ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2008 р.

№ 10/146-ПН-05
Вищий господарський суд
України у складі колегії суд
Козир Т.П. головуючого, М
ележик Н.І., Шевчук С.Р.,
за участю представни
ка позивача Білецького О.В
. дов. б/н від 25.02.2008 року та предст
авника відповідача Осадчо
го С.Г. дов. б/н від 01.03.2008 року,
розглянувши касаційн
у скаргу ВАТ фірма "Меблі" на п
останову Запорізького апеля
ційного господарського суду
від 31 січня 2008 року у справі гос
подарського суду Херсонсько
ї області за позовом ВАТ фірм
а "Меблі" до Міського комуналь
ного підприємства "Херсонськ
ий комунальний ринок", треті о
соби - Херсонська міська рада
, приватний підприємець ОСО
БА_1, приватний підприємець
ОСОБА_2, приватний підпри
ємець ОСОБА_3, приватний п
ідприємець ОСОБА_4, приват
ний підприємець ОСОБА_5, п
риватний підприємець ОСОБ
А_6, приватний підприємець
ОСОБА_7, приватний підприєм
ець ОСОБА_8, приватний під
приємець ОСОБА_9, приватни
й підприємець ОСОБА_10, при
ватний підприємець ОСОБА_11
, приватний підприємець О
СОБА_12, приватний підприєме
ць ОСОБА_13, приватний підп
риємець ОСОБА_14 та за учас
тю Головного управління МНС
України в Херсонській облас
ті, про усунення перешкод в к
ористуванні приміщенням,
У квітні 2005 року ВАТ фірма
“Меблі” звернулось до госпо
дарського суду з позовом до М
іського комунального підпри
ємства “Херсонський комунал
ьний ринок” про усунення пер
ешкод у користуванні нежитло
вим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом зобовяза
ння Міського комунального пі
дприємства “Херсонський ком
унальний ринок” демонтувати
всі металічні кіоски, розташ
овані на відстані ближче ніж
10 метрів до фасаду магазину В
АТ фірма “Меблі” за адресою:
Позовні вимоги обґрунтова
но тим, що відповідач своїми д
іями порушує право ВАТ фірма
“Меблі” на використання при
міщення магазину в підприємн
ицькій діяльності, оскільки
відстань між малими архітект
урними формами відповідача т
а фасадом магазину складає в
сього 3 метри, що не дає можлив
ості для підїзду вантажног
о транспорту, а самі згадані о
бєкти розміщені з порушенн
ям будівельних норм ДБН 360-92 та
правил пожежної безпеки.
Справа в судах розглядалас
Рішенням господарського с
уду Херсонської області від
12 червня 2007 року позов задоволе
но в повному обсязі та зобов'я
зано МКП "Херсонський комуна
льний ринок" усунути перешко
ди в користуванні нежилими п
риміщеннями, які знаходяться
в АДРЕСА_1 шляхом демонта
жу металевих кіосків, що знах
одяться на відстані ближче 10 м
етрів від фасаду магазину.
Не погоджуючись з рішенням
суду, МКП “Херсонський комун
альний ринок” оскаржило його
в апеляційному порядку.
Ухвалою Запорізького апел
яційного господарського суд
у від 23 липня 2007 року апеляційн
а скарга МКП “Херсонський к
омунальний ринок” прийнята
до провадження та призначена
до розгляду.
Ухвалою від 27 листопада 2007 ро
ку Запорізький апеляційний
господарський суд залучив
до участі у справі у якості т
ретіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предме
т спору, на стороні відповіда
ча приватних підприємців, як
і здійснюють торгівлю в мета
левих кіосках, розташованих
перед фасадом магазину “Меб
лі”.
Постановою Запорізького а
пеляційного господарського
суду від 31 січня 2008 року апеляц
ійну скаргу МКП "Херсонський
комунальний ринок" на рішенн
я господарського суду Херсон
ської області задоволено. Рі
шення скасоване, а в позові ВА
Т фірма “Меблі” відмовлено.

У касаційній скарзі ВАТ фір
ма “Меблі” просить скасувати
постанову суду апеляційної
інстанції та залишити в силі
рішення господарського суду
Херсонської області від 12 чер
вня 2007 року.
Заявник стверджує, що судом
неправильно застосовано ст.
ст. 386, 391 ЦК України та порушено
положення ст.ст. 33, 34 ГПК Україн
и.
Наголошує на тому, що розташ
увавши торгові кіоски на від
стані від 4,3 до 3,35 метрів від сті
ни п'ятиповерхового житловог
о будинку, відповідач поруши
в пожежні норми та правила, що
може призвести до негативни
х наслідків.
Стверджує, що відповідно до
чинних будівельних норм роз
міщення металевих кіосків мо
жливе лише на відстані не мен
шій ніж 10 метрів від стіни жит
лового будинку. Крім того, зая
вник стверджує, що посилання
суду апеляційної інстанції
на те, що металеві кіоски нале
жать не відповідачу, а третім
особам, не підтверджується м
атеріалами справи.
Представники третіх осіб у
судове засідання не зявил
ись.
З огляду на те, що про час і мі
сце розгляду справи сторони
повідомлені належним чином,
суд вважає за можливе розгля
нути касаційну скаргу за від
сутності представників трет
іх осіб.
Вислухавши пояснення пред
ставників сторін, обговоривш
и доводи касаційної скарги, в
ивчивши матеріали справи, су
д вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задовол
енню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 2 с
т. 386 ЦК України, власник який ма
є підстави передбачати можл
ивість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою
про заборону вчинення нею ді
й, які можуть порушити його пр
аво, або з вимогою про вчиненн
я певних дій для запобігання
такому порушенню.
Згідно ст.391 ЦК України влас
ник має право вимагати усуне
ння перешкод у здійсненні ни
м права користування та розп
орядження своїм майном.
Як встановлено судом, на п
ідставі договору купівлі-про
дажу б/н від 15 вересня 1995 року по
зивач придбав нежитлове прим
іщення загальною площею 472,3 кв
.м. магазин “Меблі”, що знахо
диться у АДРЕСА_1.
Магазин розташований на п
ершому поверсі пятиповерх
ового житлового будинку і ма
є два виходи в фасадній части
ні.
У травні 2004 року на прилеглій
до фасаду будинку земельній
ділянці відповідач розташув
ав металеві кіоски ринкового
містечка.
Судом також встановлено, що
відповідно до рішення сьомо
ї сесії Херсонської міської
ради XXIV скликання № 191 від 27 груд
ня 2002 року відповідачу надано
в оренду земельні ділянки пі
д розміщення ринкових містеч
ок, зокрема, земельну ділянку
площею 0,1304 га на Привокзальній
площі, в районі ТЕП “Техтранс
ервіс”.
На підставі зазначеного рі
шення між Херсонською місько
ю радою та МКП “Херсонський к
омунальний ринок” укладено д
оговір оренди земельної діля
нки б/н від 14 лютого 2003 року стро
ком на пять років.
Відповідно до п. 2.1 згаданого
даного договору оренди відп
овідачу надано право розміща
ти на орендованій земельній
ділянці некапітальні будівл
і і споруди.
Встановлено, що металеві кі
оски розміщені на тротуарі, п
рилеглому до магазину “Меблі
”, на відстані від правого кут
у кіоску до стіни 4,3 м., від ліво
го куту кіоску до стіни 3,35 м.
з порушенням протипожежних в
ідстаней до житлового будинк
у, в порушення вимог ДБН 360-92**.
Відповідно до висновку буд
івельно-технічної експертиз
и встановлено також, що метал
еві кіоски розташовані таким
чином, що частково закривают
ь фасад магазину “Меблі” та м
ожуть створювати певні незру
чності (обмеження під'їзду до
магазину, закривати вітрину
магазину) власнику магазину
.
Відмовляючи в позові, суд
апеляційної інстанції посла
вся на те, що будь-які докази т
ого, що кіоски, розташовані п
еред фасадом магазину “Мебл
і”, є власністю відповідача
, або встановлені за його зг
одою, в матеріалах справи ві
дсутні.
На думку суду апеляційної
інстанції, позивач не довів т
ого, що кіоски, які розміщені п
о пр. Ушакова, 70, належать відпо
відачу на праві власності, во
лодіння чи користування, оск
ільки відповідач цей факт за
перечує та стверджує, що кіос
ки належать приватним підпри
ємцям, які їх експлуатують.
Судом апеляційної інстанц
ії також зазначено, що своє пр
аво власності на спірні кіос
ки підтвердили залучені до у
часті у справі у якості треті
х осіб приватні підприємці.

Однак з такими висновками с
уду апеляційної інстанції по
годитись не можна.
Зокрема, з оскаржуваної пос
танови не вбачається, що зазн
ачені висновки суду підкріпл
ені належними доказами того,
що спірні кіоски належать са
ме приватним підприємцям на
праві власності, а не відпові
дачу у справі, який є орендаре
м земельної ділянки, на якій в
они розміщені.
Натомість, з рішення суду пе
ршої інстанції вбачається, щ
о відповідачем, в якості дока
зу у справі було надано догов
ори, відповідно до яких він до
зволяє експлуатувати бутіки
, що розмішені на земельній ді
лянці, що передана йому в орен
ду.
Вбачається, що ні судом перш
ої інстанції, ні судом апеляц
ійної інстанції не було нале
жним чином досліджено зазнач
ені договори на предмет того
, чи відповідач надає в експлу
атацію приватним підприємця
м вже існуючі бутіки (металев
і кіоски), чи він надає їм лише
дозволи на розміщення (побуд
ову) кіосків на переданій йом
у в оренду земельній ділянці
.
Крім того, судами не було да
но оцінку тому, яким чином кор
еспондуються дані договори з
положеннями Земельного коде
ксу України та Закону Україн
и "Про оренду землі", оскільки
вони можуть носити приховані
ознаки суборендних земельни
х відносин в разі, якщо в них й
деться мова про надання дозв
олів на розміщення(побудову)
кіосків та сплату коштів за п
еребування останніх на земел
ьній ділянці.
Вищий господарський суд Ук
раїни погоджується з висновк
ом суду першої інстанції щод
о безпідставності посилання
відповідача на те, що позов по
винен бути пред'явлений лише
до фактичного володільця сп
ірних кіосків, оскільки відп
овідач як орендар земельної
ділянки, на якій вони знаходя
ться, зобов'язаний забезпечу
вати дотримання чинного зако
нодавства в процесі здійснен
ня користування орендованою
земельною ділянкою та здійс
нювати дії по усуненню виявл
ених порушень.
Крім того, відповідно до пол
ожень ст. 11112 ГПК України вказів
ки, що містяться у постанові к
асаційної інстанції, є обов'я
зковими для суду першої інст
анції під час нового розгляд
у справи.
Однак, в порушення положень
ст. 11112 ГПК України, суд першої і
нстанції виконав вимоги, вик
ладені в постанові Вищого го
сподарського суду України ві
д 1 лютого 2007 року лише частково
.
В порушення зазначе
них вимог суд не встановив ді
йсних власників(власника) ме
талевих кіосків, розташовани
х біля будинку АДРЕСА_1 та
не залучив їх(його) до участі
у справі в якості відповідач
ів(а).
Суд першої інстанції, в по
рушення ст.ст. 38, 43, 65 ГПК України
, обмежився лише посиланням н
а обов'язки відповідача дотр
имуватись вимог чинного зако
нодавства в забезпеченні роз
міщення металевих кіосків на
території ринку з дотриманн
ям, зокрема, Державних будіве
льних норм ДБН 360-92**.
Натомість, місцевий
господарський суд не взяв до
уваги ту обставину, що демонт
аж металевих кіосків, розміщ
ених з порушенням Державних
будівельних норм ДБН 360-92**, без з
алучення до участі у справі п
риватних підприємців, які зд
ійснюють торгову діяльність
у цих кіосках (навіть, якщо ос
танні не перебувають у їх вла
сності), може порушити їх зако
нні права та охоронювані зак
оном інтереси.
Отже, вирішуючи даний спір
, в порушення вимог ст.ст. 38, 43, 65, 84,
105 та 11112 ГПК України,суд першої і
нстанції не в повному обсязі
виконав вимоги суду касацій
ної інстанції, а суд апеляцій
ної інстанції взагалі їх не в
иконав.
Відтак, беручи до ува
ги те, що судові рішення ухвал
ені з порушенням норм процес
уального права, а обставини, я
кі мають істотний вплив на пр
авильність застосування нор
м матеріального права, не з
ясовані, судові рішення визн
ати законними та обґрунтован
ими не можна, тому вони підляг
ають скасуванню, а справа п
ередачі на новий розгляд.
При новому розгляді суду н
еобхідно врахувати наведене
, встановити дійсних власник
ів металевих кіосків, розташ
ованих біля будинку АДРЕСА
_1 та залучити їх до участі у
справі в якості співвідповід
ачів, ретельно перевірити до
води всіх учасників спору, вс
тановити дійсні обставини сп
рави та прийняти рішення від
повідно до вимог закону.
Керуючись ст. с
т. 1115, 1117 11112 Господарського про
цесуального кодексу України
, суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу
задовольнити частково.
Скасувати постанову Запор
ізького апеляційного господ
арського суду від 31 січня 2008 ро
ку і рішення господарського
суду Херсонської області від
12 червня 2007 року.
Справу передати до го
сподарського суду Херсонськ
ої області на новий розгляд в
іншому складі суду.
Головуючий

Т. Козир
Судді
Н. Мел
ежик

С. Шев
чук