ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

31.07.08
Справа №14/160-08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду
у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді  Коробка Н.Д.    , Кричмаржевський В.А.  , Шевченко Т. М.

при секретарі Пересада О.В.,

за участю представниківсторін:

позивача:                       ОСОБА_2, приватний
підприємець;

ОСОБА_3,
договір від 15.04.2008р. № 174;

відповідача:                           ОСОБА_1, приватний
підприємець;

ОСОБА_4, довіреність від 07.03.2008р. № 729853;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_1,

на рішення                    Господарського суду
Херсонської області від 08.05.2008р.

у справі                          №  14/160-08

за позовом                   Приватного підприємця
ОСОБА_2,

до відповідача              Приватного підприємця ОСОБА_1,

про
стягнення  суми

встановили:

Приватний підприємець ОСОБА_2 звернувся в господарський
суд Херсонської області з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 101.087,40грн.

Розглянувши справу по суті, господарський суд
Херсонської області (суддя Гридасов Ю.В.) своїм рішенням від 08.05.2008р. у
справі № 14/160-08 позов задовольнив. Стягнув з приватного підприємця ОСОБА_1
на користь приватного підприємця ОСОБА_2 101.087,40грн. основного боргу,
1.010.87грн. витрат по сплаті державного мита
та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до вимог
статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням,
Приватний підприємець ОСОБА_1, відповідач, вважає рішення господарського суду
незаконним та таким, яке прийнято з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Посилається на наступне:

Розписка не є господарським договором. Стягнення коштів
за розпискою не є відшкодуванням за неналежне виконання господарського
зобов'язання, а даний спір не підвідомчий господарському суду, через що
постановлене судове рішення винесене з порушенням норм ст. 12 ГПК України.

Судом не було надано правової оцінки розписці, як
правочину та не з'ясовано, чи є це господарським зобов'язанням.

Кредит, отриманий позивачем в Укрсоцбанку 07.06.2006 р.
не отримувався для будівництва кафе і ніяк не може бути підставою для
виникнення у відповідача обов'язку сплачувати відсотки по ньому, ані в межах
договору про спільну діяльність, ані в межах кредитного договору, де відповідач
не є стороною.

Просить рішення господарського суду Херсонської області
від 08.05.2008р. у справі № 14/160-08 скасувати та постановити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Приватний підприємець ОСОБА_2, позивач, у своєму відзиві
на апеляційну скаргу вказує на те, що Договір про спільну діяльність від
7.10.2005 року та розписка від 10.03.2007р. укладались між приватними
підприємцями. Громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатись до господарського суду за захистом своїх порушених прав.(ст.1
ГПК України).

Згідно п.1.1 договору поруки №2694/003 від 27.10.2005
року, укладеного між банківською установою, позивачем та відповідачем,
поручитель (відповідач) на добровільних засадах бере на себе зобов'язання
солідарно відповідати перед кредитором (установою банку) та позичальником
(позивачем), які виникають з умов кредитного договору стосовно повернення в
повному обсязі наданого кредиту. Договір про спільну діяльність відповідач не
оскаржував та в судовому порядку розірваним не визнаний.

Просить рішення господарського суду Херсонської області
від 08.05.2008р. у справі № 14/160-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена
до розгляду на 31.07.2008р.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 1387 від 31.07.2008р. справу призначено до
розгляду у складі колегії суддів головуючого - Коробка Н.Д., суддів:
Кричмаржевський В.А., Шевченко Т.М.

За клопотанням представників сторін, судовий процес
вівся без застосування засобів технічного забезпечення.

Представники позивача та відповідача в судовому
засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційні скарзі та у відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1
такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Обставини справи свідчать, що між ПП ОСОБА_2 та ПП
ОСОБА_1 склались господарські правовідносини, в результаті яких 10.03.2007р.
відповідачем було надано позивачу розписку, згідно якої, відповідач взяв на
себе зобов'язання щодо виплати у строк до 01.10.2007р. на користь позивача суми
у розмірі 20700 доларів США та банківських відсотків, рівними щомісячними
платежами до першого числа кожного місяця у розмірі 2957 доларів США та
банківські відсотки (за іпотечним договором № 02-23-Ф06057Ш-1178 від
07.06.2006р., укладеним між позивачем і акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанк"), в рахунок оплати отриманого
позивачем кредиту на будівництво і розвиток спільного комплексу на виконання
умов Договору про співробітництво, яким сторонами по справі врегулювано
правовідносини спільної діяльності щодо будівництва комплексу об'єктів для
обслуговування учасників дорожнього руху.

За курсом НБУ (5,05), загальна сума розписки від 10.03.2007р.
(20700 доларів США) складає 104.535,00грн.

Свої зобов'язання за розпискою, відповідач виконав
частково, сплативши 1.451,17 доларів США, з яких 840 доларів США основного
боргу та 611,17 доларів США суми процентів, що підтверджується платіжними банківськими
документами, копії яких містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем складає 19.860,00 доларів США.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно приписів статті 202 Цивільного кодексу України,
правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних
прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми.
Одностороннім правочином є дія однієї сторони яка може бути представлена однією
або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для
особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших
осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Дослідивши матеріали та обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку, що спірна розписка є одностороннім провочином, згідно
якої у відповідача, особи, яка вчинила односторонній правочин,  виникло зобов'язання щодо сплати боргу.

Даний правочин (розписка) відповідає загальним вимогам,
встановленим статтею 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не суперечить
нормам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчинила правочин має необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника правочину є вільним, а сам проточин
вчинений у формі встановленій законом та спрямований на реальне настання
правових наслідків.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він
не визнаний судом недійсним.

В судовому засіданні представник відповідача вказав на
фальсифікацію розписки, у зв'язку з чим,
ним була подана заява до правоохоронних органів про порушення
кримінальної справи.

В матеріалах справи міститься Постанова Н. Каховського
МВ УМВС України в Херсонській області про відмову в порушенні кримінальної
справи у відношенні гр.. ОСОБА_2 на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, яка в силу
статті 35 ГПК України не встановлює фактів, які відповідно до закону вважаються
встановленими та не доводяться при розгляді справи.

Крім того, як зазначив у судовому засіданні позивач,
факт дійсності розписки, у суді першої інстанції відповідачем не оспорювався.
Заява про порушення кримінальної справи була подана  ОСОБА_1 20.07.2008р., тобто після винесення
рішення по даній справі господарським судом Херсонської області.

Згідно з вимогами статті 526 ЦК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Положеннями статті 524 ЦК України визначено, що
зобов'язання має бути виражено у грошовій одиниці України - гривні.

Як зазначено вище, сума боргу складає 19.860,00 доларів
США, що за курсом Національного банку України станом на 30.01.2008р. (5,05)
складає 100.293,00грн., а не 101.087,40грн. стягнутої судом.

При винесенні оскаржуваного рішення, при перерахуванні
суми боргу, яка визначена у доларах США у національну валюту України - гривню,
господарський суд припустився арифметичної помилки, яка підлягає виправленню.

Заперечуючи проти апеляційної скарги позивач також
вказує на не підвідомчість даного спору господарському суду в розумінні статті
12 Господарського процесуального кодексу України. Посилається на те, що
розписку укладено фізичними особами, а не суб'єктами підприємницької
діяльності. Колегія суддів доводи відповідача вважає помилковими, оскільки в
розписці  від 10.03.2007р. зазначені
реквізити сторін як суб'єктів підприємницької діяльності та міститься посилання
на спільну підприємницьку діяльність, яка здійснювалась приватними підприємцями
- сторонами по справі.

Відповідно до статті 1 ГПК України, підприємства,  установи,
організації, інші юридичні особи (у тому
числі  іноземні),  громадяни,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і
в установленому порядку набули статусу
суб'єкта  підприємницької  діяльності (далі  - підприємства  та організації), мають   право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом  інтересів,  а
також  для  вжиття передбачених  цим
Кодексом  заходів,  спрямованих
на запобігання правопорушенням.

Підстави для скасування або зміни рішення місцевого
господарського суду відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України  судові
витрати покладаються  на  відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 89, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Виправити допущену в рішення господарського суду
Херсонської області від 08.05.2008р. у справі № 14/160-08 арифметичну помилку.

Другу частини резолютивної частини рішення
господарського суду Херсонської області від 08.05.2008р. у справі № 14/160-08
викласти у наступній редакції:

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний код   -   НОМЕР_1,
адреса   -  АДРЕСА_1, на користь приватного підприємця
ОСОБА_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, адреса - АДРЕСА_2,
100.293,00грн.40коп. основного боргу, 1.002,93грн. витрат по сплаті державного
мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Видачу наказу доручити господарському суду Херсонської
області.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді  Коробка Н.Д.

Кричмаржевський
В.А.  Шевченко Т. М.