “Комбікорм” на користь позивача ТОВ "Приват-Агро" збитки в сумі 4591,75 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 45,88 грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 7,31 грн. та мита за перегляд справи в апеляційному порядку в сумі 22,94 грн. В решті позову відмовлено.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції було неповне з'ясування обставин справи.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідністю “Приват-Агро” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить постанову у справі скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 12.07.2005р. між сторонами було укладено договір № 1-07/05 складського зберігання зерна, строком до 01.06.2006р.

В період з липня по серпень 2005р. позивач здав, а відповідач прийняв на зберігання 12330830 кг зерна, що підтверджується відповідними актами.

Станом на 15.08.2005р. у відповідача знаходилося: пшениці 3 класу 1249310 кг, пшениці 4 класу 6051140 кг, пшениці 5 класу 1794650 кг, пшениці 6 класу 2951820 кг, пшениці некондиційної 283910 кг, що підтверджується довідкою № 119 від 17.08.2007р.

У зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу зерна позивач 16 травня 2006р. звернувся до відповідача з листом № 44 про переоформлення на ДП “Імідж-Холдінг" пшениці 3 класу 1248272 кг, пшениці 4 класу 5997996 та пшениці 5 класу 1793155кг.

Відповідач в цей же день, враховуючи витрати пов'язані з доробкою зерна (сушка, очистка), переоформив на ДП "Імідж-Холдінг" пшениці 3 класу 1221365 кг, пшениці 4 класу 5932405 кг, пшениці 5 класу 1780160 кг, що підтверджено складськими квитанціями на зерно.

У справі призначалась експертиза, але відповідного висновку експерта, який би відповідав вимогам процесуального законодавства, не отримано з причин відсутності експертних установ та фахівців-експертів у даній галузі, тому судом прийняті до уваги окремі висновки спеціаліста.

На підставі наявних в справі доказів судом апеляційної інстанції зроблений висновок про те, що під час зберігання зерна його доробка була необхідною, що й було зроблено відповідачем.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано обгрунтованого розрахунку втрат зерна з вини відповідача. Відповідачем визнаний факт втрати зерна на суму 4591,75 грн., які й були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача з посиланням на ч. 1 ст. 951 ЦК України.

Оскільки встановлення обставин справи, збирання та переоцінка доказів не входить до компетенції суду касаційної інстанції згідно із ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що на підставі встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції був зроблений вірний висновок про часткове задоволення позовних вимоги. При цьому порушень норм матеріального та процесуального права, які б були безумовною підставою для скасування оскаржених судових рішень, заявником не наведено.

Доводи заявника про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи судом касаційної інстанції відхиляються як безпідставні, оскільки в силу положень ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Отже, саме позивач повинен був надати суду вичерпні докази, достатні для прийняття рішення про задоволення позовних вимоги. Зазначеного позивачем зроблено не було.

За таких обставин касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю “Приват-Агро” залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.10.2007 року по справі № 5/197-06 Господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            Муравйов О. В.

Судді Фролова Г. М.

Коробенко Г. П.