КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2008                                                                                           № 9/79

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.08.2008

у справі № 9/79

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Мегабанк"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  зобов"язання виконувати умови договору та відшкодування збитків 29729,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі №9/79 від 20.08.2008р. позов задоволено частково. Зобов”язано Відкрите акціонерне товариство “Облтеплокомуненерго” виконувати умови договору №332/11 від 06.06.2002р. і, зокрема, передавати Відкритому акціонерному товариству “Мегабанк” передбачену п.п. 2.2.2., 3.1.2. договору інформацію щодо фактичної заборгованості платників, про нараховану платню за поточний місяць та зміни в реєстрі платників по кожному особистому рахунку платника та виду послуг. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Облтеплокомуненерго” на користь Відкритого акціонерного товариства “Мегабанк” 27 784,61 грн. збитків та 362,85 грн. державного мита, 118 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Відкрите акціонерне товариство “Облтеплокомуненерго” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області у справі №9/79 від 20.08.2008р. повністю і прийняти нове, яким відмовити Відкритому акціонерному товариству “Мегабанк” у задоволенні позовних вимог.

Відкрите акціонерне товариство “Мегабанк” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення Господарського суду Чернігівської області у справі №9/79 від 20.08.2008р. є законним і обґрунтованим та прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв”язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Облтеплокомуненерго” без задоволення.

Представники відповідача у судове засідання не з’явились. Через відділ документального забезпечення 04.11.2008р. від Відкритого акціонерного товариства надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв”язку з відрядженням повноважного представника. Враховуючи те, що матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Судом встановлено, що 06 червня 2002р. між Відкритим акціонерним товариством “Мегабанк” в особі директора Чернігівської філії та Відкритим акціонерним товариством “Облтеплокомуненерго” був укладений договір на здійснення ЄРЦ операцій з акумулювання, обліку, опрацювання і перерахування “Клієнту” платежів за послуги теплопостачання №332/11 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору предметом договору є здійснення позивачем операцій з акумулювання, обліку, опрацювання і перерахування відповідачу платежів за послуги теплопостачання, які поступили в “Єдиний розрахунковий центр” від пунктів прийому платежів за послуги.

Згідно з п. 2.2.1. Договору відповідач зобов”язаний передати позивачу базу даних по платникам. При цьому позивач надає коди кожному платнику послуг (тобто відкриває особисті рахунки платникам в “Єдиному розрахунковому центрі”)

Також згідно з п. 2.2.2. Договору відповідач зобов”язався передати позивачу інформацію про фактичну заборгованість боржників на початок місяця та суму нарахувань відповідно встановленого регламенту роботи позивача. Інформація передається по акту прийому-передачі і підписується особами, відповідальними за передану і прийняту інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи, до грудня 2007р. відповідачем у повному обсязі виконувалися умови укладеного Договору. Однак, починаючи з грудня 2007р., відповідач в односторонньому порядку припинив виконання умов договору.

Пунктом 7.1 Договору сторони передбачили, що він діє до 31.12.2002р. та вважається пролонгованим на черговий календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну Договору жодна зі сторін не заявила про його розірвання.

Відповідно до ст.7 Господарського кодексу України, відносини у сфері господарювання регулюються цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно до ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом. але таких, що йому не суперечать.

Ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У ст. 525 Цивільного кодексу України, зазначено, що одностороння відмова від зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язує боржника виконати свій обов'язок належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.7 Цивільного кодексу України звичаєм є правило поведінки, яке не встановлено актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Звичай може бути зафіксований у відповідному документі.

Оскільки доказів того, що сторонами достроково припинено Договір №332/11 від 06.06.2002р, розірвано за рішенням суду чи визнано недійсним сторонами не надано, колегія суддів, вважає даний договір чинним, а сторони повинні виконувати взяті на себе за ним зобов»язання.

Про невиконання відповідачем зобов'язань по договору щодо передачі даних свідчить, зокрема, надана відповідачем копія акту прийому-передачі бази даних у вигляді текстових файлів від 06.03.08р. з якого вбачається, що по рядках " файл коригувань" та "файл нарахувань/сальдо" стосовно файлів "коrr - 15.txt", "nас – 32.txt". "коrr - 32.txt", "nас - 35.tхt:", "кorr - 35.txt" в колонках "кількість записів", "сума заборгованості", "сума нарахувань" відсутні дані та вказано "0", в той час як в аналогічному акті за 03 грудня 2007року наявні цифрові дані стосовно кількості записів, сум заборгованості та нарахувань.

Стосовно інших місяців 2008р., відповідачем не надано доказів передачі даних позивачу на виконання Договору.

Крім того, відповідач посилається на те, що сторонами не узгоджено форму передачі даних та графік їх передачі, а також не надано доказів передачі системи електронного підпису. Проте, колегія суддів, вважає, що такі обставини не перешкоджають виконанню відповідачем умов договору, оскільки, як свідчать наявні в матеріалах, копії актів прийому-передачі бази даних від 03.05.2007р., 02.04.2007р., 02.03.2007р., 02.02.2007р., 03.09.2007р., 03.10.2007р., 05.11.2007р., 02.07.2007р., 04.06.2007р., 01.08.2007р., 03.12.2007р. сторони за взаємно прийнятою формою на підставі звичаю, обмінювались інформацією для виконання умов Договору №332/11 від 06.06.2002р. Також сторонами не надано доказів, що однією із сторін ініціювалося питання про форму передачі даних, про графік передачі даних або про неможливість відтворення позивачем одержаної від відповідача інформації внаслідок відсутності системи електронного підпису.

Враховуючи, що договір №332/11 від 06.06.2002р. не припинив своєї дії, колегія суддів, вважає, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Мегабанк” у частині зобов”язання відповідача виконувати його умови, тобто передавати передбачену п.п. 2.2.2 та 3.1.2 Договору інформацію, щодо фактичної заборгованості платників, про нараховану платню за поточний місяць та зміни в реєстрі платників по кожному особистому рахунку платника та виду послуг, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб"єкту права або законні інтереси якого порушені. Збитки - це витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України).

У якості збитків, позивач вказує на неодержані доходи у вигляді комісійної винагороди в сумі 27 784,61 грн., передбаченої п. 2.2.4. Договору.

Відповідно до п. 2.2.4. Договору № 332/1 1 від 06.06.02р. відповідач мав сплачувати позивачу комісійну винагороду за прийом та обробку платежів. Згідно до додаткової угоди від 18.09.02р. до Договору № 332/11 від 06.06.02р. розмір комісійної винагороди встановлено у розмірі 1,8% без ПДВ від суми оброблених платежів відповідача.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань по договору та ненадання інформації стосовно нарахувань і заборгованості по теплопостачанню, позивач вказує на зниження кількості оброблених розрахункових документів-квитанцій внаслідок відмови споживачів сплачувати по єдиному розрахунковому документу , оскільки він не відображає реальних даних про заборгованість і нарахування стосовно теплопостачання.

Як доказ зниження обробки платежів за єдиним розрахунковим документом позивач надав відомість відправлених грошових коштів від ЧЦРВ ВАТ "Мегабанк" на користь ВАТ "Облтеплокомуненерго" за послуги опалення, згідно до яких в аналогічні періоди. тобто з січня по травень оброблялось: в 2005р.-73816 шт. платежів, у 2006р.-І014 шт. платежів, у 2007р.- 79160 шт. платежів, в 2008р.- 57238шт. платежів. Зниження платежів також відображається у наданих до матеріалів справи актах звірки фінансових результатів взаємовідносин сторін за вказані періоди.

Згідно до розрахунку позивача зменшення кількості платежів за січень-травень 2008р. у порівнянні з аналогічним періодом 2007р. спричинило зменшення суми прийнятих та оброблених позивачем платежів з 6446036,48 грн. у січні-травні 2007р. до 544165.84 грн. у січні-травні 2008р. що на 1501870.64 грн. менше. З зазначеної суми комісійна винагорода складала б 27784.61 грн. Комісійна винагорода могла б бути одержана позивачем, якби відповідач належним чином виконував умови договору та надавав передбачену договором інформацію, з врахуванням якої б формувався єдиний розрахунковий документ - квитанція і за наявності відомостей про суми комунальних платежів і заборгованості по всіх комунальних організаціях споживачі б сплачували комунальні послуги.

У зв”язку з цим, колегія суддів, вважає, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Мегабанк” про стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів в сумі 27 784, 61 грн., яка передбачена договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у якості збитків, позивач вказує частину його втрат на друкування відповідно до п. 2.1.1 Договору №332/11 від 06.06.2002р. єдиного платіжного документа (квитанції) у сумі 1 944,50 грн.

Оскільки, витрати на друкування єдиного розрахункового документа не є додатковими витратами, пов”язаними з невиконанням відповідачем зобов”язань за договором №332/11 від 06.06.2002р., колегія суддів, погоджуюється із висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення 1 944,50 грн. збитків у вигляді витрат на друкування квитанцій задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства “Облтеплокомуненерго” не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.08.2008 року у справі № 9/79 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Облтеплокомуненерго” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2008 року у справі № 9/79 - без змін.

Матеріали справи № 9/79 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя

Судді