ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.02.08 р.
Справа № 34/251пн

Суддя господарського суду Донецької
області Кододова О.В.

при секретарі судового засідання
Котельніковій Н.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом - Прокурора Гірницького
району  м. Макіївки в інтересах держави в
особі Макіївської міської ради

до відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
м.Макіївка

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки.

за участю прокурора -  Лисенко С.І. - прокуратура Донецької області

за участю представників
сторін:

від позивача -  Аксьончикова Н.О. (за довіреністю)

від відповідача - ОСОБА_2 (за
довіреністю)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Прокурором Гірницького
району  м. Макіївки в інтересах держави в
особі Макіївської міської ради до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1  м. Макіївка про зобов'язання
відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,3га,
розташовану АДРЕСА_1, що належить відповідачу, та привести земельну ділянку у
первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на акти перевірки дотримання вимог земельного
законодавства, постанови про накладення адміністративного арешту, приписи про
усунення порушення земельного законодавства.

Позивач зазначає, що до
теперішнього часу відповідачу згідно архівних земельно-кадастрових даних ,
земельна ділянка площею 0,3га для організації
по продажу будівельного автотранспорту, у користуванні або у власність у
встановленому законом порядку не надавалася .

Відповідач  відзив на позов не надав, у судовому
засіданні проти позову заперечував.

За клопотанням сторін справа
слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін,
господарський суд, встановив :

Управлінням з контролю за
використанням та охороною  земель у
Донецькій області проведено перевірку
дотримання вимог земельного законодавства, якою встановлено з боку  ОСОБА_1 порушення: на земельній ділянці
площею 0,3га АДРЕСА_1 самовільно  зайнята
ділянка для організації полігону по продажу будівельного потужного транспорту.
За результатами перевірки складено акт від 05.06.2007року. 06.06.2007року
направлено припис №010137 з вимогою
оформити правоустановчі документи на земельну ділянку або звільнити її
та протокол про адміністративне правопорушення №006041.

13 серпня 2007року  Управлінням з контролю за використанням та
охороною  земель у Донецькій області
проведено перевірку  дотримання вимог земельного
законодавства та складено акт, перевіркою
встановлено з боку  ОСОБА_1
порушення: на час перевірки не виконано припис №010137 від 06.06.2007р. щодо
оформлення право установчих документів на земельну ділянку. 14.08.2007року
направлено припис №012138 з вимогою
усунути порушення земельного законодавства та протокол про
адміністративне правопорушення №006610.

За фактом неправомірного
використання земельної ділянки відповідача було притягнуто до адміністративної
відповідальності, про що винесено постанову від 07.06.2007року та від 16.08.2007року  про накладення адміністративного стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн. та у розмірі 255грн.

31 жовтня 2007року за результатами
проведеної перевірки дотримання вимог земельного законодавства Управлінням з
контролю за використанням та охороною
земель у Донецькій області складено акт, яким з боку відповідача
встановлені порушення: на час перевірки АДРЕСА_1 самовільно зайнята земельна
ділянка площею 0,3га.

Відповідач із заявою  від 24.10.2007року звернувся до міського
голови, у якій просить надати в оренду строком на 49 років земельну ділянку,
яка знаходиться АДРЕСА_1.

Макіївською міською радою у
відповідь на заяву відповідача надано лист, у якому повідомляється, що
задовольнити заяву відповідача неможливо, оскільки відповідно до ст.118,123,124
Земельного Кодексу України, разом із заявою відповідач повинен надати
документи, які обґрунтовують розмір та місце розташування земельної ділянки.

Згідно наявного у матеріалах справи
договору №155 від 19.11.2007року на виконання проектних робіт, ТОВ “Група
проектно - технічних юридичних послуг “Регістратор” (виконавець) зобов'язаний
виконати, а ОСОБА_1 (заказник) прийняти та оплатити роботи по створенню та
передачі проектної документації: градобудівне заснування для розміщення
літнього  павільйону та паркування
автотранспорту АДРЕСА_1.

Відповідач 26 листопада 2007року
звернувся до начальника Головного УДА м.Макіївки Головного архітектору міста
Диденко О.В. із заявою, у якій просить розглянути у градобудівній раді
Градобудівне обґрунтування розташування літнього павільйону  та паркування автотранспорту АДРЕСА_1.

Як вбачається з наявної у
матеріалах справи виписки з протоколу №113 від 04 грудня 2007року (арк. справи
93) колегією не узгоджено градобудівельне
обґрунтування розміщення літнього павільйону   та паркування  автотранспорту АДРЕСА_1 (ОСОБА_1).

Таким чином на теперішній час
відповідачу відмовлено в узгоджені розміщення літнього павільйону   та паркування  автотранспорту на спірній земельній ділянці.
Відповідачем не надано доказів судового оскарження та скасування рішення
колегії.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК
України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Основним законом, яким регулюються
земельні відносини, є Конституція України. Крім цього, земельні відносини
регулюються іншими, прийнятими відповідно до Конституції законами і
підзаконними актами, а саме законами України "Про землеустрій",
"Про державний контроль за використанням та охороною земель",
"Про місцеве самоврядування" та іншими законами, також Земельним
кодексом України, прийнятим Верховною Радою України 25.10.2001 року, який набув
чинності з 01.01.2002 року.

Відповідно до частини першої статті
13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України.

Статтею 2 Земельного Кодексу
України передбачено, що земельні
відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і
розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні
особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства
є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та
охорони земель.

Стаття 1 Закону України "Про
оренду землі" визначає, що оренда землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 12 Земельного кодексу
України встановлює повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі
земельних відносин. Зокрема, до їх повноважень належить: розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою;
здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності;
додержання земельного та екологічного законодавства.

Підстави набуття права на землю
передбачені статтею 116 Земельного кодексу України. У цій статті врегульовані
відносини щодо набуття громадянами та юридичними особами права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності. Підставою набуття права на землю у таких випадках є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах установлених цим
Кодексом повноважень.

На підставі рішень сільських,
селищних, міських рад, а в окремих випадках -районних і обласних рад, земельні
ділянки передаються у власність громадян і юридичних осіб із земель комунальної
власності шляхом відведення їх в натурі (на місцевості) та оформлення
відповідних правовстановлюючих документів.

Порядок надання у постійне
користування земельних ділянок встановлений статтею 123 Земельного кодексу
України за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення
проектів визначаються договором після звернення зацікавленої особи з
відповідним клопотанням, до якого додаються документи, що обґрунтовують її
розмір, призначення та місце розташування.

Передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Особа, яка бажає отримати земельну
ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до
відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за
місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).

Відповідна рада розглядає
клопотання і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Цей
проект погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органом, органами архітектури і
після одержання висновку державної землевпорядної експертизи, подається до
відповідної ради, яка його розглядає та приймає рішення про надання земельної
ділянки.

Згідно статті 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації. Лише така реєстрація надає документам
легітимності.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється   ( п. 3 ст. 125 Земельного
кодексу України).

Відповідно до ст.126 Земельного
кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право   оренди
землі   оформляється   договором,
який реєструється відповідно до закону.

Згідно до ст. 212 Земельного
кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат,
понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Поняття самовільне зайняття
земельних ділянок визначено у ст.1 Закону України “Про державний контроль за
використанням та охороною земель” як будь-які дії особи, які свідчать про
фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати
земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання
документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

На теперішній час відповідачу
відмовлено у наданні земельної ділянки, остання заява  позивача від 26.11.2007року на адресу  начальника Головного УГА м. Макіївки
Головного архітектора міста, залишена без задоволення. Відповідачем не надано
доказів оскарження у судовому порядку відмови у наданні земельної ділянки у
користування.

Судом не приймаються до уваги
посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка використовується
іншим  суб'єктом  підприємницької діяльності та клопотання про
залучення до участі у справі  СПД який є
співвласником 2/5 частин будівлі, розташованої
АДРЕСА_1, а також здійснює підприємницьку діяльність за цією адресою,
задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Позивачем надано до матеріалів
справи докази того, що СПД ОСОБА_2, який є співвласником з відповідачем
будівлі, що знаходитьсяАДРЕСА_1,  займає
іншу земельну ділянку. Як вбачається з наданого позивачем акту перевірки
дотримання вимог земельного законодавства
ПП ОСОБА_2, а саме Плану - схеми земельної ділянки ОСОБА_2 самовільно
зайнята інша земельна ділянка площею 0,0759га. Згідно постанови від
17.02.2006року №5-06 до ПП ОСОБА_2 за самовільне зайняття земельної ділянки пл.
0,0759га АДРЕСА_1 для організації господарчого двору до частини продовольчого
магазину накладено штраф 102,00грн. Рішенням господарського суду Донецької
області від 18.09.2006року по справі №38/279пн позов Прокурора Гірницького району
м. Макіївка Донецької області в інтересах держави в особі Макіївської міської
ради м. Макіївка Донецької області до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 м. Макіївка Донецької області про зобов'язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,0759га,
яка розташована АДРЕСА_1 та привести вказану земельну ділянку в
придатний для використання за цільовим призначенням стан, задоволено повністю.
На виконання вказаного рішення господарським судом  Донецької області 12.06.2006року виданий наказ
та відповідно до постанови від 08.08.2007року Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції відкрито виконавче
провадження по справі №38/279пн.

Відтак матеріалами справи доведено,
що спірна земельна ділянка площею 0,3га, розташована за АДРЕСА_1, знаходиться в
користуванні суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1  м. Макіївка.

Крім того судом встановлено, що
факт порушення земельного законодавства в частині неправомірного використання
відповідачем земельної ділянки підтверджується актами перевірки від
05.06.2007року (а.с.14) та від 13.08.2007року (а.с.10),  протоколами про адміністративне порушення від
06.06.2007року  №006041 (а.с.11) та від
14.08.2007року №006610 (а.с.8), приписами від 06. 06.2007року (а.с.12) та від
14.08.2007року №012138 (а.с.9). На підставі зазначених документів відповідача
було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що винесено постанову
від 07.06.2007року (а.с.6) та від 16.08.2007року (а.с.7) про накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн. та у розмірі 255грн. Відповідач
у судовому порядку не оскаржив адміністративні санкції. Відповідач визнав
адміністративні правопорушення щодо неправомірного користування земельною
ділянкою площею 0,3га АДРЕСА_1. та самостійно сплатив штрафні санкції про що
свідчить квитанція від 20.06.2007року на суму 250грн. (а.с.31) та  квитанція Ощадбанку від 20.08.2007року на
суму 85,00грн. (а.с.30).

Тобто, матеріалами справи
підтверджується самовільне заволодіння відповідачем спірною земельною ділянкою,
що не ґрунтується на закон і відбувається з порушенням визначеного порядку
надання земельних ділянок, що здійснюється без відведення землі в натурі й
одержання документа, що засвідчує право на землю.

Таким чином позовні вимоги позивача
про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,3га, розташовану АДРЕСА_1, що належить відповідачу, та привести
земельну ділянку у первісний, придатний для використання за цільовим
призначенням стан, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на
відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

У судовому засіданні оголошено
вступну та  резолютивну частину рішення в
присутності  представників сторін та
прокурора.

Керуючись Земельним кодексом
України, Законом України “Про оренду землі”,
ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Прокурора Гірницького
району  м. Макіївки в інтересах держави в
особі Макіївської міської ради до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1  м. Макіївка про зобов'язання
відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,3га,
розташовану АДРЕСА_1, що належить відповідачу, та привести земельну ділянку у
первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан
задовольнити .

Зобов'язати Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1                         ( АДРЕСА_2) звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,3га, розташовану АДРЕСА_1, що
належить відповідачу, та привести земельну ділянку у первісний, придатний для
використання за цільовим призначенням стан.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1
( АДРЕСА_2) у доход Державного бюджету України Витрати по сплаті
державного мита у розмірі 85,00грн.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1
( АДРЕСА_2) на користь Державного бюджету України (розрахунковий рахунок
№ 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, отримувач: , державний бюджет м. Донецьк, Ворошиловський район; призначення
платежу: код бюджетної класифікації 22050000) витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справ у судах в розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення  десятиденного строку з
дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 ГПК України і може бути оскаржене через господарський
суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня
прийняття рішення або його підписання у разі оголошення  вступну та резолютивну частини рішення або в
касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної
сили.

Повний текс рішення складений і
підписаний 08 лютого 2008року.

Суддя
Кододова О.В.