СУД
Постанова

Іменем України

23 липня 2008 року

Справа
№ 2-25/1380-2008А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Гоголя
Ю.М.,

суддів                                                                      Черткової
І.В.,

Борисової Ю.В.,

секретар судового
засідання                                        Лукашова Ю.А.

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Копилова О.Ю.) від 10.04.2008 у справі №
2-25/1380-2008А

за
позовом           Керченського транспортного прокурора (вул.
Гагаріна, 1,Керч,98300)

в
інтересах держави в особі Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту і
зв'язку України (пр. Перемоги, 14,Київ 135,01135)

в
особі
Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в Автономній Республіці Крим (вул. Надінського 15,Сімферополь,95022)

до           Фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про
стягнення 1700,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Копилова О.Ю.) від 10.04.2008 у справі №
2-25/1380-2008А задоволено адміністративний позов Керченського транспортного
прокурора в інтересах держави в особі Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку
України в особі Територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в Автономній Республіці Крим до Фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1про стягнення 1700,00
грн.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з доведеності факту здійснення позивачем
порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з
перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48
вказаного Закону.

Не
погодившись з зазначеною постановою суду, відповідач звернувся до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову скасувати, в позові відмовити.

При
цьому заявник апеляційної скарги стверджує, що він здійснював перевозу для
власних потреб, тому отримання ліцензії для нього не являється обов'язковим.

Розпорядженням
виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду
від 23.07.2008 суддю Волкова К.В. замінено на суддю Борисову Ю.В.

У
судове засідання, яке відбулося 23.07.2008, представники сторін не з'явилися,
про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Судова
колегія, враховуючи вимоги п. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно з якими неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, вважає можливим
розглянути справу за відсутністю представників сторін, оскільки  вони не надіслали судовій колегії  доказів про наявність поважних причин неявки
у судове засідання, а крім того, їх явку не визнано обов'язковою.

Переглянувши
постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195 Кодексу
адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступні
обставини справи.

Відповідно
до акту № 014409 від 29.03.2007 року проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень
пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, встановлено наявність
порушення - надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме: не оформлена ліцензійна картка, не оформлений
подорожній лист, відсутня відмітка лікаря та механіка за 29.03.2007, з боку
водія - ОСОБА_2. на автомобілі, який належить ОСОБА_1.

Вказаний
акт містить пояснення водія про причини порушення: "з актом ознайомлений.
Згоден. Перевозив вантаж за замовленням Харчевного" (а.с. 6).

22.05.2007
року Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в АР Крим винесена постанова № 007289 про застосування фінансових
санкції до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. у розмірі 1700,00 грн. за
порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке
передбачена абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний
транспорт", за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме, не оформлена ліцензійна картка, дорожній
лист.

У
відповідності до ст. 47 Закону України "Про автомобільний транспорт"
до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами
відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних
операцій, пов'язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення
вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об'єкта без виїзду на
автомобільні дороги загального користування.

До
комплексу допоміжних операцій, пов'язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів
автомобільним транспортом, належать: завантаження та розвантаження
автомобільних транспортних засобів; перевантаження вантажів на інший вид
транспорту чи транспортний засіб; сортування, пакування, обмірювання та
маркування вантажу; накопичення, формування або дроблення партій вантажу;
зберігання вантажу; транспортно-експедиційні послуги.

Згідно
до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні
перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього
руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами
для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є:
для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує
використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством
документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Документами
для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є:
для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує
використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка,
товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Документами
для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені
законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на транспортний засіб, дорожній лист, товарно-ранспортна
накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші
документи, передбачені законодавством України.

Документами
для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, є: для
автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного
засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством
України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені
законодавством України.

Статтею
60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено наступне:
за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Від
імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту
розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій
статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з
питань контролю на автомобільному транспорті.

Порядок
стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок
оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає
Кабінет Міністрів України.

У
відповідності до п. 28. Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №
1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті", фінансова санкція повинна бути перерахована
суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж
протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування
фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою
особою якого винесено відповідну постанову.

Таким
чином, постанова суду першої інстанції винесена при повному з'ясуванні  обставин справи та при правильному
застосуванні норм матеріального права.

Доводи
заявника апеляційної скарги про те, що він здійснював перевезення для власних
потреб, та про необов'язковість, у зв'язку з цим, отримання ліцензії, судова
колегія не бере до уваги.

Відповідно
до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний
перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи
за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Матеріали
справи містять копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1від 15.10.1996 (серія НОМЕР_1), трудову угоду між відповідачем та водієм
ОСОБА_2 від 01.01.2007, довідку про трудові відносини фізичної особи з
платником єдиного податку від 01.01.2007 (а.с. 13, 16, 18). Вказані документи,
а також пояснення водія транспортного засобу ОСОБА_2., що зафіксовані в акті
(а.с. 6) свідчать про те, що у спірних правовідносинах відповідач виступає саме
як автомобільний перевізник. Тому застосування до нього штрафних санкцій на
підставі абзацу 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний
транспорт" судова колегія вважає правомірним.

Враховуючи
викладе та керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим від 10.04.2008 у справі № 2-25/1380-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного
місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
суддя
Ю.М. Гоголь

Судді
І.В. Черткова

Ю.В. Борисова