ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.01.08р.

Справа № А36/21-08

За позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська, м.Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Меркурій V", м.Дніпропетровськ

про визнання недійсним статуту та припинення юридичної особи.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання Тесля М.М.

Представники сторін:

від позивача: Обертович М.Г., довіреність №35906/10/10 від 17.09.2007р.

від відповідача: представник не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсним статут відповідача з моменту реєстрації, а саме з 29.04.2005р., припинити юридичну особу відповідача..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що засновник підприємства Танітров Юрій Анатолійович ніякого відношення до нього не має і підприємство зареєстровано на підставну особу.

На адресу суду повернувся поштовий конверт, направлений на адресу відповідача, з відміткою про відсутність відповідача за вказаною адресою.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, так як останній був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання за адресою, зазначеною у статуті відповідача та реєстраційних документах, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Меркурій V” зареєстроване Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до положень статуту ПП „Меркурій V” засновником та єдиним учасником підприємства є Танітров Юрій Анатолійович.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на наступні обставини.

Згідно пояснень, які були відібрані від засновника підприємства Танітрова Ю.А робітниками податкової міліції ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська, Танітров Ю.А. у 2005р. віддав свій паспорт гр..Агаджанову В.В. та підписав якісь документи у м.Дніпропетровську, за що його знайома отримала кошти. До господарської діяльності підприємства ніякого відношення не має та про те, що він є засновником підприємства відповідача також не знав, печаті та штампи не отримував.

В силу ст. 62 Конституції України та ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України суд не приймає зазначені пояснення, як неналежні докази підтвердження обставин незаконної реєстрації відповідача, приймаючи до уваги також ту обставину, що підписи громадян, які проживають за місцем реєстрації Козлової Г.В. не підтверджено.

Відповідно до ч. 5. ст.8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якою встановлено вимоги до оформлення документів, які подаються державному реєстратору, підписи засновників (учасників) або уповноважених осіб на установчих документах повинні бути нотаріально посвідчені.

Факт реєстрації відповідача свідчить про відповідність поданих для реєстрації установчих документів вказаній вимозі щодо нотаріального посвідчення підписів засновників на установчих документах.

Відповідно до ч. 5. ст.8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якою встановлено вимоги до оформлення документів, які подаються державному реєстратору, підписи засновників (учасників) або уповноважених осіб на установчих документах повинні бути нотаріально посвідчені.

Факт реєстрації відповідача свідчить про відповідність поданих для реєстрації установчих документів вказаній вимозі щодо нотаріального посвідчення підписів засновників на установчих документах.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст.. 45 Закону України «Про нотаріат»при посвідченні угод і вчиненні деяких інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством України, перевіряється справжність підписів учасників угод та інших осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії.

Нотаріально посвідчувані угоди, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса чи іншої посадової особи, яка вчиняє нотаріальну дію.

Як вбачається із наданої позивачем до матеріалів справи копії Статуту ПП «МЕРКУРІЙ V», зареєстрованого 19.04.2005р., відповідно до якого вказане підприємство створено Танітровим Юрієм Анатолійовичем для здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку.

При цьому, справжність підпису громадянина Танітрова Ю.А. засвідчено нотаріально, що підтверджується посвідчувальним написом державного нотаріуса Сьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 27.04.2005р.

Позивачем не надано доказів оскарження чи скасування у встановленому законом порядку вказаних нотаріальних дій щодо посвідчення справжності підписів засновника на установчих документах відповідача.

У зв’язку із вказаними обставинами суд прийшов до висновку, що ПП «МЕРКУРІЙ V»не зареєстровано на підставну особу, а правомірно зареєстровано на Танітрова Ю.А., який підтвердив свої наміри на зайняття підприємницькою діяльністю шляхом підписання статуту ПП «МЕРКУРІЙ V», інших документів, пов’язаних із реєстрацією, про що свідчить видача свідоцтва платника податку на додану вартість, тобто Танітрова Ю.А. здійснив усі необхідні дії, встановлені законом для реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Крім того, засновник відповідача не повідомив суду про здійснення ним дій на припинення діяльності підприємства, яке він заснував, проте діяльності якого він не бажав.

За викладених обставин позивачем не доведено наявність обставин, у зв’язку з якими заявлено позов.

ПП «МЕРКУРІЙ V»перебуває на обліку у ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська як платник податків.

Відповідно до п.п 4.1.1., 4.1.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації; має право не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання декларації, надіслати декларацію (розрахунок) на адресу податкового органу поштою з повідомленням про вручення.

Згідно довідки б/н від 08.11.2007р. до ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська відповідач останню звітність надавав 19.09.2005р.

Відповідно до п. 2 ст. 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” від 15.05.2003р. № 755-ІV підставами для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи, що не пов”язано з банкрутством юридичної особи, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині припинення відповідача підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Законом України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” від 15.05.2003р. № 755-ІV, ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити адміністративний позов частково.

Припинити юридичну особу –Приватне підприємство «Меркурій V»(49000, м.Дніпропетровськ, вул.. Качалова,1, ).

В решті позову відмовити.

У день набрання постановою у справі законної сили направити її копію державному реєстратору для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судову постанову.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили у відповідності до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі 06.02.2008р.