ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2008 р.

09:59

Справа № 6/277/07

13.03.2008 р. 09 год. 59 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22, каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

За позовом:           Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Миколаєві, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20.

До відповідача:           Державного підприємства “Миколаївський авіаремонтний завод “НАРП”, м. Миколаїв, вул. Знам”янська, 4.

про: стягнення за рахунок активів податкового боргу в сумі 502 791,63 грн.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача

Ємельянова О.В., довіреність від 05.11.07р.

Муравенко Л.В., довіреність від 12.03.08р.

Від відповідача

Коваленко В.О., довіреність від 13.02.08р.

ПРЕДМЕТ СПОРУ: Позивач 19.04.2007 року звернувся до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості з податку на додану вартість в сумі 502 791,63 грн.

Ухвалою суду від 31.07.2007 року провадження у справі було зупинено до закінчення касаційного розгляду справи № 6/284/06 Вищим адміністративним судом.

Ухвалою від 04.02.2008 року провадження у справі поновлено.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд –

в с т а н о в и в:

На підставі ст. 4 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991 № 1251-XII відповідач є платником податків та зборів до бюджету та державних цільових фондів.

Станом на день розгляду справи відповідач має заборгованість з податку на додану вартість в загальному розмірі 502 791,63 грн., яка виникла у зв’язку з несплатою визначених позивачем згідно податкового повідомлення-рішення від 24.11.2005 року № /0 податкового зобов’язання з цього податку в сумі 335194,42 грн. та штрафних санкцій в розмірі 167597,21 грн.

Не погоджуючись із правомірністю визначення позивачем податкового зобов’язання та застосуванням штрафних санкцій відповідач звернувся до суду з позовом.

Постановою господарського суду Миколаївської області у справі № 6/284/06 від 11.09.2006 року дане податкове повідомлення-рішення скасовано.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 року судове рішення першої інстанції у справі скасовано.

ДП “Миколаївський авіаремонтний завод “НАРП”, не погоджуючись з висновками апеляційної інстанції, звернулось з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.10.2007 року касаційну скаргу ДП “Миколаївський авіаремонтний завод “НАРП” залишено без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 року –без змін.

Виходячи з встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п. п. 5.2.4. п. 5.2. ст. 5 Закону України від 21.12.2000 року “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Оскільки за результатами судового розгляду правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 24.11.2005 року № /0 ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.10.2007 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 року залишено без змін, визначене позивачем податкове зобов’язання та штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення від 24.11.2005 року № /0 вважаються узгодженими у розумінні Закону України від 21.12.2000 року “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні податкові інспекції мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи заборгованість з податку на доданувартість залишилась несплаченою, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 158-163 Кодексу Адмінистративного судочинства України, - суд

постановив:

1. Позов задовольнити.

2.          Стягнути за рахунок активів з Державного підприємства “Миколаївський авіаремонтний завод “НАРП”, м. Миколаїв, вул. Знам”янська, 4, ід. код 09794409 на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 502 791,63 грн. (п’ятсот дві тисячі сімсот дев’яносто одна грн. шістдесят три коп.)

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко