ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.02.08                                                                                           Справа № 4/897-23/128

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Дубник О.П.,

Дух Я.В.,

при секретарі Горбач Ю.Б.,

за участю представників:

від позивача –Коваль Р.П., Гуковський П.В.

від відповідача (скаржник) –Чікало О.Г.

від прокуратури - Дзьоба Н.С.

розглянув апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ВАТ “Укртелеком”, вих.№21125 від 26.12.2007 року

на рішення господарського суду Львівської області від 27.11.2007 року, суддя Бортник О.Ю.

у справі № 4/897-23/128

за позовом Прокурора м.Львова в інтересах держави в особі Львівського міського комунального підприємства “Львівводоканал”, м.Львів

до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ВАТ “Укртелеком”, м.Львів

про стягнення 4248,5 грн.

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Львівської області від 27.11.2007 року по справі №4/897-23/128 позов задоволено повністю, стягнено з Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ВАТ “Укртелеком” на користь Львівського міського комунального підприємства “Львівводоканал” - 3516 грн. додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням норм якісних показників стічних вод. Стягнено з Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ВАТ “Укртелеком” в доход міського бюджету м.Львова (Фонд охорони навколишнього природного середовища Франківського району м.Львова) нарахування в розмірі 732,50 грн. за скид понаднормативних забруднень.

Суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що у відповідності до п.п. 4.4.1, 4.4.1.1 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова (Місцеві правила) відповідач внесений у перелік підприємств для яких встановлюється ліміт скиду забруднюючих речовин у міську каналізацію. Обов'язок відповідача погоджувати Проект ліміту передбачено Договором від 18.02.2003 року №200618 (п.2.2.1) та Місцевими правилами (п.п. 4.3.3). На підставі Проекту ліміту до вилучення підприємства з вищезгаданого Переліку воно зобов’язано отримувати Дозвіл на скид стічних вод. Суд зазначає про те, що відповідач не подав доказів виконання наведених вимог. Для підприємств які не виконують зазначені вище вимоги, водоканал зобов'язаний встановити Ліміт скиду забруднювальних речовин в гранично допустимих концентраціях (ГДК). Таким чином, суд прийшов до висновку про правомірність встановлення позивачем відповідачу Тимчасового Ліміту №80 в допустимих концентраціях забруднень на рівні затверджених величин ГДК (як при скиді у водойми), оскільки наведене передбачено п.п. 4.4.12. 4.5.2, 4.5.2.3, 4.5.2.3.1 Місцевих правил. При цьому, судом відзначено, що Дозвіл на скид стічних вод відповідачу правомірно не надано.

Поряд з цим, суд першої інстанції зазначає, що за виявлені перевищення допустимих забруднень ЛМКП "Львівводоканал", відповідно до п.п. 3.1.5, 4.2.2.4., 8.4.3., 9 Місцевих правил та п. 3.6 Договору правомірно нарахував відповідачу додаткову плату у розмірі 4248,56 грн. Розрахунок додаткової плати № 1506/36 від 19.08.2004 р. відповідає вимогам Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів (надалі - Інструкція) та розділу 8 Місцевих правил. На достатність разового виявлення перевищення допустимих концентрацій забруднювальних речовин вказують: п. 7.8 Державних правил, п. 3. 6 Інструкції та п.7.2.2. Місцевих правил.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 27.11.2007 року по справі №4/897-23/128, вказуючи на те, що судом не в повному обсязі з’ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, скаржник вказує на те, що тимчасовий ліміт №80 не був доведений відповідачу у встановленому порядку, а також на те, що відповідно до п.2.2.1 договору №200618 від 18.02.2003 року ЛМКП «Львівводоканал»зобов’язаний був, у випадку неотримання дозволу на скид стічних вод, не погодження проекту Ліміту на скид забруднювальних речовин, розірвати цей договір і припинити надання послуг водопостачання та водовідведення.

Представник скаржника (відповідача) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав повному обсязі.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечили, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема вказували на те, що скаржник неправильно тлумачить п.2.2.1 договору №200618 від 18.02.2003 року, оскільки зазначений пункт стосується зобов’язань відповідача, а не позивача (якому надано право на розірвання Договору). Зазначеним пунктом Договору відповідач зобов’язався у встановленому порядку отримати Дозвіл на скид стічних вод, погодивши Проект ліміту на скид забруднювальних речовин, проте не зважаючи на численні нагадування і вимоги позивача, відповідач вказані зобов’язання не виконав.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

18.02.2003 р. між ЛМКП «Львівводоканал»ВАТ «Укртелеком»укладено Договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі від №200618.

Згідно з п.п. 1.1. Договору позивач (Львівводоканал) надає відповідачу послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а відповідач користується послугами: здійснює забір води з водопроводу та скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені Договором та чинним законодавством України, зокрема: Законом України "Про питну воду і питне водопостачання", «Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України», «Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення", «Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України" (надалі Державні правила), «Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації Львова»(надалі Місцеві правила).

Відповідно до п. 2.1 Державних правил, п.п. 3.1.4, 3.1.5, 3.2.3, 3.2.4 Місцевих правил, п.п. 2.1.3, 3.6 Договору водоканалу надано право: контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод свого абонента; здійснювати відбір проб для контролю за їх якістю, пред’являти абоненту рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, тощо.

Згідно з п. 4.3.1 Місцевих правил уповноваженим органом Львівського міськвиконкому затверджено перелік підприємств, дозвіл на скид для яких надається на підставі доведеного Ліміту на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації. Відповідно до п.п. 4.4.1, 4.4.1.1 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова (Місцеві правила) відповідач внесений у перелік підприємств для яких встановлюється ліміт скиду забруднюючих речовин у міську каналізацію. Обов'язок відповідача погоджувати Проект ліміту передбачено Договором від 18.02.2003 року №200618 (п.2.2.1) та Місцевими правилами (п.п. 4.3.3). На підставі Проекту ліміту до вилучення підприємства з вищезгаданого Переліку воно зобов’язано отримувати Дозвіл на скид стічних вод. Відповідач не подав доказів виконання наведених вимог. Для підприємств які не виконують зазначені вище вимоги, водоканал зобов'язаний встановити Ліміт скиду забруднювальних речовин в гранично допустимих концентраціях (ГДК).

Таким чином, суд першої інстанції підставно прийшов до висновку про правомірність встановлення позивачем відповідачу Тимчасового Ліміту №80 в допустимих концентраціях забруднень на рівні затверджених величин ГДК (як при скиді у водойми), оскільки наведене передбачено п.п. 4.4.12., 4.5.2, 4.5.2.3, 4.5.2.3.1 Місцевих правил. При цьому Дозвіл на скид стічних вод відповідачу правомірно не надано.

Як вбачається з акту № 1339 від 27.07.2004р. МКП "Львівводоканал" здійснило відбір контрольної вибіркової проби стічних вод відповідача в його присутності.

Проби для проведення контрольного аналізу запломбовано (пломба ЛВК-12) та передано відповідачу, контрольний аналіз не проводився. Пробу для проведення головного аналізу передано в хімбаклабораторію ЛМКП "Львівводоканал".

На підставі результату вимірювань № 1 вибіркової проби, відібраної по акту №1339 від 27.07.2004 р., позивач зробив висновок про скид відповідачем використаної води з перевищенням допустимих концентрацій (Тимчасовий Ліміт №80) забруднювальних речовин (БСК5, завислі речовини). Вказане перевищення допустимих концентрації забруднювальних речовин є порушенням вимог ст. 1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

За виявлені таким чином перевищення допустимих забруднень, ЛМКП "Львівводоканал", відповідно до п.п. 3.1.5, 4.2.2.4.. 8.4.3., 9 Місцевих правил та п. 3.6 Договору нарахував відповідачу додаткову плату у розмірі 4248,56 грн. Розрахунок додаткової плати № 1506/36 від 19.08.2004 р. відповідає вимогам Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів (надалі - Інструкція) та розділу 8 Місцевих правил. На достатність разового виявлення перевищення допустимих концентрацій забруднювальних речовин вказують: п. 7.8 Державних правил, п. 3. 6 Інструкції та п.7.2.2. Місцевих правил.

Стосовно судових рішень у справі №4/3076-11/330 на які вказує скаржник, то слід зазначити, що у них не міститься преюдиційних для даної справи фактів які б звільняли відповідача від доказування. У справі № 4/3076-11/330 розглядались результати іншого аналізу іншої проби, досліджувалася підставність доведення іншого документу (Тимчасового Ліміту №78). Крім того, у жодному з судових рішень прийнятих у цій справі правова кваліфікація відносин сторін не містить висновків судів щодо правових норм якими позивач обґрунтував даний позов, зокрема щодо п.п. 4.4.12 4.5.2, 4.5.2.3. 4.5.2.3.1 Місцевих правил.

Стосовно заперечень апелянта щодо доведення йому Тимчасового ліміту №80, який направлявся разом з листом № 36-3877/27 від 27.03.2003 р., то надіслання відповідачу вказаного листа підтверджується реєстром відправленої 04.04.2003 р. кореспонденції, відповідними поштовими квитанціями.

У листі № 36-3877/27 від 27.03.2003 зазначається, що ліміт відповідачу доводиться в концентраціях, наведених величин ГДК. Вказані величини, як вбачається з п.п. 4.5.2.3. Місцевих правил, є сталими, нормативно встановленими величинами (додаток 10.2., 10.7 Місцевих правил).

Поряд з цим, факт доведення відповідачу Тимчасового ліміту на скид стічних вод № 80 встановлено у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 21.11.2007 р. у справі № 4/42-17/6.

Згідно з п. 4.2 Інструкції 20% плати за скид понаднормативних забруднень (732,5 грн.) перераховуються до утвореного в міському бюджеті фонду охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Львівської області від 27.11.2007 року по справі №4/897-23/128 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ВАТ “Укртелеком” без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Дубник О.П.

Дух Я.В.