ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

03.03.08р.

№
В10/1378-08

Суддя
Кощеєв І.М., розглянувши матеріали

за
позовом  Прокурора Саксаганського району м. Кривого
Рогу в інтересах держави вособі виконавчого комітету Криворізької міської ради
в особі Комунального житлового підприємства №35 ( м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області )

до
Комунального підприємства "Криворіжспецтранс" ( м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області )

про стягнення 86903,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Саксаганського району м. Кривого
Рогу в інтересах держави в особі Комунального житлового підприємства №35
звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до  Комунального підприємства
"Криворіжспецтранс" про стягнення заборгованості в сумі 86903,77 грн.
, за надані послуги відповідно до умов договорів , укладених між
сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст.2 ГПК України,
прокурор, який звертається до господарського суду повинен вказати орган,
уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Конституційний Суд  України у п. 2 резолютивній частині рішення
від 08.04.1999р. у справі № 3-рп/99 про представництво прокуратурою інтересів
держави в арбітражному судочинстві зазначив, що під поняттям “орган,
уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
правовідносинах” потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В п. 5 мотивувальній частині рішення КСУ
передбачено, що орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах фактично є позивачем у справі, порушеної за позовною заявою
прокурора і на підставі ч. 1 ст. 2 ГПК України є стороною у арбітражному
процесі.

Отже фактично позивачем у справі є
Комунальне  житлове  підприємство №35,  яке як вбачається з матеріалів справи  не є органом державної влади чи органом
місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої
влади, оскільки функції з управління та розпорядження комунальною власністю,
згідно з ст.ст. 2, 10, 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”
віднесені до власних повноважень органів місцевого самоврядування, а не
делегованих повноважень органу виконавчої влади.

Комунальна ж власність не входить до
складу державної власності, є самостійним об'єктом права власності, управління
якою здійснює безпосередньо територіальна громада або створені нею органи, що
також встановлено у рішенні КСУ від 01.07.1998р. № 9-рп.

Таким чином, як вбачається з
матеріалів позовної заяви, вказаний прокурором позивач- суб'єкт господарської
діяльності  не є безпосередньо органом
державної влади або органом місцевого самоврядування, якому законом надані
повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно  у прокурора були відсутні правові підстави
для пред'явлення позову в інтересах держави в особі Комунального житлового
підприємства №35, який не підлягає розгляду в господарських судах України,
згідно з ст.ст. 2, 29 ГПК України, що є підставою для відмови у прийнятті
позовної заяви до розгляду в силу  п. 1
ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 29, п.1 ч.1 ст.
62, ст. 86 ГПК України, рішенням Конституційного Суду  України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99
господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийняті позовної заяви
до розгляду.

Позовну заяву та додані
матеріали (на 38 арк.) повернути прокурору.

Суддя

І.М.
Кощеєв