СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

20 лютого 2008 року

Справа № 2-29/14924-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Черткової І.В.,

Гонтаря В.І.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Павленко Василь Миколайович, довіреність №87/01-09 від                                          28.01.08;

відповідача: Абсеметов Зекер'я Неджванович, довіреність №5/9/10-00 від                                          08.01.08;

розглянувши апеляційну скаргу Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 12.12.2007 року у справі № 2-29/14924-2007А

за позовом Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Саки" (вул. Промислова, 9,Саки,96500)

до          Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Курортна, 57,Саки,96500)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Кримське республіканське підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Саки” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Сакської об’єднаної державної податкової інспекції №/0 від 10.10.2007 року про донарахування штрафних санкцій 72940,53 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 12.12.2007 року у справі №2-29/14924-2007А позов задоволено. Задовольняючи позов, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем своєчасно були сплачені суми податкових зобов’язань.

Не погодившись з постановою суду, Сакська об’єднана державна податкова інспекція звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

В апеляційній скарзі податкова інспекція посилається на пункт 7.7 Закон України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, відповідно до якого податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А. від 19.02.2008 року у зв’язку з зайнятістю в іншому процесі у складі колегії було замінено суддю Горошко Н.П. на суддю Гонтаря В.І.

У судовому засіданні 19.02.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 20.02.2008 року.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Сакською об’єднаною державною податковою інспекцією 01.10.2007 року було проведено невиїзну документальну перевірку своєчасності оплати узгоджених сум податкових зобов’язань з податку на додану вартість за період грудень 2006 року –січень 2007 року Кримським республіканським підприємством „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Саки”. По результатах перевірки був складений акт №1480/15-02/03347678 від 01.10.2007 року.

Перевіркою було встановлено порушення позивачем підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а саме, порушення граничних строків сплати сум узгоджених податкових зобов’язань з податку на додану вартість, а саме: а саме по уточненому розрахунку №27880 від 19.12.2006 року по строку 19.12.2006 року узгодженні податкові зобов'язання в сумі 36554,01 грн. фактично були погашені 28.08.2007 року - 1908,16 грн., 29.08.2007 року - 11262,82 грн., 05.09.2007 року - 23383,03 грн.; по уточненому розрахунку №27879 від 19.12.2006 року по строку уплати 19.12.2006 року узгоджені податкові зобов'язання в сумі 46478,00 грн. фактично були погашені 05.09.2007 року - 32467,43 грн., 12.09.2007 року - 14010,57 грн.; по податковій декларації №27875 від 19.12.2006 року по строку уплати 04.01.2007 року узгодженні податкові зобов'язання в сумі 62849,00 грн., фактично були погашені 12.09.2007 року - 39775,47 грн., 14.09.2007 року - 23073,33 грн.

На підставі акту перевірки податковою інспекцією було прийнято повідомлення-рішення від 10.10.2007 року №/0 про застосування штрафу в розмірі 50% у сумі 72940,53 грн. за затримку на 267 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 145881,01 грн.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Підпунктом 17.17 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказував на неправомірність застосування податковою інспекцією штрафних санкцій за несвоєчасну сплату сум узгоджених податкових зобов’язань та мотивував свої висновки тим, що відповідач перераховував суми коштів, які були сплачені позивачем за поточними податковими зобов’язаннями, на погашення податкового боргу що виник раніше.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач своєчасно перераховував суми коштів у рахунок погашення поточних податкових зобов’язань.

З матеріалів справи вбачається, а саме: з копії рішення господарського суду Автономної Республіки Крим №2-11/6528-2007А від 18.06.2007р., копії декларації за липень 2007р. (п/д №1229 від 29.08.2007 року на суму 12445,00 грн., №1225 від 27.08.2007 року на суму 15000,00 грн., №1227 від 28.08.2007 року на суму 14500,00 грн., №1212 від 21.08.2007 року на суму 10000,00 грн., №1216 від 22.08.2007 року на суму 16500,00 грн., №1200 від 17.08.2007 року на суму 25000,00 грн., №1209 від 20.08.2007 року на суму 23500,00 грн.), копії декларації за березень 2007 року (п/д №1319 від 12.09.2007 року на суму 59089,00 грн.), декларація за квітень 2007 року (п/д №1337 від 14.09.2007 року на суму 36945.00 грн.), копія платіжного доручення №1285 від 05.09.2007 року на суму 61145.00 грн. (аркуші справи 49-68), що платіжні доручення вказані в акті перевірки на суму 14500,00 грн., №1229 від 29.08.2007 року на суму 12445,00 грн., №1319 від 12.09.2007 року на суму 59089,00 грн., №1337 від 14.09.2007 року на суму 36945,00 грн. були направлені до установи банку своєчасно і на оплату декларацій за інші періоди, а саме за липень 2007 року, за березень 2007 року, за квітень 2007 року.

Таким чином, платіжні доручення необґрунтовано віднесені відповідачем в оплату по деклараціям: №27882 від 19.12.2006 року, №27879 від 19.12.2006 року, №27875 від 19.12.2006 року, оплата по яких стягнута з позивача рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.16.2007 року у справі №2-11/6528-2007А, та відповідно необґрунтовано нараховані штрафні санкції по вищевказаним деклараціям.

Крім того, судом встановлено, що у виконання вказаного рішення суду позивачем погашена заборгованість в сумі 61145,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.09.2007р. №1285 (аркуш справи 68).

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на пункт 7.7 статті 7 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”, відповідно до якого податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях. У зв’язку з зазначеним податкова інспекція вважає правомірним зарахування коштів, сплачених за поточними податковими зобов’язаннями, на погашення податкового боргу, що виник раніше.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України „Про державну податкову службу України” посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

З аналізу норм Закону України „Про державну податкову службу в Україні” вбачається, що діючим законодавством не передбачено право податкового органу самостійно без згоди платника податків або відповідного рішення суду визначати призначення платежу.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації №37 від 12.05.1994 року, облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету, проводяться органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи.

Пунктом 5.3 зазначеної Інструкції встановлено, що при обробці розрахункових документів про сплату платежів до бюджету в автоматичному режимі з використанням даних електронного реєстру розрахункових документів відповідальною особою, яка проводить їх обробку, за зовнішніми ознаками перевіряються дані заповнення реквізиту "Призначення платежу" на відповідність необхідним вимогам та на його паперовій копії проставляється дата та підпис відповідальної особи.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що відповідачем безпідставно не враховувалось призначення платежів, визначене позивачем у платіжних документах, та неправомірно перераховувались кошті, сплачені позивачем, на погашення податкової заборгованості, яка виникла раніше. Більш того нормами Закону України „Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачені повноваження органів державної податкової служби щодо застосування засобів примусового погашення податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, судова колегія вважає недоведеним факт несвоєчасності сплати позивачем сум узгодженого податкового зобов’язання, тому безпідставним є застосування до Сакської об’єднаної державної податкової інспекції штрафних санкцій на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Враховуючи викладене, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Сакської об’єднаної державної податкової інспекції, та вважає постанову суду першої інстанції такою, що прийнята відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2007 року у справі № 2-29/14924-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          І.В. Черткова

В.І. Гонтар