ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

№
2-242/03

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Кравчука Г.А.

суддів:

Мачульського
Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні

касаційну
скаргу

ОСОБА_1

на
ухвалу

Апеляційного
суду Полтавської області

від

23.12.2003р.

у
справі

№2-242/03

Автозаводського
районного суду м. Кременчука Полтавської області

за
позовом

ОСОБА_1

до

1). Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" 2). ОСОБА_2 3). ОСОБА_3 4).
Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради

про

визнання
недійсними рішень загальних зборів Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" та недійсним розпорядження Кременчуцького міськвиконкому
від 27.07.2000р. за №879-р і за №1178-р від 16.10.2000р.

за позовом

третьої
особи з самостійними вимогами ОСОБА_4

до

1). Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" 2). Виконавчого комітету Кременчуцької міської
ради 3). ОСОБА_3 4). ОСОБА_2 5). ОСОБА_1

про

визнання
недійсними рішень загальних зборів засновників Закритого акціонерного
товариства "Інтреком", розпорядження виконкому Кременчуцької
міської ради, угоди про відчуження акцій та угоди про внесення змін до
Установчого договору Закритого акціонерного товариства "Інтерком" з
питань зміни складу засновників товариства, -

В С Т А Н О В И В:

Оскарженою
ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.12.2003р. (колегія суддів
у складі: головуючого -судді Омельченко Л.М., суддів Триголова В.М., Гальонкіна
С.А.) залишено без змін рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 09.07.2003р. (суддя Поймай Ю.С.), яким у позові ОСОБА_1
до Закритого акціонерного товариства "Інтерком", ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання недійсними рішень
загальних зборів Закритого акціонерного товариства "Інтерком" від
01.07.2000р. та від 03.10.2000р. і всіх рішень загальних зборів проведених до
22.01.2002р. включно; розпоряджень виконкому Кременчуцької міської ради від
27.07.2000р. №879-р та від 16.10.2000р. №1178-р, угоди по внесенню змін до
другого абзацу Вступної частини установчого договору Закритого акціонерного
товариства "Інтерком", ст.ст.5, 6 розділу 5 цього установчого
договору та заключної частини цього договору з питань змін у складі засновників
Закритого акціонерного товариства "Інтерком", угоди з питання
відчуження на користь ОСОБА_2 25 акцій статутного фонду товариства та визнання
за ними володіння 50 % статутного фонду постановлено відмовити; в задоволенні
позовних вимог третьої особи з самостійними позовними вимогами ОСОБА_4 до
Закритого акціонерного товариства "Інтерком", Виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним
рішень загальних зборів Закритого акціонерного товариства "Інтерком"
від 01.07.2000р., від 03.10.2000р. і всіх рішень на період до 17.11.2002р.,
розпорядження виконкому Кременчуцької міської ради від 27.07.2000р. №879-р,
угоди від 10.08.2002р. про відчуження на користь Закритого акціонерного
товариства "Інтерком" 25% акцій, які належали ОСОБА_1, угоди про
відчуження 25% акцій від Закритого акціонерного товариства "Інтерком"
до ОСОБА_2, угоди по внесенню змін до другого абзацу Вступної частини уставного
договору Закритого акціонерного товариства "Інтерком", ст.ст.5, 6
розділу 5 цього установчого договору та заключної частини цього уставного
договору з питань змін у складі засновників Закритого акціонерного товариства
"Інтерком", визнання за ОСОБА_4 права власності на 25 акцій Закритого
акціонерного товариства "Інтерком" також постановлено відмовити.

Вказані
рішення та ухвала оскаржені ОСОБА_1 до Верховного Суду України.

Листом
від 23.09.2005р. (вих. №6-3619ас04) Верховний Суд України цю справу №2-242/03
передав до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку
касаційного провадження.

Ухвалою
Вищого адміністративного суду України від 13.07.2007р. відмовлено у відкритті
Вищим адміністративним судом України касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 09.07.2003р. і ухвалу Апеляційного суду Полтавської
області від 23.12.2003р.; касаційну скаргу разом зі справою постановлено
повернути до Верховного Суду України.

Листом
Верховного Суду України від 13.08.2007р. (вих. №6-3619 кс 04) справу №2-242/03,
з посиланням на приписи Закону України "Про внесення змін до Закону
України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22.02.2007р. №697-V, передано для розгляду і
вирішення відповідно до глави 2 розділу V Цивільного процесуального кодексу
України до Апеляційного суду Сумської області.

Ухвалою
Апеляційного суду Сумської області від 21.12.2007р. відмовлено у відкритті
касаційного провадження у порядку цивільного судочинства у даній справі, справу
з касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 09.07.2003р. та ухвалу Апеляційного суду
Полтавської області від 23.12.2003р. постановлено передати, з посиланням на
приписи Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів
України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів" №483 від 15.12.2006р., до Вищого господарського суду
України.

Зазначена
справа з касаційною скаргою ОСОБА_1 разом із супровідним листом від
25.12.2007р. (вих. №33-ц-986) надійшла 31.01.2008р. до Вищого господарського
суду України.

Ухвалою
Вищого господарського суду України від 05.02.2008р. прийнято касаційну
скаргу  до касаційного провадження, та
призначено розгляд касаційної скарги у засіданні Вищого господарського суду
України.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 09.07.2003р. та ухвалу Апеляційного суду
Полтавської області від 23.12.2003р. скасувати, справу направити на новий
розгляд в іншому складі суду, посилаючись на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме: ст.43 Закону
України "Про господарські товариства", п.4.4.1 Положення "Про
порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів", затвердженого
рішенням державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998р.
№60, ст.313 Цивільного процесуального кодексу України.

У
запереченні на касаційну скаргу Закрите акціонерне товариство
"Інтерком" зазначає, що ним, при проведенні судового слідства
місцевим Автозаводським районним судом м. Кременчука, надані переконливі докази
правомірності переходу права власності на 25% акцій від ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства "Інтерком", а потім до ОСОБА_2, а також
внесення змін і доповнень до установчих документів; ОСОБА_1 як власник 25%
акцій в установленому законом порядку продав їх Закритому акціонерному
товариству "Інтерком"; всі документи по переоформленню права
власності підписані особисто ОСОБА_1, він був присутній на загальних зборах
засновників Закритого акціонерного товариства "Інтерком" 01.07.2000р.
і поставив свій особистий підпис в протоколі загальних зборів засновників, де
вирішувалося питання про продаж 25% акцій; всі операції по переоформленню права
власності проведені з дотриманням діючого законодавства України; ОСОБА_1 сам
визнає, що належні докази на свою користь у нього відсутні; також він в
касаційній скарзі не вказує, що ним була подана позовна заява в місцевий
Автозаводський районний суд м. Кременчука, в лютому 2002р., тобто після
звернення Закритого акціонерного товариства "Інтерком" до місцевого
Крюківського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з
нього 180 693, 75 грн. на користь Закритого акціонерного товариства
"Інтерком", як заборгованість за неповернений кредит на суму 33 500
доларів США, який Закрите акціонерне товариство "Інтерком" повернуло
за нього КФ КБ "Приватбанк", тобто звернення ОСОБА_1 в місцевий
Автозаводський районний суд м. Кременчука було спробою тиснути на Закрите
акціонерне товариство "Інтерком" з метою відмови від позовних вимог в
місцевому Крюківському районному суді м. Кременчука; особа, яка подала
касаційну скаргу, вказуючи, що її обманули при укладенні угод та дотриманні домовленості
між сторонами в процесі розділу майна, тим самим підтверджує, що вона
добровільно поставила свої особисті підписи на документах, особисто приймала
рішення при розгляді цього питання на зборах Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" сподіваючись на відповідну компенсацію, ніде не
зафіксовану в документах; всупереч своїм поясненням ОСОБА_1 стверджує, що він
нічого не підписував і підписи на документах не його; в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5 підтвердила, що свідчення ОСОБА_1 стосовно залишення ним бухгалтеру
в період праці в Закритому акціонерному товаристві "Інтерком" чистих
аркушів з особистим підписом не відповідають дійсності; при розгляді справи в
судах попередніх інстанцій ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не надали відповідних доказів,
які б підтверджували правомірність їх позовних вимог, а відтак Закрите
акціонерне товариство "Інтерком" просить постановити ухвалу, якою
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 09.07.2003р. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від
23.12.2003р. відхилити.

У
відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що вона ніколи нічого у ОСОБА_1
не придбавала і ніяких договірних і фінансових відносин з ним не мала; в її
особистому володінні знаходяться не лише акції Закритого акціонерного
товариства "Інтерком", а й акції інших підприємств; коли ОСОБА_1
запросив її на збори акціонерів Закритого акціонерного товариства
"Інтерком", де він ставив питання про свій вихід із займаної посади
голови правління, а також продаж своєї частки акцій, вона погодилась придбати
25 акцій Закритого акціонерного товариства "Інтерком" через касу
підприємства, а не у ОСОБА_1; на зборах акціонерів Закритого акціонерного
товариства "Інтерком", куди ОСОБА_1 запросив її як потенційного
покупця своїх акцій, він казав, що створив своє приватне підприємство; доводи
ОСОБА_1 безпідставні, він хоче повернути те, що втратив по своїй волі, а відтак
ОСОБА_2 просить касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Полтавської
області від 23.12.2003р. відхилити, рішення Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 09.07.2003р. залишити в силі.

Сторони
та третя особа не використали наданого законом права на участь своїх
представників у судовому засіданні.

Переглянувши
у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду
України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції,
виходить з наступного.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій, згідно з установчим договором від
12.10.1995р. та розпорядженням від 23.10.1995р. виконкому Кременчуцької міської
ради було зареєстроване Закрите акціонерне товариство "Інтерком",
засновниками якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з розподілом статутного фонду по 50%
акцій. В подальшому вносились зміни в установчі документи у зв'язку із
збільшенням статутного фонду Закритого акціонерного товариства
"Інтерком", доповненнями у види діяльності, вибуттям, зміною
засновників, а саме: рішенням загальних зборів Закритого акціонерного
товариства "Інтерком" від 01.07.2000р. були внесені зміни та
доповнення до установчих документів, пов'язаних з перерозподілом часток у
статутному фонді Закритого акціонерного товариства "Інтерком", згідно
з якими Товариство викупає у ОСОБА_1 за його згодою 25% акцій, які належать
йому як акціонеру і передає їх ОСОБА_2 і при цьому розмір кожного із
засновників склав: ОСОБА_3 -50% статутного фонду, ОСОБА_1 -25% і ОСОБА_2 -25%.
Розпорядженням виконкому Кременчуцької міської ради №879-р від 27.07.2000р.
були зареєстровані вказані зміни, підписи ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були посвідчені
нотаріально.

10.08.2000р.
між Закритим акціонерним товариством "Інтерком" та ОСОБА_1 був
укладений договір купівлі-продажу цінних паперів, згідно з яким він як
продавець передав у власність Закритому акціонерному товариству
"Інтерком" 25 акцій загальною вартістю 187, 50 грн.

Рішенням
загальних зборів від 03.10.2000р. Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" були внесені зміни та доповнення до установчих документів
з перерозподілом статутного фонду наступним чином: ОСОБА_3 -65, 18% статутного
фонду, ОСОБА_2 -32, 55%, ОСОБА_1 -2, 27%. Вказані зміни були зареєстровані
розпорядженням №1178-р виконкому Кременчуцької міської ради 16.10.2000р., при
цьому підписи двох засновників -ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були посвідчені нотаріально.

ОСОБА_1
дійшовши до висновків про порушення його прав, у лютому 2002р. звернувся до
суду із позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів Закритого
акціонерного товариства "Інтерком" від 01.07.2000р. (протокол №3),
визнання недійсною угоди по внесенню змін до другого абзацу вступної частини
установчого договору Закритого акціонерного товариства "Інтерком",
статті 5.6 розділу 5 цього установчого договору та заключної частини цього
договору з питання змін у складі засновників Закритого акціонерного товариства "Інтерком"
з посиланням на невідповідність цієї угоди вимогам законодавства та в зв'язку з
відсутністю угоди між ним та ОСОБА_2 з питання відчуження на її користь
належної йому частки у 25% статутного фонду Закритого акціонерного товариства
"Інтерком"; визнання недійсними всіх рішень загальних зборів
Закритого акціонерного товариства "Інтерком" за період від
01.07.2000р. по 22.01.2002р.; визнання недійсним розпорядження Кременчуцького
міськвиконкому від 27.07.2000р. №879-Р; визнання, що станом на день винесення судового
рішення Закрите акціонерне товариство "Інтерком" має розмір
статутного фонду 750 грн. з його часткою
в цьому статутному фонді в 50%.

У
березні 2002р. ОСОБА_1 звернувся до суду з додатковими вимогами до Закритого
акціонерного товариства "Інтерком", ОСОБА_2, ОСОБА_3, Кременчуцького
міськвиконкому про визнання недійсним рішення загальних зборів Закритого
акціонерного товариства "Інтерком" від 03.10.2000р., протоколу №4 та
розпорядження Кременчуцького міськвиконкому №1178-Р від 16.10.2000р.

У
листопаді 2002р. ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Закритого акціонерного
товариства "Інтерком", Виконавчого комітету Кременчуцької міської
ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень та угод. В своїй
заяві вона просила залучити її в якості третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги, визнати недійсними: угоду від 10.08.2000р. про відчуження на користь
Закритого акціонерного товариства "Інтерком" 25% акцій, що належали
ОСОБА_1, угоду про відчуження 25% акцій від Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" до ОСОБА_2, як такі, що суперечать вимогам закону; рішення
загальних зборів Закритого акціонерного товариства "Інтерком" від
01.07.2000р. (протокол №3) та від 03.10.2000р. (протокол №4); угоду по внесенню
змін до другого абзацу Вступної частини установчого договору Закритого
акціонерного товариства "Інтерком", статті 5.6 розділу 5 цього
установчого договору та його заключної частини з питань зміни у складі
засновників Закритого акціонерного товариства "Інтерком" у зв'язку з
невідповідністю цієї угоди вимогам законодавства і в зв'язку з тим, що вона
(ОСОБА_4) не давала ніякої згоди на відчуження ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
акцій; всі рішення загальних зборів Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" за період з 01.07.2000р. по 17.11.2002р. та розпорядження
виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 27.07.2000р. №879-Р. Також
вона просила визнати за нею право власності на 25% акцій Закритого акціонерного
товариства "Інтерком".

В
травні 2003р. ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги і просив суд визнати
недійсними: рішення №3 від 01.07.2000р. загальних зборів акціонерів Закритого
акціонерного товариства "Інтерком"; угоду щодо внесення змін до
другого абзацу Вступної частини установчого договору Закритого акціонерного
товариства "Інтерком"; статті 5.6 розділу 5 цього договору та його
заключної частини з питань зміни у складі засновників Закритого акціонерного
товариства "Інтерком"; розпорядження №879-Р від 27.07.2000р.
виконкому Кременчуцької міської ради; рішення №4 загальних зборів акціонерів
Закритого акціонерного товариства "Інтерком" від 03.10.2000р.;
договір купівлі-продажу акцій від 10.08.2000р.; всі рішення загальних зборів
Закритого акціонерного товариства "Інтерком" за період з 01.07.2000р.
по день винесення судового рішення. Також він просив визнати, що на момент
судового рішення він є власником 50% іменних акцій, що складає 50% статутного
фонду Закритого акціонерного товариства "Інтерком", яке має статутний
фонд розміром 750 грн.

Суд
першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивачеві та третій
особі виходив з того, що Закрите акціонерне товариство "Інтерком" є
господарським товариством і діє на підставі таких установчих документів як
статут і установчий договір; загальні збори 01.07.2000р., які були оформлені
протоколом №3, прийняли рішення про перерозподіл часток у статутному фонді між
засновниками з участю ОСОБА_1 -одноголосно; протокол №3 загальних зборів
засновників підписаний особисто ОСОБА_1, зміни і доповнення до них були
підписані сторонами, в тому числі і ОСОБА_1 в присутності нотаріуса і
посвідчені ним, про що свідчить реєстраційний надпис за №3064; згідно висновків
судово-бухгалтерської експертизи в бухгалтерському обліку Закритого
акціонерного товариства "Інтерком" відображена операція по поверненню
внеску засновнику ОСОБА_1 в сумі 187, 50 грн. в касовій книзі на підставі
видаткового касового ордеру №25 від 18.07.2000р.; на всіх документах по
передачі права власності на 25 акцій позивачем є його особистий підпис; згідно
висновку почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_1 на видатковому
касовому ордері №25 від 18.07.2000р., в договорі №1 купівлі-продажу цінних
паперів від 10.08.2000р. в рядку "продавець", передавальному
розпорядженні №1 від 10.07.2000р. виконані ОСОБА_1; згідно аудиторського
висновку від 01.04.2003р. операцію по придбанню акцій Закритого акціонерного
товариства "Інтерком" у ОСОБА_1 та подальше придбання їх ОСОБА_2
знайшли своє відображення у бухгалтерському обліку згідно з чинним
законодавством; допитана в якості свідка ОСОБА_6 підтвердила суду, що 25 акцій
відчужуваних ОСОБА_1 оформлені банківською установою згідно діючого
законодавства; зміни та доповнення до установчих документів Закритого
акціонерного товариства "Інтерком", які були зареєстровані
розпорядженням виконкому Кременчуцької міськради від 27.07.2000р. за №879-Р та
за №1187-Р від 16.10.2000р. проведені у відповідності до вимог Постанови
Кабінету Міністрів України від 25.05.1998р. №740 "Про порядок державної
реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності", а відтак суд першої
інстанції, посилаючись на приписи ст.ст.4, 32 Закону України "Про
господарські товариства",  ч.3 ст19
Закону України "Про власність", ст.5 п.5 Закону України "Про
національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних
паперів", дійшов до висновків про відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог позивача та третьої особи.

Суд
апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Касаційна
скарга не підлягає задоволенню, а касаційне провадження в частині перегляду
судових рішень щодо позовних вимог ОСОБА_4 до Закритого акціонерного товариства
"Інтерком", Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсними: угоди від 10.08.2000р. про відчуження
на користь Закритого акціонерного товариства "Інтерком" 25% акцій, що
належали ОСОБА_1; угоди про відчуження 25% акцій від Закритого акціонерного
товариства "Інтерком" на користь ОСОБА_2, як таких, що суперечать
вимогам закону; рішення загальних зборів Закритого акціонерного товариства "Інтерком"
від 01.07.2000р. (протокол №3) та від 03.10.2000р. (протокол №4); угоди по
внесенню змін до другого абзацу Вступної частини установчого договору Закритого
акціонерного товариства "Інтерком", статті 5.6 розділу 5 цього установчого
договору та його заключної частини з питань зміни у складі засновників
Закритого акціонерного товариства "Інтерком" у зв'язку з
невідповідністю цієї угоди вимогам законодавства і в зв'язку з тим, що вона
(ОСОБА_4) не давала ніякої згоди на відчуження ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
акцій; всіх рішень загальних зборів Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" за період з 01.07.2000р. по 17.11.2002р. та розпорядження
виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 27.07.2000р. №879-Р; про
визнання за нею право власності на 25% акцій Закритого акціонерного товариства
"Інтерком", - підлягає припиненню з наступних підстав.

ОСОБА_4
звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що спірне майно було
нажито під час шлюбу з ОСОБА_1 і що вона (ОСОБА_4) не давала ніякої згоди на
відчуження ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 акцій товариства.

Пунктом
четвертим ч.1 ст.12 ГПК України визначено, що господарським судам підвідомчі
справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Із
встановлених судами обставин справи вбачається, що ОСОБА_4 не є учасником
товариства, і не була таким, а відтак в цій частині справа не підвідомча
господарським судам.

Таким
чином в цій частині спору касаційне провадження належить припинити, а касаційну
скаргу та справу належить повернути до Апеляційного суду Сумської області для
подальшого вирішення у відповідності із Законом України “Про внесення змін до
Закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року №697-V.

Щодо
іншої частини спору, підвідомчої господарським судам, суд касаційної інстанції
виходить з наступного.

Відповідно
до вимог ст.111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові
рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права (ч.1). Касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ч.2).

Статтею
111-10 цього кодексу визначено підстави для скасування або зміни рішення або
постанови. Згідно цієї норми підставами для скасування або зміни рішення
місцевого чи апеляційного суду або постанови апеляційного суду є порушення або
неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Під
час розгляду касаційної скарги в частині, підвідомчій господарським судам, суд
касаційної інстанції таких підстав не встановив.

Суд
касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції в
частині, підвідомчій господарським судам. виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.32 Закону України "Про господарські товариства" акціонерне
товариство має право викупити у акціонера оплачені ними акції за рахунок сум,
що перевищують статутний фонд, для їх наступного перепродажу, розповсюдження
серед своїх працівників або анулювання.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій, 10.08.2000р. між Закритим акціонерним
товариством "Інтерком" та ОСОБА_1 був укладений договір
купівлі-продажу цінних паперів, згідно з яким він як продавець передав у
власність Закритому акціонерному товариству "Інтерком" 25 акцій
загальною вартістю 187, 50 грн., отримавши в свою чергу свій внесок до
статутного фонду в цій сумі. Зазначена обставина підтверджена висновками
судово-бухгалтерської та почеркознавчої експертизи. В подальшому ця частка була
набута відповідачем-2 за первісним позовом, і Вищий господарський суд України,
з врахуванням встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин
справи в частині, підвідомчій господарським судам, та наведених вище приписів
норм права погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в цій частині
стосовно правомірності зазначеного правочину.

Вільне
волевиявлення позивача щодо прийняття рішень зборів акціонерів товариства щодо
змін та доповнень до установчих документів Закритого акціонерного товариства
"Інтерком", відчуження акцій, укладення спірного договору, як
встановлено судами, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема, на
загальних зборах 01.07.2000р., які були оформлені протоколом №3, прийнято
рішення про перерозподіл часток у статутному фонді між засновниками з участю
ОСОБА_1 -одноголосно, а протокол №3 загальних зборів засновників підписаний
особисто ОСОБА_1, зміни і доповнення до них були підписані сторонами, в тому
числі і ОСОБА_1 в присутності нотаріуса і посвідчені ним, особистий підпис
ОСОБА_1 також поставлено в протоколі загальних зборів засновників, де
вирішувалося питання про продаж 25% акцій, згідно висновків
судово-бухгалтерської експертизи в бухгалтерському обліку Закритого акціонерного
товариства "Інтерком" відображена операція по поверненню внеску
засновнику ОСОБА_1 в сумі 187, 50 грн. в касовій книзі на підставі видаткового
касового ордеру №25 від 18.07.2000р., на всіх документах по передачі права
власності на 25 акцій позивачем є його особистий підпис; згідно висновку
почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_1 на видатковому касовому
ордері №25 від 18.07.2000р., в договорі №1 купівлі-продажу цінних паперів від
10.08.2000р. в рядку "продавець", передавальному розпорядженні №1 від
10.07.2000р. виконані ОСОБА_1, згідно аудиторського висновку від 01.04.2003р.
операцію по придбанню акцій Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" у ОСОБА_1 та подальше придбання їх ОСОБА_2 знайшли своє
відображення у бухгалтерському обліку згідно з чинним законодавством; допитана
в якості свідка ОСОБА_6 підтвердила суду, що 25 акцій відчужуваних ОСОБА_1
оформлені банківською установою згідно діючого законодавства. Вільне
волевиявлення позивача щодо спірних правовідносин також підтверджено наданими
суду першої інстанції поясненнями ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5

Доводи,
викладені в касаційній скарзі в частині, підвідомчій господарським судам, не
спростовують вказаних висновків суду та частково зводяться до необхідності
додатково перевірити докази, досліджені судами, що, відповідно до приписів
ст.111-7 ч.2 ГПК України, при здійсненні у касаційному порядку перегляду
судових рішень не допускається.

Крім
того, відповідно до ч.1 ст.16, ст.38 Закону України "Про
господарські товариства" (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення
загальних зборів відповідача-1 за первісним позовом від 03.10.2000р.)
товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного
фонду.

Згідно
ст.28 цього Закону (в цій же редакції) при додатковому випуску акцій у зв'язку
із збільшенням статутного фонду акції купуються учасниками на підставі договору
з товариством.

Відповідно
ст.35 вказаного Закону установчі збори акціонерного товариства визнаються
правомочними, якщо в них беруть участь особи, які підписалися більш як на 60
відсотків акцій, на які проведено підписку.

При
цьому як місцевим, так і апеляційним судом було встановлено, що зміни та
доповнення до установчих документів Закритого акціонерного товариства
"Інтерком", які були зареєстровані розпорядженням виконкому
Кременчуцької міськради від 27.07.2000р. за №879-Р та за №1187-Р від
16.10.2000р. проведені у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів
України від 25.05.1998р. №740 "Про порядок державної реєстрації суб'єктів
підприємницької діяльності". Колегія суддів Вищого господарського суду
України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій в частині,
підвідомчій господарським судам.

Доводи
касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій в
частині, підвідомчій господарським судам. Судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції в цій частині належним чином мотивовані і за своїм
змістом та формою відповідають вимогам процесуального закону.

За
вказаних обставин оскаржені судові рішення в частині, підвідомчій господарським
судам, є законними і обґрунтованими, а тому підстав для їх скасування немає.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.4 та п.1, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 в частині, підвідомчій господарським судам, залишити без
задоволення.

Касаційне
провадження в частині перегляду позовних вимог ОСОБА_4 до Закритого
акціонерного товариства "Інтерком", Виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсними:
угоди від 10.08.2000р. про відчуження на користь Закритого акціонерного
товариства "Інтерком" 25% акцій, що належали ОСОБА_1; угоди про
відчуження 25% акцій від Закритого акціонерного товариства "Інтерком"
на користь ОСОБА_2; рішення загальних зборів Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" від 01.07.2000р. (протокол №3) та від 03.10.2000р.
(протокол №4); угоди по внесенню змін до другого абзацу Вступної частини
установчого договору Закритого акціонерного товариства "Інтерком",
статті 5.6 розділу 5 цього установчого договору та його заключної частини з
питань зміни у складі засновників Закритого акціонерного товариства
"Інтерком"; всіх рішень загальних зборів Закритого акціонерного товариства
"Інтерком" за період з 01.07.2000р. по 17.11.2002р. та розпорядження
виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 27.07.2000р. №879-Р; про
визнання за ОСОБА_4 права власності на 25% акцій Закритого акціонерного
товариства "Інтерком", - припинити.

В
іншій частині ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 23.12.2003р. у
справі №2-242/03 Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської
області залишити без змін.

Касаційну
скаргу та справу повернути до Апеляційного суду Сумської області для виконання
вимог Закону України “Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року №697-V.

Головуючий
суддя
Г.А. Кравчук

С
у д д і
Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало