ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" січня 2008 р.

Справа № 12/8201

Розглянувши матеріали за позовом Акціонерного товариства „Український інноваційний банк” в особі Хмельницької філії Акціонерного товариства „Український інноваційний банк” м. Хмельницький

до Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія „Хмельницькобленерго” м. Хмельницький

до Відкритого акціонерного товариства „Красилівське підприємство хлібопродуктів” м. Красилів

про визнання права власності на трансформатор марки ТМ-250/10-834

Суддя Шпак В.О.

Представники сторін :

Позивача           Лис Ю.А. –за довіреністю №195 від 05.09.2007р.

Відповідача 1 Варченко О.П. –за довіреністю №51 від 03.01.2007р.

Затилкіна Л.А. –за довіреністю №3192 від 19.11.2007р.

Відповідача 2 Пашковський В.П. –голова правління

Драч В.М. –за довіреністю №2 від 04.01.2006р.

Рішення приймається 10.01.2008р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Позивачем подано позов про визнання права власності на трансформатор марки ТМ-250/10-834.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24.09.2002року державним виконавцем Красилівського ВДВС на підставі виконавчого напису нотаріуса №3426 було описано та арештовано обладнання мукомольного цеху Красилівського КХП

Постановою відділу Державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції від 01.12.2004р. постановлено передати арештоване нереалізоване майно –обладнання мукомольного цеху –АТ „Укрінбанк”.

Рішенням Красилівського районного суду від 13.06.2005р. зобов’язано в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції Лукіянчук О.М. фактично передати обладнання мукомольного цеху АТ „Український інноваційний банк” і скласти про це акт.

Актом Державної виконавчої служби у Красилівському районі від 24.11.2005р. трансформатор потужністю 250кВА ТМ-250/10-834 заводський номер 110452 сірого кольору КТП № 10, який розташований на території насіннєвої дільниці Красилівського КХП в с.Щиборівка передано представнику АТ „Укрінбанк”. Акт підписано представниками сторін.

Однак, відповідачі не визнають права позивача на вказаний трансформатор.

Відповідач 1 позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов зазначив, що позивачем не доведене право власності на вищевказаний трансформатор. У додатках до договорів купівлі - продажу від 18 серпня 2001 року (де сторонами виступають ТОВ “Достлар” та ПФ “Кумір”) та до договору застави № 01-57 від 28 листопада 2001 року (де сторонами є ПФ “Кумір” та АТ “Укрінбанк”) в переліку обладнання мукомольного цеху за порядковим номером 27 вказано - трансформатор 1 штука, без зазначення будь-яких індивідуальних ознак. В цих документах нічого не згадується про трансформатор марки ТМ -250/10-834, тобто докази, на які посилається позивач не доводять наявність у нього права власності на даний трансформатор. Крім того, 13 березня 2006 року господарським судом Хмельницької області прийнято рішення про той же предмет із тих же підстав.

Відповідач 2 у відзиві на позов повідомив, що зі змісту ст.392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Метою використання вказаного позову є усунення невизначеності відносин власності щодо індивідуально визначеного майна власником якого є позивач. Підставою та умовою задоволення позову є наявність доказів, що підтверджують право власності позивача на це майно. Позивач в обґрунтування своїх вимог надав суду Акт державного виконавця ДВС у Красилівському районі від 24.11.2005р., згідно якого позивач отримав у власність трансформатор ТМ-250/10-834. Відповідач-2 вважає, що зазначений акт не відповідає вимогам ст.34 ГПК України щодо його належності та допустимості. Юридичну оцінку цьому доказу дав Вищий господарський суд України у постанові від 03.10.2007р. по справі № 8/2470 за позовом АТ «Укрінбанк»до цих же відповідачів з предметом позову - усунення перешкод у користуванні майном. Суд касаційної інстанції погодився з оцінкою зазначеного доказу, яку зробили суди першої та апеляційної інстанції про те, що державний виконавець відповідно до акту опису і арешту майна від 24.09.2002р. неправомірно та без будь-яких підстав описав та наклав арешт на трансформатор 250кВА, ТМ-250/10-834, заводський номер 110452. Недостовірні дані про річ, що були внесені державним виконавцем в акт від 24.09.2002р., стали підставою для підписання позивачем та ДВС акта від 24.11.2005р. Згідно ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Аналогічна вимога закону зазначена в Роз'ясненнях Президії Вищого арбітражного суду України від 25.02.1992р. №01-6/244 «Про деякі питання практики застосування АПК України». Позивач у відповідності з ч.6 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження»та акту від 24.11. 2005р. отримав від державного виконавця спірний трансформатор, отже з цього часу він здійснює фактичне володіння річчю. Крім того, відповідач - 2 не заперечує, що він не є власником цього трансформатора, а лише споживачем електричної енергії, яку отримує від відповідача - 1, на балансі якого знаходиться трансформаторна підстанція (КТП №10 с.Щиборівка). Позовна заява не містить окремої вимоги до відповідача - 2, що свідчить про визнання позивачем факту відсутності спірного правовідношення з ВАТ “Красилівське підприємство хлібопродуктів”.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

18.08.2001р. між УТ ТОВ „Достлар” та ПФ „Кумір” укладено договір купівлі - продажу обладнання мукомольного цеху за переліком, визначеним у додатку до договору. Відповідно до додатку до договору купівлі-продажу у переліку обладнання мукомольного цеху під порядковим номером 27 зазначено –трансформатор у кількості 1 шт., без зазначення будь-яких індивідуальних ознак.

28.11.2001р. між ХФ АТ „Укрінбанк” та ПФ „Кумір” м. Хмельницький укладено договір застави №01-57, згідно п.1.1 якого ПФ „Кумір” передало в заставу ХФ АТ „Укрїнбанк” нерухоме майно, а саме : обладнання мукомольного цеху згідно переліку, визначеного у додатку до цього договору. Відповідно до п.1.3 договору застави цей договір забезпечує виконання ПФ „Кумір” зобов’язань по кредитній угоді №01-57 від 28.11.2001р. у відповідності якого ПП Хороша Т.І. зобов’язана повернути кредит у розмірі 75000грн.00коп. до 28.11.2002р. Відповідно до додатку до договору застави №01-57 від 28.11.2001р. у переліку обладнання мукомольного цеху під порядковим номером 27 зазначено –трансформатор у кількості 1 шт., без зазначення будь-яких індивідуальних ознак.

13.09.2002р. приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Стець О.М, вчинено виконавчий напис №3426 про звернення стягнення на майно –обладнання мукомольного цеху, і зокрема на трансформатор без зазначення ідентифікаційних ознак, згідно додатку до договору застави №01-57 від 28.1.2001р., яке знаходиться за адресою : с. Шиборівка Красилівського району і належить ПФ „Кумір” і передане в заставу ХФ АТ „Укрінбанк” та передано на виконання ДВС у Красилівському районі.

24.09.2002року державним виконавцем Красилівського ВДВС на підставі виконавчого напису нотаріуса №3426 було описано та арештовано обладнання мукомольного цеху. Під час виконання виконавчого напису нотаріуса державним виконавцем описано та накладено арешт на трансформатор потужністю 250 кВа ТМ -250/10-834, заводський №110452.

Постановою відділу Державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції від 01.12.2004р. постановлено передати арештоване нереалізоване майно –обладнання мукомольного цеху –АТ „Укрінбанк”.

Рішенням Красилівського районного суду від 13.06.2005р. зобов’язано в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції Лукіянчук О.М. фактично передати обладнання мукомольного цеху АТ „Український інноваційний банк” і скласти про це акт.

23.06.2005р. між ДВС у Красилівському районі та ХФ АТ „Укрінбанк” був складений акт приймання –передачі обладнання мукомольного цеху, в якому зазначено, що електротрансформатор 250 кВА ТМ -250/10-834, що знаходиться на території насіннєвої дільниці Красилівського КХП , буде переданий позивачу після знеструмлення.

Відповідно до акту державного виконавця від 18.10.2005р. останнім встановлено, що на території насіннєвої дільниці Красилівського КХП трансформатора потужністю 160 кВа не існує, а діє електротрансформатор 250 кВА.

Актом Державної виконавчої служби у Красилівському районі від 24.11.2005р. трансформатор потужністю 250кВА ТМ-250/10-834 заводський номер 110452 сірого кольору КТП № 10, який розташований на території насіннєвої дільниці Красилівського КХП в с.Щиборівка передано представнику АТ „Укрінбанк”. Акт підписано представниками сторін.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач просить визнати право власності на трансформатор 250 кВА ТМ -250/10-834 заводський номер 110452 , посилаючись на Акт Державної виконавчої служби у Красилівському районі від 24.11.2005р. та на ч.6 ст.61 Закону України “Про виконавче провадження”, відповідно до якої майно передається стягувачу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державним виконавцем складається акт. Постанова і акт є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Статтею 328 Кодексу передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Рішенням господарського суду від 04.09.2006року у справі №8/2470 за позовом акціонерного товариства „Український інноваційний банк” м. Київ в особі Хмельницької філії Акціонерного товариства „Український інноваційний банк” м. Хмельницький до відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії „Хмельницькобленерго” м. Хмельницький, .відкритого акціонерного товариства „Красилівське підприємство хлібопродуктів” м.Красилів, приватної фірми „Кумір” м. Хмельницький, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача –Державної виконавчої служби у Красилівському районі м. Красилів встановлено, що Державний виконавець відповідно до акту опису і арешту майна від 24.09.2002р. неправомірно та без будь-яких підстав описав та наклав арешт на трансформатор 250кВА, ТМ-250/10-834, заводський номер 110452. Аналогічна позиція зазначена у постановах Житомирського апеляційного та Вищого господарського суду України.

Частиною другою статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, акт Державної виконавчої служби у Красилівському районі від 24.11.2005р. не є належним і допустимим доказом в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, що свідчить про правомірне набуття позивачем права власності на електричний трансформатор 250 кВА ТМ -250/10-834 заводський номер 110452.

Стосовно вимог позивача про визнання права власності до Відкритого акціонерного товариства „Красилівське підприємство хлібопродуктів” м. Красилів, то суд рахує їх безпідставними, оскільки вказане товариство не оспорює право власності позивача на трансформатор, а тому в силу ст. 392 Цивільного кодексу України позивач неправомірно звернувся з позовом до нього.

Керуючись ст.ст.44-49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в :

У позові Акціонерного товариства „Український інноваційний банк” в особі Хмельницької філії Акціонерного товариства „Український інноваційний банк” м. Хмельницький до Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія „Хмельницькобленерго” м. Хмельницький, Відкритого акціонерного товариства „Красилівське підприємство хлібопродуктів” м. Красилів про визнання права власності на трансформатор марки ТМ-250/10-834 відмовити.

Суддя                                                                      В.О. Шпак