ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28.01.08р.

Справа № А10/567-07

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області , смт. Томаківка

до Марганецького відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України , м. Марганець

про стягнення 186,46 грн.

Суддя Кощеєв І.М.

Представники сторін:

від позивача : Похиленко В.О. (дов. №4423/08-15 від 17.12.07 р.) - гол. спец.юрист

від відповідача : Ткачук Ю.А.(дов.№б/н від 09.01.08р.)-гол. спеціаліст- юрист

СУТЬ СПОРУ:

Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області звернулося до господарського суду із позовною заявою, якою просить зобов'язати Марганецьке відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України прийняти до заліку суму виплаченої допомоги на поховання в розмірі 186,46 грн. та включити її до акту звірки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з громадянином України Михальчуком В.В. стався нещасний випадок на виробництві, який спричинив каліцтво, що підтверджується актом про нещасний випадок. Призначення допомоги на поховання підтверджується протоколом комісії про надання допомоги на поховання. Позивачем було виплачено допомогу на поховання у розмірі 186,46 грн.

Позивач стверджує, що відповідно до абзацу 3 та 4 частини 1 пункту 4 "Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання", спільної постанови правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Пенсійному фонду відшкодовуються суми, які виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме, сума допомоги на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та суми витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, вважає його необґрунтованим та просить в його задоволенні відмовити. Відповідач зазначає, що як вбачається із норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві не здійснює виплату допомоги на поховання всім потерпілим. Закон конкретизує випадки та умови виплати витрат на поховання, а саме Фонд здійснює такі виплати у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, та крім того причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Відповідач зазначає, що позивачем не надано належних доказів причинного зв’язку смерті потерпілої з одержаним нею раніше каліцтвом.

Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи був відкладений з 18.12.2007 року на 24.01.2008 року.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.1975 року під час виконання трудових обов'язків в приміщенні продуктового магазину № 70 з Міхальчук Василем Васильовичем стався нещасний випадок на виробництві, про що складений акт № 18 про нещасний випадок на виробництві.

26.04.1976 року комісією по призначенню пенсії при виконкомі Красноармійської міської ради трудящих Донецької області протоколом № 4/143 Міхальчуку В.В. призначено пенсію по інвалідності (3 група) з 04.03.1976 року (а.с. 9).

Управлінням Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області здійснено виплату суму допомоги на поховання Міхальчука Василя Васильовича в жовтні 2006 року.

Відповідно до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за жовтень 2006 року Управлінням Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області виплачено суму допомоги на поховання, виплаченої сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в частині, що підлягає відшкодуванню відповідно до п.4 Порядку в розмірі 183,60 грн.

Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Томаківському районі Дніпропетровської області відмовилося від прийняття до заліку вищезазначеної суми для подальшого її відшкодування на централізованому рівні відповідно до вимог "Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій, пов’язаних з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, спільної постанови правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року №5-4/4 (надалі –Порядок) (а.с. 8).

Відповідно до п.2 ст. 21 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч. 8 ст. ст. 34 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію.

Витрати на поховання проводяться робочими органами виконавчої дирекції Фонду страхувальнику або сім'ї застрахованого чи іншій особі, яка здійснювала поховання у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України (п. 3 постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 06.03.2006 року №13).

Згідно абзацу 2 п. 9 ст. 34 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Управлінням Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області не надано до суду документів, які підтверджували б про наявний причинний зв’язок між смертю потерпілого Міхальчука В.В. з раніше одержаним ним каліцтвом. За таких обставин позовні вимоги не є обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 98, 161-163 розділом VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до господарського суду Дніпропетровської області заяви на протязі 10 днів із дня складання постанови у повному обсязі або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Кощеєв

(Дата складення постанови у повному обсязі відповідно до

вимог статті 163 КАС України, 01.02.2008 року)