ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.08                                                                                 Справа № 17/46

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Луганське управління механізації”, м. Луганськ

до Приватного підприємства “Теплий дім –Сервіс”, м. Луганськ

про стягнення 973 грн. 78 коп.

Суддя Фонова О.С.

Представники:

від позивача –Глушко Н.Г., довіреність № 232 від 04.04.2007;

від відповідача –не прибув;

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 826 грн. 36 коп. та витрати від інфляції у сумі 147 грн. 42 коп., всього 973 грн. 78 коп. (з урахуванням уточненого розрахунку ціни позову, що по суті є зменшенням позовних вимог).

Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, явку повноважного та компетентного представника у судові засідання 08.09.2008, 25.09.2008, 09.10.2008 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце їх проведення, про що свідчить відповідний штамп суду з відміткою про відправку документу на звороті примірника всіх ухвал суду, який містить вихідний реєстр. номер, загальну кількість відправлених примірників ухвали, дату відправки, підпис працівника суду, яким вона здійснена.

Як зазначив Вищий господарський суд України в Інформаційному листі від 13.08.2008 № 01-8/482 Про деякі питання застосування норм господарського процесуального кодексу України (п. 19)… дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до вимог п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затв. наказом ВГСУ від 10.12.2002 № 75 (з подальшими змінами), є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

До повноважень суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилались згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, а також згідно відомостей, що містяться у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, станом на час розгляду справи.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, суд

встановив:

Відкрите акціонерне товариство “Луганське управління механізації” (позивач у справі) за усною домовленістю з Приватним підприємством “Теплий дім – Сервіс” (відповідач у справі) у листопаді 2007 року надали послуги машинами та механізмами на суму 7303,00 грн.

Надані послуги підтверджуються актом виконаних робіт № ИтММ-01086 за листопад 2007 року на зазначену суму, підписаним обома сторонами та скріпленим їх печатками.

Зазначені послуги відповідачем були оплачені частково у сумі 6476,64 грн., у зв’язку з чим позивачем було направлено претензію від 24.04.2008 № 274 на суму 1016,77 грн. (826,36 грн. –основний борг та 190,41 грн. –інфляційні нарахування), яку відповідачем отримано 28.07.2008, однак відповіді надано не було.

У зв’язку з зазначеним, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості у сумі 826,36 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 190,41 грн. в судовому порядку.

Під час розгляду справи позивач зменшив розмір інфляційних нарахувань, які склали 147,42 грн.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та пояснень стосовно суті спору не надано.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи представника позивача та надані ним докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 639 ЦК України, яка регулює вимоги щодо форми договору, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на оплату наданих послуг позивач виписав рахунки № 1071 від 08.11.2007, № 1109 від 19.11.2007 та № 1145 від 27.11.2007, перші два з яких відповідач сплатив повністю. Однак, у зазначених рахунках не вказано строк їх оплати, а позивачем за матеріалами справи не надано документів, які б свідчили про узгодження строків оплати наданих послуг.

За таких обставин, позивач мав звернутися до відповідача з вимогою про сплату боргу у відповідності до ст. 530 ЦК України, якою передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки позивачем було надіслано відповідачу претензію від 24.04.2008 № 274 на суму 1016,77 грн. (826,36 грн. –основний борг та 190,41 грн. –інфляційні нарахування), яку відповідачем отримано 28.07.2008, то обов’язок виконання зобов’язання виник у відповідача через сім днів з дня отримання претензії, а саме, з 05.08.2008.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення боргу у сумі 826,36 грн. за надані послуги машинами та механізмами є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення інфляційних нарахувань у сумі 147,42 грн. за період з грудня 2007 року по червень 2008 року, то у задоволенні цієї вимоги слід відмовити з наступних підстав.

У рахунку № 1145 від 27.11.2007 на суму заборгованості за позовом 826,36 грн. не зазначено строк оплати наданих послуг, а в матеріалах справи відсутні докази вручення вказаного рахунку.

Отже, як зазначалось вище, обов’язок виконання зобов’язання виник у відповідача через сім днів з дня отримання претензії, а саме, з 05.08.2008.

Так як позивач заявив до стягнення інфляційні нарахування у сумі 147,42 грн. за період з грудня 2007 року по червень 2008 року, тоді як момент виникнення зобов’язання оплатити надані послуги на той час ще не настав, то у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства “Теплий дім –Сервіс”, м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 112а, ідентифікаційний код 33472362 на користь Відкритого акціонерного товариства “Луганське управління механізації”, м. Луганськ, вул. Ломоносова, буд. 98, ідентифікаційний код 21764061, заборгованість у сумі 826,36 грн., витрати по оплаті держмита у сумі 82,90 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 95,90 грн., видати наказ.

3.В решті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 13.10.2008.

Суддя                                                                       О.С. Фонова