ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 11/80

29.10.08

За позовом

Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревелінк Телеком"

про

усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням (виселення) та стягнення 54 948,00 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача

Листопадова Н.О., Реутов В.А.- представники

від відповідача

Крячок М.М. - представник

Рішення прийняте 29.10.2008, оскільки 07.10.2008 та 21.10.2008 в судових засіданнях оголошувалась перерва відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 29.10.2008 на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревелінк Телеком" (далі - відповідач) усунути перешкоди в користуванні приміщенням через незаконність його зайняття по вул. Ф. Пушиної, 27, загальною площею 51,5 кв.м. шляхом повного його звільнення та стягнення неустойки за час прострочення виконання зобов'язання в розмірі 54 948,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч умовам Договору № 93-1224-06-41/1325 оренди нерухомого майна товариства від 26.11.2006 та вимогам чинного законодавства, відмовився повернути частину орендованого приміщення площею 51,5 кв.м. після закінчення терміну дії договору та такими діями позбавив позивача можливості використовувати на власний розсуд приміщення по вул. Ф. Пушиної, 27, загальною площею 51,5 кв.м.

Відповідач проти позову заперечує. У письмовому відзиві відповідач зазначає, що ні законодавством, ні умовами договору не передбачено, що отримавши в оренду одне приміщення орендар повинен повернути два, одне з яких є частиною загальної орендованої площі. Також відповідач наголошує, що пропонуючи новий договір оренди на приміщення площею 51,5 кв.м., позивач значно збільшив розмір орендної плати і при цьому не врахував здійснення відповідачем поліпшень вказаного приміщення.

В межах розгляду справи №11/80 відповідачем заявлено зустрічний позов про встановлення єдиної орендної ставки на частину приміщення площею 51,5 кв.м.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2008 зустрічний позов відповідача повернуто без розгляду на підставі п. 1, 5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

26.11.2006 між Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Київської міської філії та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревелінк Телеком" було укладено Договір № 93-1224-06-41/1325 оренди нерухомого майна товариства (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору відповідачу було передано у строкове платне користування нежитлові приміщення розташовані в місті Києві на 4 поверсі 4-поверхового будинку № 27 по вул. Ф. Пушиної (АТС-450) загальною площею 294,9 кв.м. – технологічних приміщень для використання як офісно-технічні приміщення.

Згідно з ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 12.1 Договору встановлено, що Договір діє з 26.11.2006 до 22.11.2007.

Частиною 2 ст. 291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з п. 12.7.1 дія Договору припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

14.11.2007 позивач листом № 27/41-3129 від 14.11.2007 надіслав відповідачу акт приймання-передачі для закриття Договору № 93-1224-06-41/1325 від 26.11.2006 та проекти Договорів оренди майна № 83 і № 84 від 01.12.2007.

30.11.2007 сторонами складено Акт приймання-передачі, за яким відповідач передав, а позивач прийняв приміщення загальною площею 294,9 кв.м.у будинку № 27 по вул. Ф. Пушиної (АТС-450) в м. Києві.

Відповідно до п. 2.3 Договору майно, передане відповідачу, повертається позивачу не пізніше ніж через 10 днів після закінчення терміну дії Договору (якщо не досягнуто згоди про його продовження або в разі його дострокового розірвання) за Актом передачі-приймання.

01.12.2007 між сторонами було укладено Договір № 83-1036-41/1749-41 оренди нежитлового приміщення, розташованого в місті Києві на 4 поверсі 4-поверхового будинку № 27 по вул. Ф. Пушиної (АТС-450) загальною площею 227,5 кв.м. –виробничих приміщень для використання під офіс.

Направлений проект договору № 84 зі строком дії з 01.12.2007 по 30.11.2008 оренди приміщення розташованого в місті Києві на 4 поверсі 4-поверхового будинку № 27 по вул. Ф. Пушиної (АТС-450) загальною площею 51,5 кв.м. сторонами підписаний не був.

Матеріалами справи та відповідачем підтверджується, що після закінчення терміну дії Договору 93-1224-06-41/1325 від 26.11.2006 відповідач частину орендованих приміщень площею 51,5 кв.м. не звільнив.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

Матеріали справи свідчать про те, що нового договору оренди на спірне приміщення площею 51,5 кв.м. укладено також не було.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Оскільки строк дії договору оренди закінчився, нового договору оренди на спірне приміщення сторонами укладено не було, суд погоджується з твердженням позивача про те, що відповідач безпідставно займає спірне нежитлове приміщення.

За таких обставин, позовні вимоги про звільнення відповідачем нежилого приміщення загальною площею 51,5 кв.м. по вул. Ф. Пушиної, 27, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача неустойку за час прострочення виконання зобов’язання в розмірі 54 948,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов’язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Таким чином, невчасне повернення наймачем майна дає право наймодавцю вимагати його в примусовому порядку і стягнути з наймача неустойку за затримку повернення майна.

Як свідчить здійснений позивачем розрахунок, неустойка за затримку повернення майна нарахована позивачем за період з 01.12.2007 по 31.05.2008. Однак, наявні в справі листи позивача, зокрема №27/41-3500 від 18.12.2007, №27/41-923 від 17.03.2008, від 18.04.2008 №41-238 свідчать про те, що проти перебування відповідача у спірному приміщенні позивач не заперечував. Сторони погоджували питання щодо розміру орендної плати на це приміщення, і не дійшовши згоди, позивач передав спір про виселення позивача на вирішення суду лише у серпні 2008 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач відзиву, пояснень та доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревелінк Телеком" (03115, м. Київ, вул. Ф. Пушиної, 27, ідентифікаційний код 30176526) звільнити нежиле приміщення загальною площею 51,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ф. Пушиної, 27.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревелінк Телеком" (03115, м. Київ, вул. Ф. Пушиної, 27, ідентифікаційний код 30176526, р/р № 0 в АБ "Брокбізнесбанк" м. Києва, МФО 300249, або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії (01033, м. Київ, вул. Горького, 40, ідентифікаційний код 01189910, р/р 2600938 в ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Києва, МФО 300335) державне мито в розмірі 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 59 (п’ятдесят дев’ять) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

3. В інший частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                                          Ю.М. Смирнова

Дата підписання рішення: 14.11.2008.