ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.08 р.                     Справа № 18/6

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Треналофф-траст” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Донтехлеспром” м. Донецьк

про стягнення 27177,65грн.

Суддя господарського суду Донецької області О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу за участю представників сторін:

від позивача: Чуб М.В.-дов.

від відповідача : не з’явився

Товариство з обмеженою відповідальністю Треналофф-траст” м. Донецьк звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Донтехлеспром” м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 19305,00грн. та пені в сумі 7872,65грн., а всього 27177,65 грн.

06.02.2007 року позивач надіслав додаток до позовної заяви, в якому зменшив суму пені до 676,93грн., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач має право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, тому його додаток суд розцінює як заяву про зменшення суми позову і тому справа розглядається з урахуванням змінених вимог.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зобов’язання за договором їм були виконані у повному обсязі, але в порушення умов договору відповідач за надані послуги з ним не розрахувався, тому виникла заборгованість, а за прострочку оплати боргу нарахована пеня відповідно до умов договору.

У судове засідання 07.02.2008 року представник відповідача не з’явився. Про час і місце судового засідання він був повідомлений належним чином. Про неможливість явки суд не повідомив, тому справа розглядається за наявними в ней матеріалами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.02.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Треналофф-траст” (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Донтехлеспром” (відповідачем) був укладений договір 01/02-2007 про надання послуг.

Відповідно до п.1.1. договора позивач (Виконавець) зобов’язався надати відповідачу (Замовнику) послуги будівельною технікою та механізмами, а останній зобов’язався прийняти послуги та оплатити їх вартість.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав, про що свідчать акти прийома –передачі виконаних робіт , а саме :

- № 688 від 24.09.2007 року на суму 10005,00грн.,

- № 731 від 28.09.2007 року на суму 8025,00грн

- № 788 від 26.10.2007 року на суму 1275,00грн., а всього на суму 19305,00грн.

Пунктом 2.2. договора передбачено, що оплата здійснюється грошовими коштами на поточний рахунок позивача на протязі 5-ти днів після надання рахунку за послуги.

Фактично позивачем не надано суду доказів надання відповідачу рахунків на оплату.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

29.01.2008 року відповідачем був сплачений борг в сумі 19305,00грн. про що свідчить банківський витяг № 98, тому в частині стягнення боргу провадження у справі підлягає припиненню.

Згідно п.5.9. договора за порушення сторонами строків виконання зобов’язань, винна сторона сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми невиконаних зобов’язань за кожний день прострочки.

За період з вересня по грудень 2007 року позивачем нарахована пеня в сумі 676.93грн, виходячи з подвійної облікової ставку НБУ.

Суд вважає, що пеня стягненню не підлягає, оскільки позивачем не подано доказів надання відповідачу рахунків на оплату, тому неможливо підрахувати період, з якого має бути нарахована пеня, оскільки початок її нарахування - це 6-й день після надання рахунку.

У зв’язку з тим, що сума боргу була сплачена відповідачем після звернення позивача з позовом, судові витрати з цієї суми підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,33,43,49,75, п.11ст. 80 ст.ст. 82,84-85 Господарського процесуального кодексу України, на підставі ст. 526 Цивільного кодексу України, суд. -

В И Р І Ш И В :

Товариству з обмеженою відповідальністю „Треналофф-траст” м. Донецьк у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю „Донтехлеспром” м. Донецьк про стягнення пені – відмовити.

В частині стягнення боргу в сумі 19305,00грн. – провадження у справі припинити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Донтехлеспром” м. Донецьк (83032, м. Донецьк, вул. Фонвізіна,1-а, р/р 1555 в Кальміуському відділенні ПІБ м. Донецька, МФО 335322, , ІНН 98) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Треналофф-траст” (83052, м. Донецьк, бульвар Шевченка,105, п/р 260012598 у ВАТ „Райффайзен банк Аваль”, МФО 335076, , ІНН 32) 193,05 грн. держмита та 83,82грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення оголошено 07.02.2008 року і набуває законної сили після закінчення десятиденного строку на його оскарження.

Суддя Овсяннікова О.В.