ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"14" березня 2008 р.

Справа № 4/11

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.,розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 4/11

за позовом: Управління праці та соціального захисту населення Маловисківської районної державної адміністрації, 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Жовтнева, 44,

до відповідача: Маловисківської філії ВАТ "Кіровоградобленерго", 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, Новомиргородське шосе, 3,

про стягнення 1 800, 00 грн., -

Представники сторін:

від позивача - Коваленко О.В., довіреність № 465 від 04.03.2008 року;

від позивача - Дейкун А.Л., довіреність № 466 від 04.03.2008 року;

від відповідача - Григоренко В.В., довіреність № 217/07 від 14.01.2008 року;

від відповідача - Бровченко Ю.Б., довіреність № 1407/07 від 13.03.2008 року;

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов про стягнення з Маловисківської філії ВАТ "Кіровоградобленерго", 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска спричиненої шкоди в результаті невиконання відповідачем умов договору про постачання електричною енергії в результаті чого вийшла з ладу міні-АТС на ремонт якої необхідно 1800 грн. на користь Управління праці та соціального захисту населення Маловисківської районної державної адміністрації, 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска.

У відзиві на позовні вимоги відповідач визнав їх необґрунтованими та заперечив наявність законних підстав для їх задоволення. На думку відповідача, позивачу було надано послуги з забезпечення згідно до умов договору, а вихід з ладу міні-АТС не пов'язаний з невиконанням відповідачем умов договору. Сторони не виявили бажання в проведенні судової електротехнічної експертизи для встановлення причин виходу з ладу міні-АТС та не виявили бажання провести попередню оплату вартості такої експертизи. У відповіді на заперечення відповідача позивач керуючись ст.22 ГПК України змінив позовні вимоги, не погоджуючись з запереченнями відповідача просить стягнути 1000 грн. як вартості гарантійного ремонту, 160 грн. 80 коп. вартості тестування АТС, суму сплаченого державного мита 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 1380 грн.

Справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.09.2003 року між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії № 51 (в подальшому договір), предметом якого сторона в результаті вільного волевиявлення визначили взаємні зобов'язання та права, зокрема - постачальник електричної енергії (відповідач) зобов'язався постачати електричну енергію споживачу (позивач по справі), а споживач - оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та його додатками, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно до розділу 2 договору сторони зобов'язались під час виконання договору керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими у встановленому порядку.

Договір підписано повноважними представниками сторін без будь-яких заперечень чи зауважень, підписи скріплено відтисками печаток підприємств.

Відповідно до пп. 3.4.1. „Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів”, яка затверджена наказом МВС України № 17 від 11.01.1999 р. та зареєстрована в Мін’юсті України 28.04.1999 р. за № 264/3557, відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб’єктів господарської діяльності. Відповідач не надав доказів того, що печатку було втрачено або викрадено, а навпаки, до судового засіданні позивачем подано оригінал вказаного договору з відтиском відповідної печатки.

В пролонгований у відповідності до п. 9.4 термін дії договору позивачем 11.10.2007 року виявлено вихід з ладу офісної АТС LG GHX-46 KSU, а при зверненні до спеціалістів сервісної служби ТОВ “БМС Сервіс” виявлені пошкодженими в результаті вигоряння варистори, резистори та інші радіоелементи. Як вважає позивач, пошкодження варисторів можливе в результаті попадання на лінії портів напруги понад 250 вольт. Через відмову провести гарантійний ремонт пошкодженої апаратури позивачу запропоновано ремонтним підприємством оплатити вартість відновлювального ремонту на суму 1800 грн., які заявлено до стягнення з відповідача.

Відповідачем позовні вимоги заперечено повністю, оскільки він вважає, що пошкодження варисторів на вхідних портах міні-АТС не можливе, оскільки технічно позивач отримує електричну енергію через електромережу ПЛ-0,4 кВ від КТП-35. 11.10.2007 року заяви, скарги та повідомлення про перенапругу в мережі живлення позивача до відповідача не надходили та не були зафіксовані. Крім того, при врахуванні навантаженості та напруги вказаної лінії згідно до журналів обліку виявлено відхилення рівня напруги в бік зменшення до 230 в, а не понад 250 в. При зверненні з позовом до суду позивачем не виконано вимоги ст.ст. 54, 56 ГПК України.

Дослідивши правовідносини, що виникли між учасниками спору та надавши їм правову кваліфікацію, господарський суд прийшов до переконання, що вимоги позивача не підлягають до задоволення, в позові слід відмовити повністю з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 51 та повинні регулюватись виходячи саме з умов цього договору.

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639, 759, 760 ЦК України та ст. 283, 284 ГК України підтверджують що це саме договір про постачання електричної енергії.

Виконуючи умови договору сторони взяли на себе відповідні права та обов'язки. Відповідач повністю виконав умови договору, передавши позивачу відповідну кількість електричної енергії. Однак відповідачем, в порушення умов договору не внесено відповідні зміни до додатку № 8 до договору, який є невід'ємною частиною договору та без узгодження з відповідачем збільшено перелік струмоприймачів, а саме встановлено офісну АТС LG GHX-46 KSU. Крім того, в порушення передбачених умов п.2.2.6 договору позивач не повідомив відповідача про виявлений факт перенапруги та пошкодження обладнання. Господарським судом враховується, що згідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як вбачається з акту оцінки технічного стану обладнання № 829 від 23.11.2007 року в результаті огляду виявлені вигорівшими варистори, резистори та інші радіоелементи, які розміщені на входах деяких зовнішніх ліній (ліній підключення міських АТС). Вказаний акт складено комісією сервісного центру на предмет наявності підстави для відмови в гарантійному ремонті, тому вказаний акт може містити суб'єктивний характер причин виходу з ладу обладнання, оскільки всі члени комісії зацікавлені саме в такому висновку, комісія створювалась без участі позивача і відповідача і тому її висновки не мають доказового значення для вирішення спору по суті.

Згідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд не вбачає наявності договірних або позадоговірних зобов'язань відповідача перед позивачем щодо заявлених вимог про стягнення 1800 грн. вартості відновлювального ремонту.

Разом з тим, господарський суд не погоджується з вимогами позивача про необхідність стягнення коштів на ремонт міні АТС без надання доказів про фактичні витрати на проведення такого ремонту і спричинені позивачу матеріальні збитки.

Виходячи із суті прийнятого рішення та враховуючи приписи ст. 49 ГПК України, господарський суд вважає за необхідне покласти судові витрати на позивача повністю але не стягувати, оскільки вони були вже ним сплачені при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 36, 43, 49, 66, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя Ю.І. Хилько