ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 43/584

23.01.08

За позовом відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до житлово-будівельного кооперативу "ХІМІК-13"

про стягнення 37 047, 88 грн.

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від позивача Гапоненко Ю.В. –предст. за дов.,

від відповідача Самелюк Ю.І. –предст. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до житлово-будівельного кооперативу "ХІМІК-13" про стягнення 37 047, 88 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання умов договору на послуги водопостачання та водовідведення № 03351/4-03 від 07.11.03.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.07 порушено провадження у справі № 43/584 та призначено її розгляд на 26.10.07.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, представник Відповідача в судове засідання не з’явився, вимог суду від 01.10.07 не виконав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

В судовому засіданні представник Позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.

У зв’язку з нез’явленням в судове засідання представника Відповідача, невиконанням сторонами вимог ухвали господарського суду міста Києва від 01.10.07, необхідністю витребування нових доказів та враховуючи заявлене клопотання, розгляд справи було відкладено.

В судовому засіданні від представника Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи

У зв’язку з необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи неодноразово вдкладався.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та представник Відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував.

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.03 між відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі Позивач) та житлово-будівельним кооперативом "ХІМІК-13" (далі Відповідач) було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 03351/4-03.

Відповідно до п.1 Договору Позивач зобов’язувався забезпечити Відповідачу питної води та приймати від нього каналізаційні стоки, а Відповідач сплачувати надані послуги.

Відповідно до умов договору кількість води, що подається постачальником, та використовується абонентом визначається за показниками водолічильників.

Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" на виконання умов договору надавав Відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення своєчасно виставляючи платіжні документи до банківської установи Відповідача.

Відповідач за твердженням Позивача порушив умови договору, за надані послуги в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі – 34 835, 10 грн.

Відповідно до розрахунку Позивача, заборгованість Відповідача за Договором № 03351/4-03 від 07.11.03 складає 34 835, 10 грн. основного боргу та 2 212, 78 грн. інфляційних нарахувань.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Право- чин, для якого законом не встановлена письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Як вбачається з договору обидві сторони правочину брали на себе окремі, чітко визначені зобов’язання.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно умов Договору Позивач зобов’язувався забезпечити постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 „Вода питна” та приймати каналізаційні стоки, які не перевищують гранічно - допустимих концентрацій шкідливих речовин.

За умовами Договору Відповідач зобов’язувався оплачувати вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.1 договору, кількість води, що подається відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" та використовується Відповідачем, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником Позивача спільно з представником Відповідача.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.0.05 № 630 та умов договору, Відповідач зобов’язався оформитись абонентом у постачальника.

Відповідач зазначає, що при оформленні йому було присвоєно номер абонента - № 3-645, що Позивачем не заперечується.

Водолічильник за даними., якого Позивачем виставлено борг зареєстрований за абонентом - 3-50645.

Позивачем не надано суду доказів того, що водолічильник за яким нарахована заборгованість належить Відповідачу, крім того, Позивач в якості доказів надання послуг за Договором надає лише виставлені ним рахунки на сплату послуг.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Суддя М.В.Пасько