ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2008

Справа №2-25/14154-2007

За позовом ВАТ «Сімбудтранссервіс», м. Сімферополь, ГРЕС, вул.. Монтажна, 8

До відповідача ДП «Автобаза № 4» ВАТ «Південшляхбуд», м. Сімферополь, вул.. Кубанська, 20

Про стягнення 14733,49 грн.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Харахади У.У., представник, дов. від 13.06.2007 року

Від відповідача – Черкевич В.А., представник, дов. від 09.11.2007 року, Матяш Р.В., представник, дов. від 16.10.2007 року

Обставини справи:

Позивач - ВАТ «Сімбудтранссервіс» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - ДП «Автобаза № 4» ВАТ «Південшляхбуд», просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14733,49 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ним виконані зобов’язання за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 27 від 15.09.2006 року, надані відповідні послуги, однак, відповідач не у повному обсязі здійснив оплату за надані послуги, у зв’язку з чим, станом на 01.07.2007 року, склалась заборгованість у розмірі 14733,49 грн.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з мотивів, викладених у відзиву на позовну заяву, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 17.12.2007 року, за клопотанням сторін, строк вирішення даного спору продовжено, в порядку ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач 28.01.2008 року надав суду заяву, відповідно до якої просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з огляду на приписи ст. 315 Господарського кодексу України у зв’язку з пропуском позивачем строків позовної давності, що встановлюються для даного виду правовідносин.

Суд відмовляє в задоволенні вказаної заяви відповідача у зв’язку з наступним.

Необґрунтованими є посилання відповідач на те, що у відповідності до п. 5 ст. 315 Господарського кодексу України для пред’явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоотримувачів позовів, які витікають з перевезення, встановлюється шестимісячний термін, оскільки згідно до п. 3 ст. 925 Цивільного кодексу України до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

28.01.2008 року відповідач надав суду доповнення до відзиву на позовну заяву, відповідно до яких просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 28.01.2008 року було оголошено перерву в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, до 14.02.2008 року до 12 години 40 хвилин, про що сторони були повідомлені під розпис в бланку перерви в судовому засіданні.

Після перерви розгляд справи продовжено.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

15.09.2006 року між ВАТ «Сімбудтранссервіс» (перевізник) та ДП «Автобаза № 4» ВАТ «Південшляхбуд» (замовник) підписаний договір №27 про перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до п. 1.1., 1.2., якого замовник зобов’язується пред’явити для перевезення вантажів, а перевізник прийняти та перевезти їх у в відповідності з умовами даного договору; замовник зобов’язується сплатити транспортні послуги у відповідності з умовами дійсного договору.

У відповідності з п. 2.1. договору, перевезення вантажів виконується перевізником тільки на підставі заяв, які замовник подає заздалегідь у встановленій формі.

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3. договору встановлено, що оплата за перевезення здійснюється за прейскурантом 13-01-02 «Тарифи на перевезення вантажів автомобільним транспортом» з коефіцієнтом, що підвищує, рівень тарифів змінюється зі зміною цін на використані матеріали, паливно – мастильні матеріали, тепло, енергоресурси та запчастини, розрахунки замовника з перевізником здійснюються за попередньою оплатою, повною або частковою, яка встановлюється згодою сторін.

Згідно до п. 3.4., у випадку часткової попередньої оплати перевізник на протязі трьох днів після виконання робіт з перевезення вантажів направляє замовнику рахунок для розрахунку. Замовник, отримавши рахунок, зобов’язаний на протязі п’яти банківських днів здійснити повний розрахунок з перевізником.

Відповідно до п. 4.1. договору, перевізник та замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язань за договором несуть взаємну матеріальну відповідальність в межах, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що даний договір вступає в силу з 15.09.2006 року та діє по 31.12.2006 року.

Крім того, 15.09.2006 року між сторонами підписаний протокол погодження договірної ціни, відповідно до якого сторони домовились про те, що вартість перевезення ґрунту та будівельних матеріалів на паливно – мастильних матеріалах замовника автомобілями КАМАЗ – 5511 виходячи з розрахунку: на 1 км – 9,48 грн. за один рейс; на 1,5 км – 11,74 грн. за один рейс; на 2,5 км – 14,47 грн. за один рейс; на 5 км – 29,55 грн. за один рейс; на 63 км – 198,94 грн. за один рейс; на 110 км – 343,86 грн. за один рейс; на 90 км – 283,34 грн. за один рейс.

У відповідності до п. 2, 3, 4 протоколу, замовник забезпечує житлом водіїв, оплачує подачу автомобілю до місяця роботи та відшкодовує витрат на відрядження, стоянки автомобілів в нічний час та вихідні дні.

Позивачем, на виконання умов договору №27 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 15.09.2006 року були надані відповідачу послуги з перевезення на суму 133570,47 грн., що, в свою чергу підтверджується, наступними документами: актами виконаних робіт: № ОУ – 0000791 від 29.09.2006 року на суму 12120,36 грн., № ОУ –0000867 від 31.10.2006 року на суму 5875,68 грн., № ОУ –0000868 від 31.10.2006 року на суму 25040,24 грн., № ОУ –0000972 від 30.11.2006 року на суму 10982,90 грн., № ОУ –0001069 від 30.12.2006 року на суму 19386,04 грн., № ОУ – 0001070 від 30.12.2006 року на суму 6258,46 грн., № ОУ –0000071 від 31.01.2007 року на суму 7460,86 грн., № ОУ – 0000169 від 28.02.2007 року на суму 14936,95 грн.; шляховими листами та товарно – транспортними накладними: з 26.02.2007 року по 25.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048011, автомашина (державний номер) – АК 28-75 АС, на суму 7633,21 грн., з 28.02.2007 року по 02.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048020, автомашина (державний номер) – 42-70 КРХ, на суму 564,33 грн., з 01.03.2007 року по 25.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048045, автомашина (державний номер) – 37-91 КРХ, на суму 2254,36 грн., з 13.03.2007 року по 25.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048111, автомашина (державний номер) – 54-62 КРН, на суму 3004,07 грн., з 19.03.2007 року по 25.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048104, автомашина (державний номер) – 42-70 КРХ, на суму 1350,72 грн., з 26.03.2007 року по 26.04.2007 року, Серія 02 АЕИ № 903288, автомашина (державний номер) – 4270 КРХ, на суму 2003,11 грн., з 26.03.2007 року по 26.04.2007 року, Серія 02АЕИ № 903286, автомашина (державний номер) – 54-62 КРН, на суму 3276,70 грн., з 26.03.2007 року по 26.04.2007 року, Серія 02 АЕИ № 903289, автомашина (державний номер) – 37-91 КРХ, на суму 4561,60 грн., з 26.03.2007 року по 26.04.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048082, автомашина (державний номер) – АК 28-75 АС, на суму 6860,88 грн.

Однак, відповідач лише частково здійснив оплату за надані послуги, у розмірі 118836,98 грн., у зв’язку з чим непогашеною залишилась сума 14733,49 грн.

Як зазначив позивач, станом на 01.07.2007 року за відповідачем існує заборгованість у розмірі 14733,49 грн.

26.07.2007 року позивач звернувся до відповідача з претензією вих.. № 14/01-234, відповідно до якої просив погасити заборгованість у розмірі 14733,49 грн., яка виникла внаслідок здійснення відповідачем оплати за виконані роботи не у повному обсязі.

Відповідач, у відповіді на претензію вих.. № 148 від 03.08.2007 року, адресованої позивачу, зазначив, що претензія про погашення суми боргу у розмірі 14733,49 грн. необґрунтована та не підлягає задоволенню у зв’язку з тим, що претензійна сума є сумою утримання коштів з позивача за перевитрату паливно – мастильних матеріалів, а не наслідком оплати робіт не у повному обсязі та не виконанням ДП «Автобаза № 4» ВАТ «Південшляхбуд» своїх зобов’язань за договором.

Відповідачем суму 14733,49 грн. погашено не було.

Отже, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Як на обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на факт перевитрати паливно – мастильних матеріалів з боку позивача при виконанні умов договору №27 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 15.09.2006 року.

Суд критично ставиться до посилань відповідача про те, що відповідачем був здійснений перерахунок пробігу з перевезень, за якими виконавець робіт –позивач – занизив відстань перевезення, як вказує сам відповідач - за його думкою – оскільки, факт заниження відстані перевезення відповідачем суду документально не доведений.

Крім того, відзив відповідача містить посилання на п. 4.1. договору № 3 від 02.01.2007 року та договору № 27 від 15.09.2006 року, на підставі яких відповідачем було здійснено утримання вартість перевитраченого дизельного палива при здійсненні перерахунків.

Однак, слід підкреслити, що, договір № 3 від 02.01.2007 року та п. 4.1. вказаного договору, не є предметом спору по дійсній справі або підставою для надання судом правової оцінки позиціям сторін, оскільки предметом спору по дійсній справі є стягнення певної суми за договором № 27 від 15.09.2006 року.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до умов протоколу погодження договірної ціни від 15.09.2006 року, роботи здійснюються на паливно – мастильних матеріалах замовника, що в свою чергу спростовує твердження відповідача про те, що відповідачем правомірно було здійснене утримання вартості перевитраченого дизельного палива при здійсненні перерахунків, з позивача, оскільки як за умовами договору № 27 від 15.09.2006 року так і за умовами протоколу погодження договірної ціни від 15.09.2006 року, зобов’язання щодо забезпечення паливно – мастильними матеріалами покладено на відповідача, також як і його облік.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем під час розгляду даної справи не був доведений суду факт оплати заборгованості у розмірі 14733,49 грн.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст.. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 19.02.2008 року.

З огляду на викладене, керуючись, ст. 44-49, 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з ДП «Автобаза № 4» ВАТ «Південшляхбуд» (м. Сімферополь, вул.. Кубанська, 20, рахунок № 2030 ПИБ України, МФО 324430 м. Сімферополь, ЗКПО 03446191) на користь ВАТ «Сімбудтранссервіс» (м. Сімферополь, ГРЕС, вул.. Монтажна, 8, рахунок № 0652 в філії КЦО ПИБ України м. Сімферополь, МФО 324430, ЗКПО 01268621) заборгованість у розмірі 14733,49 грн.

3.          Стягнути з ДП «Автобаза № 4» ВАТ «Південшляхбуд» (м. Сімферополь, вул.. Кубанська, 20, рахунок № 2030 ПИБ України, МФО 324430 м. Сімферополь, ЗКПО 03446191) на користь ВАТ «Сімбудтранссервіс» (м. Сімферополь, ГРЕС, вул.. Монтажна, 8, рахунок № 0652 в філії КЦО ПИБ України м. Сімферополь, МФО 324430, ЗКПО 01268621) 147,34 грн. державного мита.

4.          Стягнути з ДП «Автобаза № 4» ВАТ «Південшляхбуд» (м. Сімферополь, вул.. Кубанська, 20, рахунок № 2030 ПИБ України, МФО 324430 м. Сімферополь, ЗКПО 03446191) на користь ВАТ «Сімбудтранссервіс» (м. Сімферополь, ГРЕС, вул.. Монтажна, 8, рахунок № 0652 в філії КЦО ПИБ України м. Сімферополь, МФО 324430, ЗКПО 01268621) 118,00 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набуття рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.