ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008 р.

№
16/27-63

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц
К.В.,

суддів:

Бакуліної
С.В.,

Глос
О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

ОСОБА_1

на
постанову

від
05.11.2007 року Донецького апеляційного
господарського суду

у
справі  господарського суду

№
16/27-63 Донецької області

за
позовом

1.          ОСОБА_1; 2.          ОСОБА_2

до

1.          ОСОБА_3; 2.          ОСОБА_4; 3.          ОСОБА_5

про

визнання
недійсними рішень загальних зборів учасників ремонтно-будівельного
підприємства “Житловик” у формі товариства з обмеженою  відповідальністю від 17.05.2004р.

в
судовому засіданні взяли участь
представники :

від
позивачів:

1.          ОСОБА_1 2.          не з'явились

від
відповідачів-1,2: від відповідача-3:

ОСОБА_6
(довіреності №№830, 831 від 04.02.2008р.)
не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Господарського суду Донецької області (суддя Мєзєнцев Є.І.) від 25.09.2007
року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду
(головуючий суддя -Величко Н.Л., судді -Алєєва І.В., М'ясищев А.М.) від
05.11.2007 року, у справі № 16/27-63 позивачам у задоволенні позову відмовлено
у повному обсязі.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені по справі судові акти
повністю та прийняти нове рішення, посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права, а саме: ч.1 ст.53, ч.1 ст.58, ч.2 ст.60, ч.5 ст.61,
ст.64 Закону України “Про господарські товариства”, ст.656, частин 1,2 ст.362
ЦК України.

Відзиву
на касаційну скаргу відповідачі не надіслали.

Позивач-2
та відповідач-3 не скористалися наданим процесуальним правом на участь в
засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши
пояснення по касаційній скарзі позивача-1, який підтримав викладені в ній
доводи, заперечення на касаційну скаргу представника відповідачів-1,2,
перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної
оцінки в постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого
господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що Ремонтно-будівельне підприємство
“Житловик” у формі товариства з обмеженою відповідальністю утворено шляхом
перетворення Орендного ремонтно-будівельного підприємства “Житловик” та
об'єднання майна громадян згідно з рішенням зборів засновників від 20.07.1995
року.

28.08.1995
року статут підприємства у формі ТОВ зареєстровано розпорядженням виконавчого
комітету Ворошиловської районної в місті Донецьку ради №237/6р (а.с.52, т.2). Статутний
фонд підприємства склав 244 202 900 крб.

Засновниками
(учасниками) Товариства згідно змісту установчого договору Товариства були 178
фізичних осіб, у тому числі позивачі ОСОБА_1 з долею у вартості об'єкту 0,4% та
ОСОБА_2 з долею 0,6% (а.с.84, 87, т.2).

05
травня 2004 року 104-ма учасниками Товариства нотаріально посвідчені 6 заяв про
прийняття ними рішення про вихід із Товариства та передачу прав та обов'язків
учасників товариства, відповідних особистим долям у статутному фонді
товариства, громадянину України ОСОБА_5, та що відповідальності за наслідки
фінансово-господарської діяльності товариства з 5 травня 2004 року не несуть,
матеріальних претензій не мають (а.с.145-150, т.2).

Як
зазначено у протоколі загальних зборів РБП ТОВ “Житловик” 17.05.2004 року
проведено загальні збори учасників Товариства, на яких брали участь 105
учасників Товариства (61,9% загальної кількості учасників).

Запрошені
на збори ОСОБА_4, ОСОБА_3

На
зазначених зборах прийняті рішення: 1. про виключення зі складу учасників 73 особи,
у тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в порядку статті 64 Закону України “Про
господарські товариства”, як таких, що втратили зв'язок з Товариством, за
систематичні порушення вимог статуту та вчинення дій, які суперечать досягненню
мети Товариства; 2. про введення до складу учасників РБП ТОВ “Житловик” ОСОБА_3
та ОСОБА_4; 3. про виведення зі складу учасників Товариства 103-х фізичних
осіб, з передачею їх часток ОСОБА_5 за цивільно-правовими договорами;  4. про розподілення часток засновників -
ОСОБА_5 61,9% статутного фонду, ОСОБА_3 1,1% статутного фонду та ОСОБА_4 2%
статутного фонду, РБП ТОВ “Житловик” 35% статутного фонду; 5. про затвердження
змін до статутних документів Товариства; 6. про призначення директором
Товариства ОСОБА_3.

По
всіх питаннях рішення прийняті одностайно (а.с.28, т.2).

Розпорядженням
Виконавчого комітету Ворошиловської районної в місті Донецьку ради від
09.06.2004 року “Про реєстрацію змін до статуту Ремонтно-будівельного
підприємства “Житловик” у формі товариства з обмеженою відповідальністю”
здійснено державну реєстрацію змін та доповнень до статутних документів на
виконання пункту 5 рішення загальних зборів учасників Товариства від 17.05.2004
року, (а.с. 131, т.2), згідно з якими учасниками товариства є ОСОБА_5 з долею у
статутному (61,9%), ОСОБА_4 (2% ) та ОСОБА_3 (1,1%), доля підприємства (35%).

Згідно
змін до статуту від 16.06.2004 року засновниками товариства є ОСОБА_4 з долею
33% статутного фонду та ОСОБА_3 з долею 32% статутного фонду, доля підприємства
35 % статутного фонду (а.с.34, т.3).

Господарським
судом Донецької області у справі № 5/32Б ухвалою від 21.03.2005 року
Ремонтно-будівельне підприємство “Житловик” у формі TOB визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру, ухвалою від 04.07.2005 року судом затверджено
ліквідаційний баланс, юридичну особу Ремонтно-будівельне підприємство
“Житловик” у формі TOB ліквідовано (а.с.104-107, т.2).

Згідно
витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України відносно
Ремонтно-будівельного товариства у формі товариства з обмеженою
відповідальністю “Житловик” ідентифікаційний код 3337473 проведено державну
реєстрацію припинення юридичної особи 13.07.2005 року за рішенням суду
(а.с.116, т.2).

Згідно
п.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та
обов'язки) юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня
внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Стаття
92 Цивільного кодексу України встановлює, що юридична особа набуває цивільних
прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.

Відповідно
ст.97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи.

Органами
управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо
інше не встановлено законом.

Згідно
п.5 ст.98 ЦК України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником
товариства до суду.

Касаційний
суд вважає правомірним висновок попередніх судових інстанцій, що відповідачем у
справі про визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства від
17.05.2004 року має бути саме Товариство, як юридична особа, яка здійснює свої
права і бере на себе обов'язки через вищий орган управління - загальні збори
учасників. Рішення загальних зборів товариства є рішенням самого товариства, а
не окремих його учасників, які фактом голосування на загальних зборах не можуть
порушити права позивачки.

Вимога
про визнання недійсною перереєстрації Товариства від 09.06.2004 року,
проведеної на виконання пункту 5 рішень загальних зборів учасників Товариства
від 17.05.2004 року є наслідком визнання недійсними рішення загальних зборів,
як акта юридичної особи на підставі ст.31 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, згідно якої у разі
постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників)
юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих
документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними
змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили
судовим рішенням надсилає його державному реєстратору для внесення запису про
судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих
документів юридичної особи.

Судами
обґрунтовано відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсною ліквідації
Товариства оскільки, ліквідація Ремонтно-будівельного підприємства “Житловик” у
формі товариства з обмеженою відповідальністю здійснена за рішенням
Господарського суду Донецької області у справі про банкрутство № 5/32б від
11.07.2005 року і це рішення не може бути скасоване в порядку позовного
провадження, оскільки оскарження рішень суду здійснюється в порядку
передбаченому розділом XII ГПК України .

Щодо
вимог про стягнення моральної шкоди, то відповідно до положень Конституції
України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні
особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної
внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно
до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана,
наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та
вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або
втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична)
звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо
доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди
без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених
законодавством (Постанова Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.95р. в редакції
Постанови Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001р.).

Підставою
для стягнення з відповідачів моральної шкоди позивачі вважають незаконні
рішення загальних зборів РБП “Житловик” у формі ТОВ від 17.05.2004 року
про виключення їх зі складу учасників товариства, та винні дії ОСОБА_5, як
голови цих зборів, ОСОБА_3, як секретаря зазначених зборів, який взяв на себе
незаконні функції директора, та учасника Товариства ОСОБА_4, який незаконно
ввійшов до складу засновників РБП “Житловик” у формі ТОВ, та те, що діяльність
цих осіб призвела до ліквідації товариства.

Суди
вірно відзначили, що наведені доводи не можуть бути підставою для стягнення з
відповідачів моральної шкоди, оскільки відповідно до ст.ст.58, 59 Закону
України “Про господарські товариства” питання, розглянуті загальними зборами
17.05.2004 року, віднесені до виключної компетенції вищого органу товариства
загальних зборів учасників товариства, ці рішення приймаються колегіально
шляхом проведення голосування і вважаються прийнятими, коли за них проголосують
учасники, що володіють у сукупності 50% загальної кількості голосів. З
наведеного вбачається, що конкретний учасник товариства не несе індивідуальної
юридичної відповідальності за прийняте колегіально рішення.

Беручи
до уваги все наведене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія
суддів не вбачає підстав для скасування постанови Донецького апеляційного
господарського суду.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119,
ст. 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд
України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 від 04.12.2007 року на постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 05.11.2007 року у справі № 16/27-63 залишити без
задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від
05.11.2007 року у справі № 16/27-63 -без змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна
О.Глос