ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2008

Справа №2-22/7963-2008

02 жовтня 2008 року                     Справа №2-22/7963-2008

За позовом           Суб’єкта підприємницької діяльності Коломієць Юлії Сергіївни (98312, м.Керч, вул. Кирова, 53, кв.3)

до           Приватного підприємства «Вітал-М» (98312, м.Керч, вул.Кирова, 45)

про           стягнення 4523,29 грн.

Суддя: Калініченко А.А.

Представники сторін:

Позивача :          Коломієць Ю.С., паспорт ЕС 843402

Відповідача:           не з’явився.

Позивач - Суб’єкт підприємницької діяльності Коломієць Юлія Сергіївна - звернувся до Господарського суду АР Крим із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача 4523,29, у тому числі 4268 грн. основного боргу, 201,94 грн. інфляційних втрат, 3 % річних у сумі 53,35 грн.

У судовому засіданні позивач надав заяву, яка за своїм змістом є заявою про збільшення позовних вимог, у якій він просить стягнути з відповідача 4268 грн. заборгованості, 329,45 грн. інфляційних втрат, 3 % річних у сумі 85,36 грн.

Відповідач явку представника в судове засідання двічі не забезпечив, витребувані судом документи в суд не направив, у телеграмі він 30.09. 2008 р. заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами документи, вислухавши пояснення позивача, суд

встановив:

Між позивачем та відповідачем 10.01.2008 р. було укладено договір № 31, відповідно до якого СПД Коломієць Ю.С. прийняв на себе зобов'язання протягом дії договору постачати товар, а відповідач був зобов’язаний приймати товар та сплачувати його вартість.

Згідно із п.4.2 договору покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника на підставі рахунку, виставленого постачальником.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання в силу якого, один суб'єкт зобов'язаний зробити певну дію господарського або управлінсько -господарського характеру на користь іншого суб'єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію та ін) або утриматись від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі й кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Ст. 193 ГК України визначає, що суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, не допускається відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування у відношенні правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника в сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. (ст. 217 ГК України). При цьому, учасники господарських відносин відповідають за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання (ст. 218 ГК України). У відповідності зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у виді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити при порушенні їм правил здійснення господарської діяльності, невиконанні або неналежному виконанні господарського зобов'язання. Нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ст.232 ГК України). Згідно зі ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України ) зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана зробити на користь другої сторони ( кредитора) певні дії ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші та ін.) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України( ст. 526 ЦК України). Виконання зобов'язання може забеспечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст. 546 ЦК України).

Ст. 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передавати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання .

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльностсті або в інших цілях, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купивлі-продажу, якщо інше не встановлено договром, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст. 655 ЦК України встановлює, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього визначену грошову суму.

Позивачем представлено копію накладної № 31 від 10.01.2008 р., згідно з якою відповідачем був отриманий товар на суму 4268 грн.

10.01.2008 позивач направив відповідачу рахунок № 31, який відповідач до теперішнього часу не сплатив.

У порядку, передбаченому ст. 33 ГПК України, відповідач не надав суду доказів виконання зобов'язань по оплаті отриманого від позивача товару в повному обсязі або докази повернення позивачу товару, вартість якого не сплачена в терміни, передбачені у договорі № 31 від 10.01.2008 р.

За таких обставин суд вважає, що матеріали справи свідчать про невиконання відповідачем зобов'язань, передбачених договором № 31 від 31.10.2008 р., тому згідно зі ст. 218, 230 ГК України, ст.ст. 526, 549, 625 ЦК України підлягають задоволенню вимоги по стягненню з відповідача боргу у сумі 4268 грн.

Поряд з вимогами про стягнення основного боргу, позивачем також заявлено вимоги, з урахуванням уточнення, про стягнення 329,45 грн. інфляційних втрат, а також 3% річних у сумі 85,36 грн

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не передбачений договором або законом.

Відповідач у порядку, передбаченому ст. 33 ГПК України, не надав суду доказів виконання зобов'язань по оплаті поставленого позивачем товару у повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що матеріали справи свідчать про невиконання відповідачем зобов'язань, передбачених договором № 31 від 10.01.2008 р. , тому згідно зі статтею 625 ЦК України підлягають задоволенню вимоги по стягненню з відповідача 329,45 грн. інфляційних втрат, а також 3% річних у сумі 85,36 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82 –85 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Вітал-М» (98312, м.Керч, вул.Кирова, 45, п/р 6131 УСБ м.Сімферополь МФО 324010 ) на користь Суб’єкта підприємницької діяльності Коломієць Юлії Сергіївни (98312, м.Керч, вул. Кирова, 53, кв.3, п/р 040 Керч.від.АКБ «Правекс-Банк» МФО 321983, ІПН ) 4268 грн. основного боргу, 329,45 грн. інфляційних втрат, а також 3% річних у сумі 85,36 грн., а також 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Калініченко А.А.