ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.08.08
Справа №15/75-пн-08

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Акімовій
Т.М.,

за участю представників:

прокурора: не прибув;

позивача:    не прибув;

відповідача: ОСОБА_1.,
паспорт: серія НОМЕР_1 від 10.04.1997, приватний підприємець;

ОСОБА_2., дов. №ВКЕ
196824 від 21.01.08;

третьої особи на стороні
позивача: не прибув;

третьої особи на стороні
відповідача: ОСОБА_2., дов. №ВКЕ 196825 від 21.01.08;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Херсон,

на рішення господарського
суду Херсонської області від 13.03.2008р. у справі №15/75-ПН-08

за позовом Херсонського
міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі
Херсонської міської ради, м. Херсон,

до Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Херсон,

третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління з
контролю за використанням та охороною земель у Херсонській області, м. Херсон,

третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -  Приватний підприємець ОСОБА_3 , м. Херсон,

про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Херсонський міжрайонний
природоохоронний прокурор звернувся до господарського суду Херсонської області
в інтересах Херсонської міської ради з позовом про зобов'язання ПП ОСОБА_1.
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 35кв.м, що розташована по
АДРЕСА_1 та повернути земельну ділянку за належністю до земель Херсонської
міської ради у придатному для використання стані.

Рішенням господарського
суду Херсонської області від 13.03.2008р. у справі №15/75-ПН-08 (суддя Клепай
З.В.) позов задоволено у повному обсязі: зобов'язано ПП ОСОБА_1. звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
площею 35кв.м та повернути земельну ділянку до земель Херсонської міської ради
у придатному для подальшого використання стані. Судові витрати покладено на
відповідача.

Рішення суду мотивовано
тим, що самовільне зайняття відповідачем спірної земельної ділянки
підтверджується матеріалами перевірки управління з контролю за використанням та
охороною земель у Херсонській області та адміністративного провадження
Херсонського міського управління земельних ресурсів. Оскільки, земельна ділянка
використовується відповідачем за відсутністю законних на це підстав, в силу
статті 212 ЗК України самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню.

Слід зауважити, що
03.04.2008р. господарським судом Херсонської області по даній справі було
прийнято рішення, яким задоволена заява відповідача про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення суду від 13.03.2008р.,та вказане рішення
скасоване.

Запорізьким апеляційним
господарським судом рішення господарського суду від 03.04.2008р.  скасовано
у зв'язку із порушенням  господарським
судом норм процесуального права, рішення господарського суду від 13.03.2008
року залишено без змін (а.с.85).

Наведені обставини сталі
підставою для звернення ПП ОСОБА_1. з апеляційною скаргою на рішення
господарського суду від 13.03.2008р.;  заявник  просить скасувати вказане рішення
господарського суду та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Запорізького
апеляційного господарського суду від 28.07.2008р. заявнику відновлено
процесуальний строк на апеляційне оскарження, апеляційна скарга прийнята до
розгляду, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПП ОСОБА_3 ., судове засідання
призначено на 28.08.2008р.

Заявник (відповідач) в
апеляційній скарзі зазначає, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи. Так, вказує заявник, на спірній земельній ділянці
знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно - магазин
продовольчих товарів та кафе-бар, що підтверджується свідоцтвом про право власності
на магазин продовольчих товарів по АДРЕСА_1, та рішенням Дніпровського
районного суду м. Херсона про визнання права власності на кафе-бар з офісними
приміщеннями. Таким чином, на думку заявника, господарський суд повинен був
застосувати ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Крім того, рішенням  від 23.12.2005 року Херсонської міської ради
було погоджено місце розташування вказаного нерухомого майна на земельній
ділянці площею 35кв.м по АДРЕСА_1. Також, заявник зазначає, що відповідно до ч.
3 ст. 104 ГПК України у будь-якому разі підставою для скасування рішення
місцевого господарського є розгляд справи за відсутністю однієї із сторін та у
разі прийняття рішення про права і обв'язки осіб, що не були залучені до участі
у справі. Відповідач вважає, що він не був повідомлений належним чином про
слухання справи, що позбавило його права захищати свої інтереси у суді.

Херсонська міжрайонна
природоохоронна прокуратура у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що
господарським судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення. За
переконанням прокурора, самовільно зайнята земельна ділянка не відноситься до
придбаних відповідачем квартир багатоповерхневого житлового будинку. Також, під
час розгляду справи відповідачем не наводились факти щодо існування нерухомого
майна на спірній земельній ділянці, яке належить йому на праві власності. У
зв'язку із цим суд прийняв законне рішення. Посилаючись на ст. 376 ЦК України,
прокурор зазначає, що визнання права власності за особою на нерухоме майно на
земельній ділянці, що не була їй відведена,
можливе лише за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку
особі під уже забудоване нерухоме майно. Тому твердження позивача суперечать
приписам ст. 376 ЦК України та застосування ст. 212 ЗК України про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки не залежить від визнання права власності
на нерухоме майно, що знаходяться на земельній ділянці.

Розпорядженням першого
заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №1622 від
28.08.2008 року справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя -
Шевченко Т.М. (доповідач), судді - Кагітіна Л.П., Яценко О.М., якою справа
прийнята до свого провадження.

Херсонська міська рада
відзив на апеляційну скаргу не надала.

Прокурор та повноважні
представники позивача та третьої особи в судове засідання не прибули. Про час і
місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином (поштові
повідомлення про вручення містяться в матеріалах справи).

Враховуючи наявність
документальних доказів про своєчасне отримання сторонами ухвали про призначення
до розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про
можливість розгляду справи за відсутності прокурора та представників позивача і
третьої особи,  за наявними у справі
матеріалами.

За заявою відповідача та
його представника судові засідання проводились без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу. За їх згодою в судовому засіданні
28.08.2008р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК
України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,  наданими
суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101
Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали
справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника відповідача та
третьої особи на стороні відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування господарським судом норм чинного законодавства при
винесенні рішення, колегія суддів знаходить підстави для задоволення
апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з
матеріалів справи, прокурор звернувся до господарського суду з позовом в
інтересах Херсонської міської ради про зобов'язання ПП ОСОБА_1. звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 35кв.м, що розташована по АДРЕСА_1,
та повернути земельну ділянку за належністю до земель Херсонської міської ради
у придатному для використання стані. Позов обґрунтовано тим, що факт
самовільного зайняття ПП ОСОБА_1. земельної ділянки підтверджується матеріалами
перевірки та адміністративного провадження від березня-квітня 2007р.
(а.с.5-15).

При зверненні із
позовними вимогами прокурор зазначає, що відповідач спірну земельну ділянку
займає самовільно, що є порушенням норм земельного законодавства.

Відповідно до статті 1
Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною
земель" самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії особи, які
свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір
використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на
місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його
державної реєстрації.

З суб'єктивної сторони
самовільне зайняття земель завжди є навмисним порушенням закону, спрямованим на
заволодіння земельною ділянкою.

Однак, матеріали
проведеної у березні-квітні 2007р. перевірки, не встановлюють фактичні
обставини справи, що існували на момент звернення прокурора до суду, і які
полягають в тому, що на час звернення прокурора з позовом до господарського
суду  рішенням Дніпровського районного
суду м. Херсона від 09.07.2007р. за ОСОБА_1. та ОСОБА_3. визнано право
власності на нерухоме майно: кафе-бар з офісним приміщенням, загальною площею
285,7кв.м, площею забудови 372,2кв.м, розташоване в АДРЕСА_1. Право власності
на вказаний об'єкт зареєстровано в ХДБТІ.

Вказане рішення
Дніпровського районного суду м. Херсона набрало законної сили і є чинним.

Відповідно до ст. 120 ЗК
України та ст. 377 ЦК України відповідач має право на оформлення земельної
ділянки під об'єктом нерухомості, що належить йому на праві власності.

Колегія суддів наголошує,
що несвоєчасне оформлення законного використання земельної ділянки не є
тотожнім самовільному зайняттю земельної ділянки у розумінні статті 1 Закону
України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Згідно зі ст. 212 ЗК
України самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню власнику землі
або землекористувачу за рішенням суду. Умовою для звернення з позовом і його
задоволення, згідно закону, є встановлення факту протиправних дій відповідача,
які перешкоджають позивачу здійснювати свої права по використанню,
розпорядженню та володінню спірною земельною ділянкою. При зверненні із
позовними вимогами майже через рік після проведення перевірки прокурор не
уточнив всіх обставин щодо спірної земельної ділянки та не обґрунтував, яким
чином на час звернення до суду право позивача порушується.

Отже, з огляду на
викладене, правові підстави для застосування ст. 212 ЗК України та зобов'язання
відповідача звільнити земельну ділянку відсутні, оскільки земельним
законодавством передбачено право особи на земельну ділянку при переході чи
виникненні в неї права на будівлю чи споруду.

Посилання прокурора на
ст. 376 ЦК України є помилковим, так як вказана стаття визначає підстави
набуття права власності на самочинне будівництво. Правомірність набуття права
власності відповідачем на об'єкт нерухомості колегією суддів не оцінюється.
Право відповідача на цей об'єкт визнано в судовому порядку. Як зазначалось
вище, рішення Дніпровського районного суду м. Херсона, яким визнано право
власності за відповідачем на Ѕ частину об'єкту нерухомості, є чинним та
підтверджує наявність у відповідача права на нерухоме майно, що знаходиться на
спірній земельній ділянці. Не з'ясування прокурором на час звернення до суду з
позовом у січні 2008р. всіх обставин щодо спірної земельної ділянки та
відсутність пояснень відповідача з цього приводу не обґрунтовує твердження
прокурора щодо законності рішення суду та наявності підстав задоволення
позову.

Крім того, слід
зазначити, що як вбачається із листів управління містобудування та архітектури,
а також виконкому Херсонської міської ради, питання про надання спірної
земельної ділянки в оренду ПП ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2 . (власникам об'єкту
нерухомості, що знаходиться на спірній земельній ділянці) вирішується.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку, що внаслідок неповного з'ясування
господарським судом обставини, що мають значення для справи, було прийнято
неправильне рішення про задоволення позову та зобов'язання відповідача
звільнити земельну ділянку. З цих підстав рішення господарського суду підлягає
скасуванню та в задоволенні позову відмовляється.

Доводи заявника скарги
стосовно розгляду справи за його відсутністю, що є підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду, до уваги не приймаються, оскільки
відповідач був обізнаний про існування спору, що підтверджується матеріалами
справи, а саме поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Херсон, на рішення господарського суду
Херсонської області від 13.03.2008р. у справі №15/75-ПН-08 задовольнити.

Рішення господарського
суду Херсонської області від 13.03.2008р. у справі №15/75-ПН-08 скасувати та
прийняти нове рішення.

В задоволенні позову
відмовити.