ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2008 Справа № 14/354-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Ясир Л.О.,

секретар судового засідання: Корх Д.В.

за участю представників сторін:

представник позивача: Аржанухін В.Л.;

представники відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання не з’явились, про час та місце слухання справи попереджені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів”, м. Нікополь

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2007 року

у справі № 14/354-07

за позовом відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів”, м. Нікополь

до відповідача 1 товариства з обмеженою відповідальністю “Асканія ЛТД”, м. Дніпропетровськ

відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю “Углесервіс”, м. Торез, Донецька область

про стягнення 1 654 грн. 67 коп.

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів”, м. Нікополь до відповідача 1 товариства з обмеженою відповідальністю “Асканія ЛТД”, м. Дніпропетровськ та відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю “Углесервіс”, м. Торез, Донецька область про стягнення 1 654 грн. 67 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було виявлено недостачу продукції загальною вартістю 1 654 грн. 67 коп., вартість якої він просить стягнути з відповідачів.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2007р.(суддя –доповідач С.П. Панна) в позові відмовлено. Рішення мотивоване тим, що позивач не надав суду належних доказів недостачі продукції і приймання продукції здійснене з порушенням “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості”.

Не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2007 р., позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду повністю. Вказує, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду представник позивача просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги, представники відповідачів в судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи попереджені належним чином.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, дослідивши матеріали справи та аналізуючи докази по справі, в їх сукупності, Дніпропетровський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

06.07.2006р. між позивачем та відповідачем-1 був укладений договір № 2946., згідно умов якого, відповідач-1 зобов’язався передати у власність, а позивач –прийняти та оплатити продукцію, в асортименті, за цінами і в кількості, зазначених у специфікаціях. За своєю правовою природою даний договір є договором поставки і до нього застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (глава 54 Цивільного кодексу України).

02.09.2006р. відповідачем-2 на адресу позивача був відвантажений вагон №63806327 з антрацитом. Після переваження вантажів було виявлено невідповідність фактичної ваги – брутто одержаного вантажу стосовно ваги – брутто, зазначеної в залізничних накладних, недостача склала 4,4 тонн, що підтверджено актами №4282/1 від 02.09.2006 р. та №482/2 від 03.09.2006р. Відповідно до ст.670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої суми за нього грошової суми.

Рахунок, пред’явлений відповідачем-1 за поставлену продукцію №212 від 31.08.2006р. позивачем був оплачений в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 70642 від 19.09.2006р.

При прийманні продукції за кількістю позивачем порушено п. 14 Інструкції П-6, згідно якої перевірка ваги нетто проводиться в порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими для сторін правилами. При неможливості переважування продукції без тари визначення ваги нетто проводиться шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції та ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформлюються актами. Акт про вагу тари повинен бути складений не пізніше 10 днів після її звільнення, а про вагу тари з-під вологої продукції –негайно по звільненню тари з-під продукції.

Відсутність в спірних актах приймання продукції за кількістю відомостей щодо визначення ваги тари шляхом переваження та відсутність відповідних актів перевірки ваги є порушенням інструкції П-6. Акти приймання продукції за кількістю, складені з порушенням вимог Інструкції П-6, не можуть бути належним доказом недостачі продукції. Крім того, правовідносини між господарюючими суб’єктами відповідно до змісту ст. 7 Господарського процесуального кодексу України регулюються Конституцією України, цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Так, ДСТУ 322-12-2-94 “Кокс кам’яновугільний, пеківний і термоантрацит. Правила приймання”, затверджених наказом Міністерства промисловості України від 26.12.1994р. є для сторін договору обов’язковим для застосування при прийманні продукції вугільної продукції - антрацит.

Пунктом 4.3 ДСТУ 322-12-2-94 передбачено, що відбір проб коксу у споживача повинен здійснюватись за ДСТУ 23083 в момент розвантаження коксу з вагонів.

Показник масової долі загальної вологи, що встановлений споживачем, використовують для визначення сухої маси при надходженні партії коксу.

Методика контрольної перевірки маси партії коксу, що надходить до споживача (в перерахунку на суху речовину), наведена в додатку А до ДСТУ 322-12-2-94, згідно якого масу коксу (нетто) визначають за різницею маси завантаженого составу (брутто) визначеної зважуванням у споживача, та маси порожніх вагонів - тари, вказаної на їх трафаретах. Для визначення масової долі загальної вологи у коксі при надходженні партії відбирають та готують пробу за ДСТУ 22083.

Пунктом А.З додатку А до ДСТУ 322-12-2-94 наведена формула, за якою розраховується маса сухої речовини надходження партії, пунктом А.5 - формула, за якою визначається величина розхожості маси сухої речовини коксу, розрахованої за документом про якість та результату контрольної перевірки її у споживача.

Пунктом 4.3. ДСТУ 322-12-2-94 також передбачено, що допускається використовувати для визначення сухої маси партії коксу, що надійшла, масову долю загальної вологи, визначеною у постачальника та вказану в документі про якість. Тобто, посилаючись на п. 4.3 ДСТУ 322-12-2-94, у випадку виявлення нестачі продукції споживач повинен був здійснити контрольну перевірку масової долі загальної вологи коксу-продукції, розрахувати масу сухої речовини або надати обґрунтований розрахунок нестачі продукції згідно з актом приймання продукції за кількістю.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ч.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Докази проведення такої перевірки, а також належного розрахунку нестачі кожної партії спірної продукції позивачем не надано.

Пунктом 17 інструкції П-6 встановлено, що представник іногороднього відправника (виготовлювача) викликається у випадках, передбачених в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов’язкових правил або в договорі. В цих випадках іногородній відправник (виготовлювача) зобов’язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику одержувача сповістити телеграмою або телефонограмою, що буде їм направлено представника для участі в перевірці кількості продукції. Крім того, п. 4.3 договору поставки між позивачем та відповідачем-1, було передбачено обов’язковий виклик представника відповідача-1 при виявленні недостачі, але доказів того, що позивач належним чином повідомив відповідача-1 про виявлення недостачі, не надано, тому акти приймання продукції складені з порушенням умов договору і не можуть вважатись належним доказом по справі. Також колегія суддів звертає увагу на те, що згідно п. 4.4 договору представник постачальника зобов’язаний на протязі трьох діб з моменту отримання повідомлення прибути для спільного приймання, тобто позивач повинний призупинити приймання на цей час. З вказаних підстав, колегія суддів вважає, що приймання продукції було здійснене в односторонньому порядку, тому надані позивачем акти приймання продукції по кількості не можуть вважатись належними доказами по справі.

Таким чином, позивач не надав належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог і суд першої інстанції обґрунтовано відмовив йому в задоволенні позову і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів”, м. Нікополь, –залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2007 року

у справі № 14/354-07– залишити без змін.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді В.В. Прудніков

Л.О. Ясир