ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
22.01.08                                                                                           Справа № 30/183
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Скрутовського П.Д.

Слуки М.Г.

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля», м.Сокаль Львівської області

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.08.2007р.

у справі № 30/183

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Механік», м.Донецьк

до Державного підприємства «Львіввугілля», м.Сокаль Львівської області

про стягнення 266247,83 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з»явився.

від відповідача Вавринюк О.Б., Золочівський В.П. –представники.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.22,27 ГПК України, зокрема право відводу судді. Заяв та клопотань про відвід суддів не подано та не заявлено.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.08.2007р. у справі № 30/183 (суддя Мороз Н.І.) задоволено Товариства з обмеженою відповідальністю «Механік», м.Донецьк та стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля», м.Сокаль Львівської області на користь ТзОВ «Механік», м.Донецьк 212016,48 грн. інфляційних втрат, 54231,35 грн. 3% річних, 26600 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 2662,50 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване нормами ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.509, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України та тим, що грошовими зобов”язаннями відповідача перед позивачем є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних.

Скаржник, відповідач у справі, з рішенням місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати з підстав неповного з»ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в позові відмовити, з мотивів викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, уповноваженого представника в судове засідання не скерував, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Виходячи з приписів ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд вбачає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами за відсутності представника позивача.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.01.2004р. у справі № 4/4571-9/531 (суддя Данко Я.С.) було стягнуто з ДП «Львіввугілля»в користь ТзОВ «Механік»469085,58 грн. основного боргу, 32828,33 грн. пені, 38267,80 грн. інфляційних втрат, 14240,46 грн. 3% річних, 1678,86 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу, разом 556219,03 грн.

У зв»язку з набранням даним рішенням законної сили та на його виконання, господарським судом було видано наказ № 4/4571-9/531 від 06.02.2004р. про стягнення з ДП «Львіввугілля»на користь ТзОВ «Механік»556219,03 грн.

Згідно з ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Однак, на виконання вищевказаного судового рішення відповідачем було сплачено лише 60000 грн. Відповідно до постанови ДВС Львівської області від 30.12.2005р. виконавче провадження зупинено у зв»язку з включенням відповідача в реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Судом встановлено, що Державне підприємство «Львіввугілля» дійсно включено в реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Документом, що підтверджує участь підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, є наявна у матеріалах справи виписка з реєстру підприємства паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» станом на 28.11.2005р.

Згідно з п.15 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження»на строк участі ДП «Львіввугілля», як підприємства паливно-енергетичного комплексу, яке внесене до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та бере участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», щодо нього виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню.

Однак, згідно з ч.2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу ст.509 ЦК України зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов”язання вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 598 ЦК України, вказує на те, що зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Застосування положень ст.625 ЦК України не передбачає наявності вини боржника, оскільки боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Одночасно, суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено, що зупинення виконавчого провадження з виконання виконавчих документів на підставі включення відповідача до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»припиняє виконання зобов'язання. Виходячи з цього, інфляційні нарахування та річні підлягають сплаті за весь період часу, протягом якого не виконувалось грошове зобов'язання.

Згідно з поданим позивачем розрахунком позовних вимог, інфляційні втрати за період лютого 2004р.- березень 2007р. становлять 212016,48 грн., 3% річних –54231,35 грн. Однак, розраховуючи суму збитків, позивач нарахував інфляційні втрати та 3% річних на суму 556219,03 грн., присуджену до стягнення з ДП «Львіввугілля»на користь ТзОВ «Механік»за рішенням Господарського суду Львівської області від 27.01.2004р. у справі № 4/4571-9/531, яка складається з 469085,58 грн. основного боргу, 32828,33 грн. пені, 38267,80 грн. інфляційних втрат, 14240,46 грн. 3% річних, 1678,86 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно технічне забезпечення судового процесу, оскільки на день подання позову рішення Господарського суду Львівської області від 27.01.2004р. не виконано.

Місцевий господарський суд, приймаючи рішення від 20.08.2007р. у даній справі про задоволення позову та стягнення з ДП «Львіввугілля»на користь ТзОВ «Механік»212016,48 грн. інфляційних втрат та 54231,35 грн. 3% річних, помилково не врахував, що позивач нарахував інфляційні втрати та 3% річних на суму 556219 грн., в яку ввійшли 32828,33 грн. пені, 38267,80 грн. інфляційних витрат, 14240,46 грн. 3% річних, 1678,86 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що суперечить ст.625 ЦК України. Подвійне нарахування пені, інфляційних витрат та 3% річних за порушення грошових зобов»язань чинним законодавством не передбачено.

Нарахування інфляційних втрат і 3% річних слід проводити на основну суму боргу 469085,58 грн. за мінусом добровільних проплат, проведених у 2006р. в сумі 60000 грн. Відтак, сума збитків, яка підлягає стягненню з відповідача, складатиме 142585,61 грн. інфляційних втрат та 46403,97 грн. 3% річних (всього 188989,58 грн.), з чим погодився в судовому засіданні представник відповідача. Тому позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню лише в наведеній частині, в задоволенні решти вимоги про стягнення 69430,87 грн. інфляційних втрат та 7827,38 грн. 3% річних в позові слід відмовити за безпідставністю.

Щодо вимоги про стягнення в порядку ст.49 ГПК України 26600 грн. витрат на оплату послуг адвоката, то така не підлягає задоволенню виходячи з того, що на момент здійснення проплати за адвокатські послуги платіжним дорученням від 31.05.2007р. № 167 зобов»язання адвоката не були виконані в частині п.2.1 договору № 1м від 31.05.2007р. щодо надання консультаційних послуг в органах Господарського суду та безпосередньої участі і представництва в органах Господарського суду, оскільки станом на 31.05.2007р. провадження у даній справі ще не було порушено, що вказує на необґрунтованість винагороди.

Виходячи з наведеного в сукупності, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 69430,87 грн. інфляційних втрат, 7827,38 грн. 3% річних, 26600 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 772,60 грн. у відшкодування сплаченого державного мита, як таке, що прийняте при неповному з»ясуванні обставин справи, а відтак і з порушенням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга відповідача в цій частині –задоволенню.

Тому керуючись ст.ст.99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля», м.Сокаль Львівської області задоволити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 20.08.2007р. у справі № 30/183 скасувати в частині стягнення з ДП «Львіввугілл»на користь ТзОВ «Механік»69430,87 грн. інфляційних втрат, 7827,38 грн. 3% річних, 26600 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 772,60 грн. у відшкодування сплаченого державного мита.

В частині вимог про стягнення 69430,87 грн. інфляційних втрат, 7827,38 грн. 3% річних та 26600 грн. витрат на оплату послуг адвоката в позові відмовити.

Позов задоволити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 20.08.2007р. у справі № 30/183 в частині стягнення з ДП «Львіввугілл»на користь ТзОВ «Механік»142585,61 грн. інфляційних втрат, 46403,97 грн. 3% річних, 1889,90 грн. у відшкодування сплаченого державного мита та 118 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Скрутовський П.Д.

Суддя                                                                                          Слука М.Г.