ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"03" квітня 2008 р. справа № 8/244/б

За заявою державної податкової інспекції у Глибоцькому районні

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Нива”, с. Луківці Глибоцького району

про визнання банкрутом

Суддя А. Д. Паскарь

Представники:

від ініціюючого кредитора –не викликався

від банкрута –не викликався

СУТЬ СПОРУ: Провадження у даній справі господарським судом Чернівецької області було порушено суддею Черв'яковим Є. В. 23.09.2004 за заявою ДПІ у Глибоцькому районі відповідно до статті 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон).

Постановою від 28.09.2004 боржник визнаний банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, за клопотанням ініціюючого кредитора ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Комерзана З.Д.

Розпорядженням голови господарського суду від 12.02.2008 у зв’язку з перебуванням судді Черв'якова Є. В. у відпустці розгляд справи був доручений судді Паскарю А. Д.

Ухвалою від 13.06.2005 процедура ліквідації ТОВ “Нива” припинена з переходом на загальний порядок визнання боржника банкрутом.

Ліквідатор банкрута звернувся в господарський з клопотанням про затвердження йому оплати послуг в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат щомісячно за рахунок коштів від реалізації майна ТОВ “Нива” та винагороди в розмірі 10% від вартості реалізованого майна банкрута.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання ліквідатора підлягає задоволенню частково, лише щодо затвердження оплати з наступних підстав.

Частиною 12 статті 3-1 Закону встановлено, що оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

У цьому контексті клопотання ліквідатора про затвердження оплати його послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно належить задовольнити.

У відповідності до частини 13 статті 3-1 Закону кредитори мають право встановлювати і виплачувати арбітражному керуючому за результатами його діяльності додаткову винагороду, розмір якої затверджується господарським судом.

Частиною 11 зазначеної статті передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Смисловий аналіз цієї правовій норми свідчить про те, що виплата ліквідатору додаткової винагороди може бути здійснена лише після створення комітетом кредиторів фонду для оплати послуг ліквідатора. Проте такого фонду комітет кредиторів не створили.

На підставі викладеного, керуючись статтею 3-1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1.Призначити ліквідатору Комерзану З. Д. оплату послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно за рахунок коштів від реалізації майна ТОВ “Нива”.

2.У затвердженні ліквідатору Комерзану З. Д. додаткової винагороди від вартості реалізованого майна банкрута відмовити.

Суддя А. Паскарь