ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової
І.Ю.-головуючого

Заріцької
А.О.,

Хандуріна
М.І.

розглянувши
касаційну скаргу

ДПІ у
Рівненському районі

на
ухвалу

господарського
суду Рівненської області від 28.12.2007

у
справі  господарського суду

№  9/83 Рівненської області

за
заявою

трудового
колективу ВАТ “Рівненський завод тракторних агрегатів ”

до

ВАТ
“Рівненський завод тракторних агрегатів ”

про

банкрутство

розпорядник
мана

ОСОБА_1

за участю представників
сторін:

від
ДПІ у Рівненському районі  - Хазов Ю.М.

від
ДПІ у м. Рівне -Бухта Н.А.

від
ВАТ Рівненський завод тракторних агрегатів" -В.О.  Кулешов
, Л.Е. Денисюк

розпорядник
майна ОСОБА_1

В
С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду  Рівненської області  від 28.12.2007 у справі № 9/83 ( суддя
Демидюк О.О.) п.1 -   клопотання ВАТ
" Рівненський  завод тракторних
агрегатів" задоволено, п. 2 -
звільнено частково з податкової застави
об"єкт ВАТ " Рівненський завод тракторних агрегатів" -дев"ятиповерхову
будівлю інженерно-лабораторного корпусу ( інв. № 110216),  частиною першою п.3 ухвали  -скасовано частково заходи забезпечення вимог
кредиторів, вжитих ухвалою господарського суду Рівненської області від
12.12.2003 ,  частиною другою п. 3 ухвали
-  наданий дозвіл на реалізацію ( продаж)
майна боржника ВАТ " Рівненський завод тракторних агрегатів"
-дев'ятиповерхову будівлю інженерно -лабораторного корпусу ( інв № 110216), яка   знаходиться за адресою: Б. вул. Штейнгеля
4  ; с. Городок Рівненського району.
Пунктом 4 ухвали  - господарський суд
зобов'язав кошти, отримані від продажу об'єкту спрямувати на погашення
заборгованості по заробітній платі, погашення заборгованості до бюджету, по
податках, нарахованих на заробітну плату, в тому числі по страхових внесках до
Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, ДПІ у Рівненському районі звернулась до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, згідно якої просила скасувати ухвалу
господарського суду Рівненської області
від 28.12.2007 у справі № 9/83 і прийняти нове рішення, яким в
задоволенні клопотання боржника відмовити.

Касаційна скарга мотивована  тим, що кошти від сплати заборгованості  по земельному податку спрямовуються до
місцевого бюджету,  відповідно до вимог
п.2 ст.15 Закону України " Про систему оподаткування, п. 8 ст. 38 Закону
України " Про Державний бюджет на 2008 рік " , ст. 64,66,69
Бюджетного кодексу  України,
господарським судом рівненської області не досліджені всі обставини справи, що
призвело до порушення норм ст. 43 ГПК України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, переглянувши в касаційному порядку
ухвалу господарського суду   на підставі
встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої
та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права,
спеціального Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з такого:

Ухвалою
господарського суду Рівненської області від 12.12.2003 у справі № 9/83
накладено арешт на майно та грошові кошти, що належать боржнику ВАТ "
Рівненський завод тракторних агрегатів".

Судом першої інстанції в оскаржуваній
ухвалі встановлено, що справа про банкрутство ВАТ " Рівненський завод
тракторних агрегатів" знаходиться в процедурі розпорядження майном
боржника на стадії розгляду реєстру вимог кредиторів. Боржник ВАТ "
Рівненський завод тракторних агрегатів"
подав господарському суду клопотання про зняття арешту та звільнення від
податкової застави об'єкту -дев'ятиповерхової будівлі інженерно-лабораторного
корпусу, посилаючись на те, що на даний час об'єкт не використовується у
виробничої діяльності підприємства кошти, виручені від продажу будуть
спрямовані на погашення заборгованості: по заробітної платі до бюджету по
податках, нарахованих на заробітну плату,втому числі по страхових внесках до
Пенсійного фонду України. Клопотання боржника про зняття арешту та звільнення
від податкової застави дев'ятиповерхової будівлі погоджено з розпорядником
майна боржника.

Згідно поданого боржником висновку про
вартість майна інженерно-лабораторного корпусу
за адресою вул. Б. Штейнгеля 4 с. Городок Рівненського району  ринкова вартість інженерно-лабораторного
корпусу становить 724894 грн. без урахування ПДВ, об'єкт станом на 30.11.2007
не використовується у виробничої діяльності боржника.

Клопотання  боржника
обгрунтовано наявністю
заборгованості по заробітній
платі , яка становить на 01.12.2007 - 198500 грн. , поточної
заборгованості до Пенсійного фонду України - 742805 грн. 86 коп. ,
поточної  заборгованості до державного
бюджету -  883278 грн. 87 коп.

У Державному реєстрі застав рухомого
майна внесено запис про податкову заставу № 57 -811 Реєстраційний          запис
Державного Реєстру  обтяжень
рухомого майна  про те, що все майно ВАТ
" РЗТА" перебуває у податковій заставі,  заставодержатель -ДПІ у м. Рівне.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про можливість  задоволення поданого  клопотання,
виходячи з вимог п. 3 ст. 12 Закону України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 2 Закону
України " Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", ст.8
п.8.7.1 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, вважає, що ухвала господарського суду Рівненської
області прийнята з порушенням норм спеціального Закону України " Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",  виходячи з такого:

Відповідно до вимог ст. 4-1 ГПК
України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом".

Відповідно до  вимог ч. 3 ст. 12 Закону  заходи щодо забезпечення вимог кредиторів
діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого
санацією або до винесення постанови про визнання боржника банкрутом,відкриття
ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до затвердження
господарським судом мирової угоди.

Господарський суд також має право
скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання
вищезазначених обставин, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена в
установленому порядку.

Крім того, відповідно до
преамбули Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" цей Закон не
регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового
боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України
" Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Відповідно до вимог ст. 1 Закону
України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" мораторій  на задоволення
вимог кредиторів -припинення заходів спрямованих на забезпечення виконання, у
тому числі зобов'язань, щодо сплати податків і зборів ( обов'язкових платежів).

Відповідно до вимог
п.п.8.7.1,п.8.7 ст.8 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" активи
платника податків звільняються з податкової застави з дня прийняття  окремого рішення судом у межах процедур, визначених
законодавством з питань банкрутства.

Виходячи з викладеного та змісту
вказаних норм, наслідком введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у
справі про банкрутство  є звільнення
активів  боржника від податкової застави.

Господарський суд в оскаржуваної
ухвалі обгрунтовано, виходячи з вимог ст.1, ст. 12 Закону України " Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дійшов
висновку стосовно того, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не
поширюється на виплату заробітної плати та на вимоги поточних кредиторів, які
задовольняються в процедурах банкрутства без обмежень, в зв'язку з чим
правомірно частково  звільнив  активи, які належать боржнику з податкової
застави та  скасував частково заходи
забезпечення вимог кредиторів, вжитих ухвалою суду від 12.12.2003.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що частина
друга  п. 3 та п.4 оскаржуваної
ухвали не відповідають вимогам спеціального Закону України , ухвала  в цих
частинах винесена з порушеннями
компетенції господарського суду в процедурах банкрутства, в зв'язку з
чим вказані пункти ухвали суду першої інстанції підлягають скасуванню, виходячи
з наступного:

Згідно з вимогами ст. 1 Закону
України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" розпорядник майна -фізична особа, на яку у встановленому цим
Законом порядку покладаються повноваження
щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника
на період провадження у справі про банкрутство в порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13
Закону розпорядник майна призначається з метою забезпечення майнових інтересів
кредиторів боржника.

Згідно з ч. 13 ст. 13  Закону керівник або орган управління боржника
виключено за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо розпорядження
іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток
балансової вартості активів боржника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що в даному випадку, до компетенції  господарського суду належить право вжиті  заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, а
також скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів,
відповідно до вимог ст. 12 Закону України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", виходячи з
викладеного, такі  функції господарського
суду, як надання дозволу на реалізацію ( продаж) майна боржника та зобов'язання
спрямувати отримані від продажу майна боржника кошти на погашення
заборгованості по заробітній платі, заборгованості до державного бюджету та
пенсійного фонду  не передбачені
спеціальним Законом України " Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом".

Керуючись
статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ДПІ у Рівненському районі Задовольнити частково.

Скасувати частину другу п.3 та  п. 4 ухвали господарського суду Рівненської
області від 28.12.2007  у справі № 9/83

Змінити  ч. 1 п. 3 ухвали господарського суду
Рівненської області від 28.12.2007 у справі № 9/83, викласти п. 3 ухвали в
наступній редакції : " Скасувати частково заходи забезпечення вимог
кредиторів, вжитих ухвалою  суду від
12.12.2003 відносно дев'ятиповерхової будівлі інженерно-лабораторного корпусу (
інв. № 110216), яка належить боржнику -ВАТ " Рівненський завод  тракторних агрегатів"

В
решті -ухвалу господарського суду Рівненської області від 28.12.2007 у справі №
9/83 залишити без змін.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   А.О.
Заріцька

М.І. Хандурін