ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2008 р. Справа № 07/49-08

вх. № 1009/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Бондаренко О.А., дов. № 50 від 19.12.07 р.; відповідача - Голощапової Л.Л., дов. № 738 від 30.08.07 р.;

розглянувши справу за позовом ТОВ "ЕСТ", м. Полтава

до СТГО "Південна залізниця" м. Харків

про стягнення 11821,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСТ" просить стягнути зі Статутного територіально - галузевого об"єднаня "Південна залізниця" (з урахуванням уточнень позовних вимог від 03.03.08 р., які прийняті судом) 9930,60 грн. основного боргу, 993,04 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 142,83 грн., 755,50 грн. пені та судові витрати по справі.

У судовому засіданні 09.04.08 р. позивач надав уточнення позовних вимог, відповідно до яких вказує, що при написанні позовної заяви позивачем було невірно вказано номер договору, за яким відповідач порушив взяті на себе зобов"язання та номери видаткових накладних, згідно яких здійснювалась поставка товару за цим договором. До вказаних уточнень позивачем додано копію договору № П/НХ-062149/НЮ від 18.10.06 р., що був укладений між сторонами по справі та додаткові угоди специфікація до нього. Позивачем вказано, що доказами поставки товару є видаткові накладні № 114/10 від 10.11.06 р. та №1 від 27.02.07 р.

Суд приймає вказані уточнення як такі, що відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вказував, що повністю розрахувався з позивачем.

У судовому засіданні 09.04.08 р. відповідач визнав заборгованість в сумі 930,60 грн. та вказав, що решта зобов"язання перед позивачем 9000,00 грн. носить вексельний характер.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір № П/НХ-062149/НЮ від 18.10.06 р., відповідно до умов якого та додаткових угод до нього, постачальник (позивач) зобов"язався поставити і передати у зумовлені строки у власність покупцю (відповідачу) певну продукцію (товар), відповідно до специфікації №2 (Додаток №2) та специфікації № 3 (Додаток №3), які є невід"ємною частиною договору, а покупець (відповідач) зобов"язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору.

Виконуючи умови договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 209107,20 грн., що підтверджується видатковими накладними № 114/10 від 10.11.06 р. та №1 від 27.02.07 р. (а.с. 20,26).

Відповідно до п. 7.1 договору (в редакції додаткової угоди №2 до вказаного договору), форма розрахунків : 200107,20 грн. у безготівковій формі та 9000,00 грн. векселями сторонніх організацій.

Згідно з п. 7.2 вищевказаного договору, покупець оплачує постачальнику кожну прийнятуи партію товару не пізніше 45 календарних днів з дати поставки товару покупцем, при умові своєчасного подання постачальником рахунку - фактури, податкової накладної, документів якості на поставлений товар.

Відповідач свої зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару виконав неналежним чином та сплатив позивачу 199176,60 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками, доданими позивачем до позовної заяви (а.с. 28-45).

Таким чином збаогованість відповідача перед позивачем в грошовій формі склала 930,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 930,60 грн. грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б сплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару, за договором № П/НХ-062149/НЮ від 18.10.06 р., за накладною № 114/10 від 10.11.06 р. - з 26.12.06 р. та за накладною №1 від 27.02.07 р. - з 14.04.07 р.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 930,60 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до п.7.1 договору № П/НХ-062149/НЮ від 18.10.06 р. (в редакції додаткової угоди №2 до вказаного договору), передбачена форма розрахунків : 200107,20 грн. у безготівковій формі та 9000,00 грн. векселями сторонніх організацій, зобов"язання відповідача з оплати 9000,00 грн. заборгованості носить вексельний характер і ця заборгованість має оплачуватись відповідачем векселями, на умовах вищевказаного договору.

Отже, в зв"язку з відсутністю у відповідача грошового зобов"язання перед позивачем в сумі 9000,00 грн., суд вважає неправомірною вимогу про стягнення з відповідача 9000,00 грн. заборгованості в грошовій формі.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача 9000,00 грн. заборгованості відмовити.

В задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача 993,04 грн. інфляційних, 3% річних в сумі 142,83 грн. та 755,50 грн. пені, у зв"язку з наданням позивачем суду неналженого розрахунку вказаних нарахувань, суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. cт. 525, 526, ч.1 ст. 530, ч.1 ст. 612, ч.1 ст. 625, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст. ст. 193,198 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі Статутного територіально - галузевого об"єднаня "Південна залізниця" (вул. Червоноармійська, 7, м. Харків, 61052, код за , р/р 6 в ХФ "Експрес - Банк", МФО 350716) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТ" (вул. Довженка, 2-Е, м. Полтава, 36002, код за , р/р 1540 ПРУ КБ "ПриватБанк", МФО 331401) 930,60 грн. заборгованості, 9,31 грн. державного мита та 9,29 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача 9000,00 грн. заборгованості, 993,04 грн. інфляційних, 3% річних в сумі 142,83 грн. та 755,50 грн. пені, в позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 11 квітня 2008 року.

Суддя Інте Т.В.