СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

30 січня 2008 року

Справа № 2-16/2993-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко
В.А.,

суддів                                                                      Маслової
З.Д.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився,

відповідача:
не з'явився,

3 особи: не з'явився,

розглянувши апеляційні скарги
Сімферопольської міської ради та Державної податкової інспекції у місті
Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Омельченко В.А.) від 01.11.2007 у справі №2-16/2993-2007А

за позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, місто Сімферополь, 95000)

до           Сімферопольської міської ради (вул. Толстого,
15, місто Сімферополь, 95000)

3-тя особа:  Державна податкова інспекція у місті
Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул.Мате Залкі, 1/9, місто Сімферополь,
95000)

про визнання незаконним рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з
адміністративним позовом до
Сімферопольської міської  ради про
визнання незаконним рішення сесії
Сімферопольської міської ради № 63 від 15.09.2006 у частині внесення
змін і доповнень до пункту 3.1. Положення про ринковий збір. Уточнивши позовні
вимоги позивачка просить визнати незаконним пункт 3.6.2 розділу III рішення
сесії Сімферопольської міської ради № 174 від 15.02.2007 „Про внесення змін до
Положення про ринковий збір” в частині внесення змін і доповнень до розділу III
щодо порядку числення кількості ринкових зборів, які підлягають оплаті з одного
торгового місця, залежно від його площі.

Відповідач та третя особа
заперечують проти позову.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 01.11.2007 у справі №
2-16/2993-2007А позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволені у
повному обсязі, визнано незаконним пункт 3.6.2 розділу III рішення сесії
Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим № 174 від 15.02.2007
„Про внесення змін до Положення про ринковий збір” в частині внесення змін і
доповнень до розділу III щодо порядку числення кількості ринкових зборів, які
підлягають оплаті з одного торгового місця, залежно від його площі.

Постанова суду мотивована тим, що
вказаним рішенням не дотримано балансу між будь-якими несприятливими наслідками
для суб'єктів господарювання в частині сплати декількох ринкових зборів
фактично з одного  торгового місця.

Не погодившись з вказаною
постановою, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної
Республіки Крим та Сімферопольська міська рада звернулись з апеляційними
скаргами, у яких просять скасувати постанову суду та відмовити у задоволенні
позову.

Державна податкова інспекція у
місті Сімферополі Автономної Республіки Крим вважає, що постанова винесена
судом з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню з
наступних підстав: порушення судом підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону
України від 25.06.1991 № 1252-ХІІ „Про систему оподаткування”; статті 4 Декрету
Кабінету Міністрів України від 20.05.1993 № 56-93; пункту 13 Правил торгівлі на
ринках, затверджених сумісним Наказом Міністерства економіки з питань
європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України,
Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації,
метрології і сертифікації України від 26.02.2002 № 57/188/84/105 і
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.03.2002  за № 288/6576 та інше.

Сімферопольська міська рада в
апеляційній скарзі посилається на порушення судом  норм Декрету Кабінету Міністрів України від
20.05.1993 № 56-93 „Про місцеві податки і збори”, порушення судом Закону
України „Про місцеве самоврядування” № 280/97-ВР від 21.05.1997, Закону
України  „Про систему оподаткування” №
1251-XII від 25.06.1991, Указ Президента України від 28.06.1999 „Про
упорядкування механізму сплати ринкового збору”.

Більш детальніше доводи вказані у
скаргах.

Відзивів на апеляційні скарги не
надійшло.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідач надіслав клопотання про розгляд справи за відсутністю його
представника.

Згідно частини 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін і
інших осіб, які приймають участь у справі, належним чином повідомлених про час
і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Таким  чином, судова колегія розглядає
справу за відсутністю сторін і третьої особи.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції відповідно до вимог статей 195, 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія встановила таке.

Рішенням 15 сесії 5 скликання  Сімферопольської міської ради № 174 від
15.02.2007 внесені зміни та доповнення до Рішення 3 сесії  Сімферопольської міської ради 24 скликання
від 12.07.2002 № 26 „Про ринковий збір”.

Згідно  розділу III визначені поняття торгового
місця, ставки ринкового збору, а також
порядок стягнення  ринкового
збору, якій підлягає сплаті з одного торгового місця, залежно від його площі.

Судова колегія не може
погоджуватись з висновком суду першої інстанції про незаконність вказаного
рішення, виходячи з такого.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2
статті 15 Закону України „Про систему оподаткування” від 25.06.1991 № 1251-ХІІ
ринковий збір входить в перелік місцевих податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Місцеві податки і збори
(обов'язкові платежі) , механізм їх стягування і порядок сплати встановлюють
сільські, селищні, міські ради у відповідності переліку і у межах розмірів
ставок, визначених законами України.

У статті 4 Декрету Кабінету
Міністрів України від 20.05.1993 № 56-93 визначено, що ринковий збір - це плата
за торгові місця на ринках і в павільйонах, на критих і відкритих столах,
майданів для торгівлі з автомашин, возів, мотоциклів, ручних возів, який
стягується з юридичних осіб і громадян, які реалізують сільськогосподарську,
промислову продукцію та інші товари.

Пунктом 1 Указу Президента України
від 28.06.1999 № 761/99 „Про впорядкування механізму сплати ринкового збору”
встановлено, що ринковий збір - це платня за заняття місця для торгівлі на
ринках всіх форм власності, зокрема в павільйонах, на критих і відкритих
столах, майданчиках (включаючи орендовані), з автомобілів, возів, мотоциклів,
ручних возів і т.д.

Ставки ринкового збору для
суб'єктів господарювання і фізичних осіб представлені в додатку № 2 до рішення
3-й сесії міської ради 24 скликання від 12.07.2002 № 26 (із змінами і
доповненнями) в розмірах і межах, вказаних в пункті 3 Указу Президента України
від 28.06.1999 №76199 „Про впорядкування механізму сплати ринкового збору”.

У відповідності вимозі, висловленій
в абзаці 3 пункту 13 Правил торгівлі на ринках, затверджених сумісним Наказом
Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України, Міністерства
внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України,
Державного комітету стандартизації, метрології і сертифікації України від
26.02.2002 № 57/188/84/105 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
22.03.2002  за № 288/6576 (далі - Правила
торгівлі на ринках), торгове місце - площа, відведена для розміщення
необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків), транспортних засобів,
причепів, візків (зокрема ручних), в контейнерах, кіосках, наметах і т. п.
Розмір торгового місця визначається в правилах торгівлі на ринках, які
затверджуються у відповідності Законодавству.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 26
Закону України „Про місцеве самоврядування” № 280/97-ВР від 21.05.1997
сільські, селищні і міські ради мають повноваження встановлювати правила
торгівлі на ринках на відповідних територіях.

Враховуючи вищевикладене, право визначення
розміру торгового місця на ринку належить відповідному органу місцевого
самоврядування, в даному випадку Сімферопольській міській раді.

Що ж до юридичної сили
вищезазначених Правил торгівлі на ринках, то згідно пункту 2 наказу №
57/188/84/105 від 26.02.2002 ці Правила носять рекомендаційний характер для
затвердження правил торгівлі на ринках органами місцевого самоврядування.

Тобто правила торгівлі на ринках,
які встановлюються органами місцевого самоврядування, не повинні суперечити
положенням Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом № 57/188/84/105 від
26.02.2002.

Виходячи з того, що Положення про ринковий
збір, прийняте рішенням 3 сесії міської ради 24 скликання від 12.07.2002 № 26
входило в суперечність з положеннями Правил торгівлі на ринках, затверджених
наказом № 57/188/84/105 від 26.02.2002, то на розгляді депутатів міської ради
були представлені зміни і доповнення у вищезгадане рішення.

Таким чином, право остаточно
встановлювати розмір торгового міста належить органам місцевого самоврядування
у відповідних місцевих правилах торгівлі на ринках, а підприємці відповідно
зобов'язані платити ринковий збір за фактичну кількість зайнятих торгових
місць.

Рішення 15 сесії Сімферопольської
міської ради 5 скликання № 174 від 15.02.2007 прийнято з урахуванням вимог
статті 36 Закону України „Про принципи державної регуляторної політики у сфері
господарської діяльності” № 1160-IV від 11.09.2003 а саме:

- Державною податковою інспекцією у
місті Сімферополі був розроблений і представлений на розгляд депутатів міської
ради аналіз регуляторного впливу проекту рішення міської ради, що вноситься;

- у газеті Сімферопольської міської
ради „Південна столиця” від 10.02.2007 № 6 (735) опублікований для розгляду
платниками податків і зборів, а так само для внесення пропозицій, проект
Рішення міської ради про внесення змін і доповнень в рішення 3 сесії міської
ради 24 скликання від 12.07.2002 № 26 „Про ринковий збір”. Одержані від
організацій і громадян зауваження і пропозиції були враховані при підготовці
проекту рішення.

Таким чином, оскаржуване рішення
прийнято Сімферопольською  міською радою
у межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства.

Оскільки рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням вищевказаних норм матеріального права, воно
підлягає скасуванню. Апеляційні скарги у зв'язку з таким підлягають задоволенню
у повному обсязі.

При прийнятті нового рішення судова
колегія відмовляє у задоволенні позову на підставі вищевказаного

Керуючись статтями 195, 196, 198
(пункт 3), 202, 205 (частина 2), 207 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Сімферопольської
міської ради та Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної
Республіки Крим задовольнити.

Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від  01.11.2007
у справі № 2-16/2993-2007А скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанову може бути оскаржено в
порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя                              підпис                    В.А. Лисенко

Судді
підпис                    З.Д. Маслова

підпис                    М.І.
Ткаченко