ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.02.08 Справа №20/589/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Федоров І.О. судді Федоров І.О. , Кагітіна Л.П. , Юхименко О.В.

при секретарі: Лолі Н.О.

за участю представників:

від позивача- Абідіна В.М. (довіреність № ВКС 806702 від 17.01.2008 р.);

від відповідача - не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційної скарги Приватного підприємства “Цареводарівка”, с. Ботієве Приазовського району Запорізької області,

на рішення господарського суду Запорізької області від 13.12.2007 р. у справі № 20/589/07

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросфера”, м. Дніпропетровськ,

до відповідача: Приватного підприємства “Цареводарівка”, с. Ботієве Приазовського району Запорізької області,

про стягнення 78 655,28 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду № 322 від 25.02.2008р. справа № 20/589/07 передана для розгляду колегії суддів у складі: Головуючий суддя: Федоров І.О.; судді: Кагітіна Л.П., Юхименко О.В.

Колегія суддів прийняла справу до провадження.

За клопотанням представника позивача судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами, за його згодою у судовому засіданні 26.02.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Приватне підприємство “Цареводарівка” свого представника у судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило. Про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлено належним чином.

Колегія суддів дійшла висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті і, оскільки згідно зі ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, розгляд скарги можливий за відсутності представника відповідача.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.12.2007 р. у справі № 20/589/07 (суддя Гандюкова Л.П.) позов ТОВ “Агросфера” задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 77 695,26 грн. – основного боргу, 585,38 грн. – відсотків за прострочену заборгованість по товарному кредиту, 374,64 грн. – пені, 786,55 грн. - державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду мотивоване ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, згідно з якими зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлені законом або договором строки, тому з відповідача була стягнута сума основного боргу. Відповідно до ч. 5 ст. 694 ЦК України та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, у зв’язку з простроченням оплати за товар, стягнуто відсотки та пеню. Крім того, зазначено, що відповідно до ст.121 ГПК України, підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Суд дійшов висновку, що не вбачає виняткового випадку і підстав для надання відстрочки виконання рішення та відповідачем не надано жодного доказу в обґрунтування надання відстрочки виконання рішення.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, ПП “Цареводарівка” звернулося до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області змінити, надавши відстрочку виконання рішення строком до 01.08.2008 р.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що при вирішення питання про надання відстрочки виконання рішення судом не прийнято до уваги ту обставину, що у зв’язку з неврожаєм у 2007 році у підприємства відсутні грошові кошти для розрахунку за насіння соняшника. Відповідно до ст. 226 ГК України, винна сторона зобов’язана прийняти усі міри для зменшення збитків іншої сторони. Відповідач готовий повернути весь посівний матеріал позивачу, але цей факт господарським судом враховано не було. Не враховано також, що відсутність посівних робіт та наявність закупленого посівного матеріалу у даному випадку є обставиною, яка ускладнює виконання рішення суду. Можливість погашення заборгованості буде тільки після 01.08.2008 р. після збору врожаю за 2008 р.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ “Агросфера” та його представник у судовому засіданні вказали, що вважають рішення суду законним та обґрунтованим. Просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити. При цьому посилаються на те, що відповідачем не надано жодного доказу в обґрунтування заяви про надання відстрочки виконання рішення.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України , апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2007 р. між сторонами у справі укладено договір поставки № 351-СКО (а.с. 12-14), відповідно до п. п. 1.1, 3.1 якого позивач зобов’язався передати товар в асортименті, кількості та за цінами згідно зі специфікацією, а відповідач – прийняти і оплатити насіннєвий матеріал. Специфікація є невід’ємною частиною договору.

Пунктом 4 Договору сторони узгодили, що товар поставляється з відстрочкою платежу і за умовою надання покупцю товарного кредиту. Покупець зобов’язаний сплатити загальну кінцеву вартість товару у термін до 25.10.2007 р. Продавець надає покупцю товарий кредит на умовах сплати 0,01% річних за користування товарним кредитом та здійснює нарахування відсотків на фактичну суму заборгованості у день остаточного погашення основного боргу.

19.05.2007 р. сторони за вказаним договором підписали Специфікацію № 1 на перелік насіннєвого матеріалу, яка є Додатком №1 до Договору № 351-СКО, в якій погодили перелік та найменування товару на загальну суму з ПДВ 77 695,26 грн., а саме: насіння гібриду соняшника (а.с. 15).

Як свідчать матеріали справи, ТОВ “Агросфера” повністю виконало свої зобов’язання за Договором, поставивши товар на загальну суму 77 695,26 грн. згідно видаткової накладної № 2205120/00 від 22.05.2007 р. (а.с. 16).

Отримання відповідачем товару підтверджується вказаною накладною та дорученням ЯНЧ № 089009 від 21.05.2007 р., відповідно до якого Яценко С.В. отримав насіння соняшника (а.с. 16,17)

На виконання п. 4.8 Договору, позивач 19.05.2007 р. виставив відповідачу рахунок на оплату товару № 20871/351-СКО на суму 77 695,26 грн., який відповідачем оплачений не був.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлені законом або договором строки. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов’язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. В даному випадку такою подією є виставлення позивачем рахунку.

Таким чином, відповідач порушив взяті на себе зобов’язання, оскільки до теперішнього часу оплата за отриманий товар не здійснена, доказів оплати не надано, тому господарський суд правомірно стягнув з нього суму основного боргу.

У відповідності до п. 7.2 договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом та згідно з п. 4.2 договору на суму заборгованості нараховуються відсотки за користування товарним кредитом з розрахунку 25 % річних з дати виникнення простроченої заборгованості.

Частиною 5 ст. 694 ЦК України передбачено, що якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України, встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки відповідачем несвоєчасно виконані грошові зобов’язання, судом першої інстанції правомірно задоволені вимоги позивача про стягнення 585,38 грн. відсотків заборгованості по товарному кредиту за період з 25.10.2007 р. по 05.11.2007 р.

Крім того, у п. 7.1 договору сторонами встановлено, що у випадку порушення покупцем термінів оплати, від сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, включаючи суму відсотків по товарному кредиту, за кожен день прострочення оплати.

Згідно ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 цього ж закону, розмір пені, передбачений статтею 1 даного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Колегія суддів вважає, що розмір пені у сумі 374,64 грн. на підставі Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та договору судом першої інстанції визначено вірно.

Доводи заявника апеляційної скарги спростовуються наступним.

Статтею 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим, за заявою сторони або за своєю ініціативою господарський суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Відстрочка – це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Згідно з Роз’ясненнями Вищого господарського суду України від 12.09.1996. № 02-5/333 “Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України”, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до ст. ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Посилаючись на неврожай 2007 року та відсутність у підприємства грошових коштів для розрахунку з позивачем, відповідач не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції жодного доказу на підтвердження зазначених обставин, не підтвердив можливості виконання рішення на новий строк.

В матеріалах справи також відсутнє будь-яке документальне підтвердження неспроможності відповідача здійснити оплату за договором та сплатити присуджені суми позивачу.

За відсутності доказів існування обставин, які ускладнюють виконання рішення, господарський суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для надання відстрочки його виконання.

У зв’язку з цим апеляційна скарга Приватного підприємства “Цареводарівка” не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 13.12.2007 р. у справі № 20/589/07 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за апеляційний розгляд справи покладаються на заявника апеляційної скарги - відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Цареводарівка”, с. Ботієве Приазовського району Запорізької області, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 13.12.2007 р. у справі № 20/589/07 залишити без змін.

Головуючий суддя Федоров І.О.

судді Федоров І.О.

Кагітіна Л.П. Юхименко О.В.