ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.02.08 р.                     Справа № 22/15пн

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Настич Л. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Спорт» м. Донецьк

до відповідача: Донецького національного університету

про встановлення права користування – земельного сервітуту на земельну ділянку площею 636 кв. м., яка знаходиться у постійному користуванні відповідача, з правом встановлення будівельних огорож та складування будівельних матеріалів до закінчення будівництва магазину на території Ворошиловського району м. Донецька по вул. Р. Люксембург, 10

за участю

прокурора:

представників

від позивача: Роздільська Т. В. – за довір.

від відповідача: Федоренко І. В. – за довір.

третя особа:

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Спорт» м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Донецького національного університету про встановлення права користування – земельного сервітуту на земельну ділянку площею 636 кв. м., яка знаходиться у постійному користуванні відповідача, з правом встановлення будівельних огорож та складування будівельних матеріалів до закінчення будівництва магазину на території Ворошиловського району м. Донецька по вул. Р. Люксембург, 10.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Донецької міської ради від 24.06.2005 р. № 20/16 Товариству з обмеженою відповідальністю “Альфа - Спорт” м. Донецьк на умовах оренди була надана земельна ділянка площею 100 м. кв. Надання вказаної земельної ділянки в оренду і подальше укладення договору оренди землі були вчинені відповідно до вимог Земельного кодексу України, Закону України “Про оренду землі”, Правил забудови м. Донецька та Порядку відведення земельних ділянок в оренду і надання у постійне користування.

Необхідність надання земельної ділянки полягає в тому, що позивачем був розроблений робочий проект магазину, відносно якого одержано позитивний комплексний висновок від 11.11.2005 р. № 725/2.

Відповідно до п. 1.3 ДБН А.3.1-5-96 “Організація будівельного виробництва”, затверджених наказом Держкоммістобудування України від 03.04.1996 р. № 49, приступати до основних робіт з будівництва об’єкту дозволяється лише після облаштування необхідних огороджень будівельного майданчику (охоронних, захисних або сигнальних).

Розмір необхідного для безпечного будівництва продовольчого магазину по вул. Р. Люксембург, 10 будівельного майданчику був обчислений КП “Управління генерального плану м. Донецька” і складає 736 м. кв.

Надана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю “Альфа - Спорт” м. Донецьк земельна ділянка площею 100 м. кв. межує з землями Донецького національного університету, тому будівельний майданчик позивача частково знаходиться на земельній ділянці Донецького національного університету, переданій останньому на праві постійного користування.

Враховуючи той факт, що оформлення позивачем правоустановчих документів на частину належної Донецькому національному університету земельної ділянки є неможливим, вирішення спірної ситуації можливе лише за умови встановлення права земельного сервітуту на земельну ділянку Донецького національного університету площею 636 кв. м. з правом встановлення будівельних огороджень і складування будівельних матеріалів до закінчення будівництва магазину на території Ворошиловського району м. Донецька по вул. Р. Люксембург, 10.

Відповідач проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Рішенням Виконавчого комітету Донецької міської ради від 15.12.1999 р. № 491/1 Донецькому державному університету під розміщення існуючих будівель гуртожитків № 1, № 2, № 3 та їдальні у Ворошиловському районі м. Донецька була надана земельна ділянка загальною площею 4,4753 га, в тому числі: 4,0684 га – в постійне користування та 0,4069 га – в тимчасове довгострокове користування строком на 10 років для розміщення існуючих будівель гуртожитків № 1, № 2, № 3 та їдальні.

На підставі вказаного рішення Донецькому державному університету був виданий державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований в Книзі записів державних актів 26.04.2000 р. за № 2-167.

Відповідно до Указу Президента України “Про надання деяким вищим навчальним закладам статусу національних” від 11.09.2000 р. № 1059/2000 Донецькому державному університету був наданий статус національного навчального закладу.

26.12.2005 р. рішенням Господарського суду Донецької області по справі № 16/437, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.03.2006 р., припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 100 кв. м., розташованою у Ворошиловському районі м. Донецька по вул. Р. Люксембург, 10, Донецькому національному університету у зв’язку з її нецільовим використанням.

Рішенням Виконавчого комітету Донецької міської ради від 16.08.2006 р. № 468/4 земельна ділянка площею 0,0100 га, розташована у Ворошиловському районі м. Донецька по вул. Р. Люксембург, 10, була вилучена у Донецького національного університету і передана в оренду строком на п’ять років Товариству з обмеженою відповідальністю “Альфа - Спорт” м. Донецьк для будівництва магазину.

15.09.2006 р. між Виконавчим комітетом Донецької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Альфа - Спорт” м. Донецьк був укладений договір оренди земельної ділянки площею 100 кв. м. (кадастровий номер :00:007:0191), розташованої у Ворошиловському районі м. Донецька, по вул. Р. Люксембург, 10, для будівництва магазину.

За результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа - Спорт» м. Донецьк не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Визначення терміну «право земельного сервітуту» наведене в ст. 98 Земельного кодексу України.

За приписами цієї норми право земельного сервітуту – це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Одним з видів права земельного сервітуту, відповідно до п. «ж» ст. 99 Земельного кодексу України, є право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

Порядок встановлення земельних сервітутів визначений ст. 100 Земельного кодексу України.

Так, власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки.

Частиною другою цієї норми визначені дві підстави встановлення земельного сервітуту: домовленість між власниками сусідніх земельних ділянок, яка оформлюється договором, або рішення суду.

Аналіз приписів вказаної вище норми свідчить про те, що у випадку наявності згоди власників двох суміжних земельних ділянок на встановлення земельного сервітуту, їх домовленість повинна бути оформлена договором. Якщо власники (користувачі) суміжних ділянок такої згоди не дійшли, власник панівної земельної ділянки повинен звернутися до суду з позовом про встановлення земельного сервітуту.

Тобто вказаною нормою чітко визначена послідовність дій землекористувачів суміжних земельних ділянок, які мають бути вчинені останніми для встановлення права земельного сервітуту. При цьому встановлення земельного сервітуту в судовому порядку можливе лише за умови відсутності згоди між суміжними землекористувачами щодо цього питання.

Такі самі положення закріплені в ч. 3 ст. 402 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Як вбачається безпосередньо з ч. 3 позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа - Спорт» м. Донецьк до Донецького національного університету з пропозицією укласти договір про встановлення права земельного сервітуту не звертався. При цьому ігнорування положень ч. 2 ст. 100 Земельного кодексу України позивач обґрунтовує вчиненням з боку Донецького національного університету постійних перешкод у проведенні позивачем будівельних робіт на виділеній навчальному закладові земельній ділянці.

Вказані дії позивача суперечать вимогам ч. 2 ст. 100 Земельного кодексу України і не відповідають приписам ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, яка право визначених в ній суб”єктів на звернення до господарського суду обумовлює необхідністю захисту їх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002 по справі № 1-2/2002, оскільки у вказаному рішенні мова ведеться про невідповідність статті 124 Конституції України положень законів та інших нормативно - правових актів, які обмежують право суб’єктів господарювання на звернення до суду за захистом порушеного права досудовим порядком врегулювання спору.

У спірних правовідносинах мова йде про необхідність дотримання їх учасниками порядку встановлення земельного сервітуту, визначеного ст. 100 Земельного кодексу України та ст. 402 Цивільного кодексу України, який не є досудовим врегулюванням спору у розумінні ст. 10 та ст. 11 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа - Спорт» м. Донецьк до Донецького національного університету з пропозицією про укладення договору про встановлення права земельного сервітуту не зверталось і, як наслідок, відмови останнього в укладенні такого договору не отримувало, суд не вбачає наявності порушеного або оспорюваного права та охоронюваного законом інтересу позивача на момент звернення до суду з відповідним позовом.

В свою чергу суд зазначає, що вчинення відповідачем перешкод у проведенні будівельних робіт на виділеній йому у постійне користування земельній ділянці є наслідком порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа - Спорт» м. Донецьк вимог п. «г» ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до якого землекористувачі зобов”язані не порушувати прав власників та землекористувачів суміжних земельних діялнок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 82 – 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю “Альфа - Спорт” м. Донецьк у задоволенні позову до Донецького національного університету про встановлення права користування – земельного сервітуту на земельну ділянку площею 636 кв. м., яка знаходиться у постійному користуванні відповідача, з правом встановлення будівельних огорож та складування будівельних матеріалів до закінчення будівництва магазину на території Ворошиловського району м. Донецька по вул. Р. Люксембург, 10, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Волошинова Л.В.