ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"05" березня 2008 р.

Справа
№  16/475

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Коротченко Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу № 16/475

за
позовом приватного підприємця ОСОБА_1,                      м. Кіровоград

до
відповідача: Кіровоградського обласного центру народної творчості,               м. Кіровоград

про
визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за
зустрічним позовом Кіровоградського обласного центру народної творчості, м.
Кіровоград

до
відповідача: приватного підприємця ОСОБА_1,                      м. Кіровоград

про
зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 12 040,74 грн.

за
участю представників сторін:

від
позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_2,
довіреність № 259 від 18.02.08 р.;

від
відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - Вергуненко
Л.В., довіреність № 51 від 08.02.08 р.;

від
відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - Щербина
Т.Г., довіреність № 50 від 08.02.08 р.

Приватний
підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Кіровоградської області з
позовною заявою, яка містить наступні вимоги:

-
визнати дії, що полягали у відмові в наданні дозволу на проведення
реконструкції орендованого приміщення, такими, що порушують права орендаря;

-
зобов'язати Кіровоградський обласний центр народної творчості надати дозвіл на
проведення реконструкції частини орендованого приміщення площею 45 кв.м. під
кафе.

Ухвалою
суду від 12.02.2008 р. для спільного розгляду з первісним позовом господарським
судом прийнято  зустрічну позовну заяву
Кіровоградського обласного центру зайнятості до приватного підприємця ОСОБА_1,
яка містить наступні вимоги:

-
зобов'язати приватного підприємця ОСОБА_1 звільнити займане нею приміщення;

-
стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 неустойку у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час прострочення у сумі 12 040,74 грн.

В
наданих до суду письмових поясненнях відповідач за первісним позовом вимоги
заперечив, мотивуючи тим, що позивач як орендар майна переданого йому в оренду
на підставі договору оренди від 29.12.2006 р. у зв'язку з відмовою орендодавця надати
дозвіл на реконструкцію приміщення перукарні під кафе, повинен був в офіційному
порядку протягом одного місяця внести зміни у договір оренди, тобто відмовитись
від оренди приміщення колишньої перукарні площею 45 кв.м.

Відповідач
за зустрічним позовом в наданих до суду письмових запереченнях вимоги позивача
за зустрічним позовом не визнав, посилаючись на відсутність повноважень
директора на підписання зустрічної позовної заяви, тобто підписання зустрічного
позову особою з перевищенням своїх повноважень, що суперечить нормам
процесуального та матеріального права.

Дослідивши
матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив наступне.

29.12.2006
р. між Кіровоградським обласним центром народної творчості (далі -
Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар) укладено
договір оренди (далі - договір оренди, а.с. 10-12 том 1).

Відповідно
до умов договору оренди - п. 1.1, Орендодавець передає, а Орендар приймає в
строкове платне користування нерухоме майно (далі - Майно), площею 195 кв.м.,
розміщене за адресою: м. Кіровоград, вул. Гоголя, 66/50 на першому поверсі;
Майно передається в оренду з метою використання 150 кв.м. - під кафе, 45 кв.м.
- під склад.

Відповідно
п. 2.3 договору оренди на підставі акту прийняття-передачі Орендодавцем
передано, а Орендарем прийнято орендоване приміщення (а.с. 14 том 1).

За
умовами договору оренди (п. 6.3) Орендар має право з дозволу Орендодавця
вносити зміни до складу орендованого Майна, проводити його реконструкцію,
технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості.

19.01.2007
р. Орендар відповідно до п. 6.3 договору оренди звернувся до Орендодавця з
листом про надання згоди на реконструкцію та проведення капітального ремонту
приміщення площею 45 кв.м.,  наданого за
договором оренди під кафе, у зв'язку з тим, що раніше в ньому знаходилась
перукарня (а.с. 21 том 1).

У
відповідь на вказаний лист Орендодавець надав Орендарю відповідь № 33 від
13.02.2007 р., в якому відмовив надати згоду на проведення реконструкції та
капітального ремонту приміщення, з посиланням на те, що на засіданні конкурсної
комісії на право укладання договору оренди від 19.12.2006 р. питання
реконструкції та капітального ремонту не обговорювалось (а.с. 22 том 1).

21.11.2007
р. Орендодавець вдруге звернувся до Орендодавця з листом про надання згоди на
проведення реконструкції приміщення площею 45 кв.м. наданого під кафе (а.с. 23
том 1).

23.11.2007
р. Орендодавець на  адресу Орендаря
направив лист № 300, в якому повідомив про відмову Орендодавця надати згоду
Орендарю на проведення реконструкції орендованого нежитлового приміщення (а.с.
24 том 1).

Враховуючи
те, що питання погодження проведення реконструкції частини орендованого
приміщення площею 45 кв.м. шляхом переговорів між сторонами не вирішено,
Орендар на підставі п. 9.2 договору оренди звернувся до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги первісний позивач як на підставу своїх вимог послався на ст.ст.
3, 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"
(далі - Закон).

Зміст
зазначених норм не містить положень, які б визначали обов'язок орендодавців
надавати згоду орендарям на реконструкцію приміщень, що знаходяться в оренді
останніх.

Отже,
надання згоди Орендарю на реконструкцію приміщення належить до прав, а не
обов'язків Орендодавця, перелік яких містить розділ 7 договору оренди.

З
огляду на викладене, позовні вимоги первісного позивача є безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню, господарський суд в задоволенні позову з
підстав зазначених в ньому відмовляє первісному позивачу.

Вимоги
позивача за зустрічним позовом, господарський суд також вважає безпідставними
та такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно
до п. 10.1 договору оренди строк дії договору визначено з 29.12.2006 року до
28.12.2007 року.

Згідно
п. 10.6. договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності
протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий термін і на
тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

За
умовами договору оренди (п. 5.8) у разі припинення  або розірвання Договору Орендар зобов'язаний
повернути Орендодавцеві орендоване майно.

Згідно
свідоцтва про право власності, надане до суду відповідачем за первісним
позовом, домоволодіння (7/10 ч.), розташоване по вул. Гоголя, 66/50 належить
спільній власності територіальних громад сіл, селищ і міст області на праві
комунальної власності та знаходиться в оперативному управлінні обласної ради,
балансоутримувачем якого є Кіровоградський обласний центр народної творчості
(а.с. 51 том 1).

За
своєю правовою природою договір оренди, укладений між сторонами, належить  до договору оренди і між сторонами після
укладення договору оренди виникли зобов'язальні відносини з оренди майна, що є
комунальною власністю і регулюються Законом України "Про оренду державного
та комунального майна" (далі - Закон).

Відповідно
до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону термін договору визначається за погодженням сторін;
у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Аналогічну
умову було також передбачено сторонами в п. 10.6. договору оренди.

За
змістом наведених правових норм визначення терміну дії договору оренди за
погодженням сторін обумовлює необхідність повідомлення кожної із сторін щодо
намірів контрагента за договором стосовно подальшої дії договору.

Звідси
заява однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди, як спосіб
такого повідомлення повинна бути адресована іншій стороні на умовах, що
об'єктивно забезпечують можливість обізнаності цієї сторони з її наявністю в
установлений законом місячний термін після закінчення дії договору.

Посилаючись
саме на положення ст. 17 Закону позивач за зустрічним позовом стверджує, що
Орендар був ним повідомлений листами № 30 від 28.11.2007 р. та № 325 від
06.12.2007 р. про те, що договір оренди на 2008 рік продовжено не буде.

Як
вбачається зі змісту вказаних листів, датуються вони 28 листопада та 6 грудня
2007 року, тобто ще в період дії договору (а.с. 76, 77 том 1), а тому дії
Орендодавця не відповідають умовам укладеного сторонами договору оренди (п.
10.6.), а також нормам Закону (ч. 2 ст. 17), оскільки листи з повідомленням про
те, що договір оренди не буде продовжено, направленні Орендодавцем в інший
строк, ніж передбачено зазначеними вище нормами.

Відповідно
до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Господарським
судом встановлено, що оскільки дія договору оренди, укладеного між сторонами
29.12.2006 р. тривала до 28.12.2007 р., за умовами договору та відповідно до
норм Закону заява про припинення договору оренди повинна бути направлена
Орендодавцем Орендарю протягом місяця після закінчення терміну дії договору,
тобто після  28.12.2007 р. та у строк до
28.01.2008 р.

Однак
даної умови Орендодавцем не було дотримано, у зв'язку з чим договір оренди не
припинив свою дію, а на підставі п. 10.6 договору оренди та ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про оренду державного та комунального майна"  вважається продовженим на той самий термін, а
саме до 28.12.2008 року, а тому Орендар на законних підставах займає дане
приміщення.

Відповідно
до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування.

Листи
Орендодавця від 28.11.2007 р. та від 06.12.2007 р., на які в зустрічному позові
Орендодавець посилається як на докази на підтвердження викладених ним доводів,
якими він обґрунтовує свої вимоги, не можуть бути прийнятті судом, оскільки
вони не є належними доказами в розумінні ст. 34 Господарського процесуального
кодексу України.

Позивачем
за зустрічним позовом не доведено виконання ним умов договору щодо повідомлення
Орендаря про припинення дії договору у визначений договором та Законом строк.

Враховуючи
наведене, правові підстави для застосування ст. 27 Закону, ст. 785 Цивільного
кодексу України, а також положень 5.8. договору оренди щодо обов'язку орендаря
повернути орендоване майно та задоволення вимоги про зобов'язання відповідача
звільнити орендоване приміщення, відсутні. Оскільки відсутні правові підстави
для задоволення вимоги про зобов'язання відповідача звільнити займане
приміщення, відповідно відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення з
відповідача неустойки в сумі 12 040,74 грн.

Отже,
враховуючи те, що факт повідомлення Орендаря про припинення дії договору у
визначений Законом та договором оренди строк, не знайшов свого підтвердження,
вимоги позивача за зустрічним позовом щодо зобов'язання приватного підприємця
ОСОБА_1 звільнити займане приміщення та стягнення з відповідача неустойки є
безпідставними, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Заперечення
відповідача за зустрічним позовом, викладені в письмових поясненнях до суду від
18.02.2008 р. не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки не стосуються суті
пред'явлених позовних вимог,  викладених
у зустрічному позові.

На
підставі ст. 49 Господарсько процесуального кодексу України судові витрати у
справі покладаються на позивача за первісним позовом та на позивача за
зустрічним позовом і не стягуються.

Керуючись
ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В
задоволенні первісного позову відмовити повністю.

В
задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Згідно
ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частини рішення, з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

До
набрання рішенням законної сили воно може бути оскаржено до Дніпропетровського
апеляційного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом
України.

Суддя                          Л.С.Коротченко