ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2008 р. Справа № 15/519-07

вх. № 13056/3-15

Суддя господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - Мухортова Н.В.,Калініна О.О. відповідача - Малихін О.О. другий відповідач- Ізмайлов В.О.

розглянувши справу за позовом АК "Харківобленерго" м. Х-в

до Червонозаводський ВДВС Харківського міського управління юстиції, м. Х-в, другий відповідач- Головне Управління Державного казначейства у Харківській області м.Харків.

про стягнення 1237,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути збитки з Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ на користь АК “Харківобленерго” в розмірі 1237,50 грн. за рахунок коштів державного бюджету в особі Головного Управління державного казначейства у Харківській області, а також стягнути з Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ на користь АК “Харківобленерго” держмито в сумі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за рахунок коштів державного бюджету в особі Головного Управління державного казначейства у Харківській області.

1-й Відповідач – Червонозаводський ВДВС Харківського МУЮ проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову.

2-й Відповідач – Головне управління державного казначейства у Харківській області, заперечує проти позову в частині стягнення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.11.2002 р. по справі № 17/162-02 з Державного підприємства Науково-дослідний і проектний інститут “СОЮЗ” на користь АК «Харківобленерго» було стягнуто 1068,50 грн. основного боргу, державне мито в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. На виконання рішення 03.01.2003 р. виданий наказ, який, АК “Харківобленерго” був поданий для примусового виконання до Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ.

В зв’язку з тим, що рішення суду не було виконано АК «Харківобленерго» звернулась до господарського суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ щодо визнання незаконною бездіяльності державної виконавчої служби по примусовому виконанню наказу та зобов’язання провести усі передбачені діючим законодавством заходи примусового виконання рішення суду та винесення окремої ухвали про порушення законності з боку ВДВС у Червонозаводському районі м. Харкова при виконанні рішення господарського суду від 11.11.2002 р. В ході розгляду скарги АК “Харківобленерго” стало відомо, що на депозитний рахунок ВДВС Червонозаводського району м. Харкова 07.05.2003 р. надійшли кошти в сумі 1237,50, сплачені ДП Науково-дослідний і проектний інститут “СОЮЗ”, але з вини виконавчої служби вони були направлені до державного бюджету, а не на рахунки Позивача.

Ухвалою господарського суду від 12.07.2007 р. в задоволенні скарги в частині визнання незаконною постанови та відновлення виконавчого провадження відмовлено за пропуском строку, встановленого ст. 121-2 ГПК України, в решті вимог відмовлено. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2007 р. вищевказана ухвала господарського суду була скасована, бездіяльність Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ по примусовому виконанню рішення суду від 11.11.2002 р. по справі № 17/162-02 визнана незаконною. Постанова Харківського апеляційного господарського суду не була оскаржена та набрала чинності.

Статтею 56 Конституції України закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійснені ними своїх повноважень.

Ст. 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Ч. 2 ст. 86 Закону України від 21.04.99 р. № 606 “Про виконавче провадження” передбачено, що збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 11 Закону України від 24.03.98 р. № 202 “Про державну виконавчу службу” встановлено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

У відповідності до Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1232, казначейство України провадить безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів і бюджетних установ, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування. Саме державне казначейство веде облік/списання бюджетних грошових коштів.

В Постанові Верховного Суду України від 25.10.2005 р. по справі № 32/421 зазначено, що збитки, які спричинені державним виконавцем фізичним чи юридичним особам при здійснені виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, а тому предметом доказування в даній справі будуть факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документу, виникнення шкоди та причинний зв’язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця та спричиненням їм шкоди. Причому належним доказом неправомірності дій (бездіяльності) державного виконавця буде відповідне рішення суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування збитків.

Бездіяльність Червонозаводського відділу ДВС Харківського МУЮ з примусового виконання рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2007 р. по справі № 17/162-02 була предметом розгляду Харківським апеляційним господарським судом, який своєю постановою від 01.10.2007 р. по справі № 17/162-02, визнав цю бездіяльність незаконною.

В ході розгляду скарги, було також встановлено, що саме через незаконну бездіяльність Червонозаводського відділу ДВС Харківського МУЮ, Позивач до наступного часу не отримав грошових коштів, що були йому присуджені рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2007 р. по справі № 17/162-02. Тобто є доведеним факт виникнення шкоди, причинний зв’язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця та спричиненням їм шкоди, а також її розмір.

Також, Червонозаводським ВДВС Харківського МУЮ було порушено право Позивача мирно володіти своїм майном, яке передбачено ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у якої зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

В п. 41 Рішення Європейського суду з прав людини по справі № 59498/00 “Бурдов проти Росії” зазначено, що не виконавши рішення суду органи влади перешкодили заявникові одержати гроші, які він підставно очікував одержати. Отже, не виконавши рішення господарського суду Харківської області від 11.11.2002 р. по справі № 17/162-02, Червонозаводський відділ ДВС Харківського МУЮ перешкодив Позивачу одержати грошові кошти, що були присуджені на його користь рішенням суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вищий господарський суд України в п.2 інформаційного листа від 18.11.03 р. № 01-8/1427 «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини» повідомив, що:

«Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 49 ГПК України встановлено, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу при задоволені позову покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. 86 Закону України “Про виконавче провадження” , ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ (61003, м. Харків, вул. Кооперативна, 3/4, код 34952435) на користь АК “Харківобленерго” (61003, м. Харків, вул. Плеханівська, 12, р/р 72 в Першій Харківській філії АКБ “Базис”, МФО 351599 код 00131954 ) за рахунок коштів державного бюджету в особі Головного Управління державного казначейства у Харківській області (61161, м. Харків, вул. Бакуліна, 18, код 23911595) збитки в розмірі 1237,50 грн., державне мито в розмірі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Лаврова Л.С.