ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.08р.

Справа
№ 8/147-08

За
позовом          Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1(м.
Дніпропетровськ)

до                      Дніпропетровської міської
ради (м. Дніпропетровськ)

про                      визнання права власності

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:          ОСОБА_1-представник (дов. НОМЕР_1 від 09.09.08 р.)

від відповідача:          Городенко А.А. -пров. спеціаліст
(дов. № 7/11-292 від 03.03.08 р.)

Суть спору:

Позивач,
з урахуванням уточнення позовних вимог, звернувся до відповідача з позовом про
визнання за ним права власності на будівлю майстерні по ремонту автомобілів
Літ. А-1, загальною площею 60,8 кв.м., яка складається з:

v приміщення № 1 площею 17,1 кв.м.;

v приміщення № 2 площею 6,2 кв.м.;

v душової № 3 площею 1,4 кв.м.;

v коридору № 4 площею 3,0 кв.м.;

v приміщення № 5 площею 22,5 кв.м.;

v туалету № 6 площею 1,4 кв.м.;

v приміщення № 7 площею 2,9 кв.м.;

v приміщення № 8 площею 6.3 кв.м.;

а
також на навіс Літ. "а" та мостіння, які знаходяться за адресою: м.
АДРЕСА_1, без акту введення в експлуатацію.

Позов
мотивовано наступним:

Розпорядженням
Дніпропетровської міської ради № 902р від 09.08.00 р. позивачу було попередньо
погоджене місце розташування майстерні з ремонту автомобілів по вул.
Байкальській.

Протягом
2000 - 2001 р.р. на замовлення позивача був розроблений робочий проект
майстерні по ремонту автомобілів.

Розпорядженням
Дніпропетровської міської ради № 321 від 18.04.02 р. позивачу було погоджено
місце розташування майстерні з ремонту автомобілів по вул. Байкальській.

Протягом
2002-2003 р.р., позивачем було здійснено самочинне будівництво майстерні з
ремонту автомобілів.

Згідно
з рішенням Дніпропетровської міської ради від 21.09.05 р. № 38/30, позивач у
2006 році звернувся до відповідача із заявою про погодження розташування
майстерні по фактичному її знаходженню.

Протягом
2006-2007 р.р. позивачем були отримані позитивні висновки проекту відведення
земельної ділянки по фактичному розташуванню об'єкту самочинного будівництва.

Крім
того, суміжний землекористувач ВАТ «Ольга і К»дало згоду на вилучення земельної
ділянки, на якій фактично розміщена майстерня з ремонту автомобілів.

Позивачем
був сплачений адміністративний штраф у розмірі 170 грн, який був накладений
Інспекцією ДАБК за самовільне будівництво майстерні по ремонту автомобілів
поАДРЕСА_1

Згідно
висновку, виконаному ТОВ «Дніпропетровський вишукувально-будівельний інститут»,
основні елементи та конструкції будівлі майстерні по ремонту автомобілів, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться в нормальному та задовільному
стані, закінчені будівництвом, відповідають архітектурно-будівельним нормам,
підготовлені та придатні для експлуатації.

МКП
«Земград»будівлі майстерні по ремонту автомобілів присвоєно тимчасову адресу -
АДРЕСА_1

Відповідач
проти позову заперечує з наступних підстав:

Спірні
об'єкти нерухомості є самочинним будівництвом, оскільки позивачем здійснювалося
будівництво без відповідного дозволу.

Позивач
не звертався до відповідача щодо визнання за ним права власності на спірний
об'єкт і тому Дніпропетровська міська рада права та охоронювані інтереси
позивача не порушувала.

Позивач
також не звертався до відповідача з проханням переоформлення за ним належним
чином земельної ділянки, а отже - не довів той факт, що визнанням права
власності на самочинне будівництво він не порушить прав інших осіб.

Згідно
ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена)
особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа,
яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є
власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Необхідність
прийняття завершеного будівництва в експлуатацію зумовлена тим, що це єдиний в
законодавстві шлях підтвердження надійності та відповідності новозбудованого
об'єкту вимогам нормативних документів, а акт державної приймальної комісії є
єдиним документом, що дає право на використання та експлуатацію об'єкта, та є
підставою для укладення договорів про постачання на цей об'єкт необхідних для
його функціонування ресурсів води, газу, тепла та

Прийняття
в експлуатацію здійснюється державною комісією, а позивач не звертався до
Дніпропетровської міської ради з проханням ввести в експлуатацію об'єкт
нерухомості.

Таким
чином, вимога позивача про визнання права власності без додаткового вводу в
експлуатацію прямо суперечить вимогам діючого законодавства.

Ухвалою
в.о. голови господарського суду від 15.07.08 р. строк вирішення спору по справі
був продовжений по 28.09.08 р. включно.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Розпорядженням
Дніпропетровської міської ради № 902р від 09.08.00 р., на підставі позитивних
висновків ГоловАПУ, Дніпропетровського обласного управління земельних ресурсів,
Державного управління екологічної безпеки в Дніпропетровські області. Міської
СЄС, приватному підприємцю ОСОБА_1 (далі - позивач) було попередньо погоджено
місце розташування майстерні з ремонту автомобілів по вул. Байкальській.

Протягом
2000 - 2001 р.р. на замовлення позивача був розроблений робочий проект
майстерні по ремонту автомобілів.

Розпорядженням
Дніпропетровської міської ради № 321 від 18.04.02 р. позивачу було погоджено
місце розташування майстерні з ремонту автомобілів по вул. Байкальській.

На
виконання вказаного розпорядження між виконкомом Дніпропетровської міськради та
позивачем 21.10.02 р. був укладений договір № 366/10 про співробітництво у
комплексній забудові міста, відповідно до умов якого позивачеві під
розташування майстерні з ремонту автомобілів було зарезервовано земельну площею
217 кв.м.

Згодом,
у зв'язку з тим, що погодженням позивачу місця розташування майстерні
зачіпались права та інтереси суміжного землекористувача - ВАТ «Ольга і К», яке
є належним користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1(згідно до державного акту
на право постійного користування) по фактичному розміщенню плодоовочевої бази,
процедура відведення земельної ділянки позивачу була призупинена, до вирішення
спірних питань з ВАТ «Ольга і К».

Протягом
2002-2003 р.р., позивачем було здійснено самочинне будівництво майстерні з
ремонту автомобілів.

Рішенням
Дніпропетровської міської ради від 21.09.05р. № 38/30 був прийнятий Тимчасовий
порядок дій з оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що
зайняті об'єктами самочинного будівництва.

Розділом
ІІ цього рішення визначено, що ГоловАПУ надає висновок про можливість
оформлення прав на земельну ділянку по фактичному розміщенню об'єкта
самочинного будівництва після отримання відповідних висновків
Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів, міськСЕС, Державного
управління екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області,
Дніпропетровського обласного центру охорони історико-культурних цінностей,
погодження депутату по округу, землекористувача, тощо. Окремо, особами, які
здійснили самочинне будівництво, надаються матеріали (копії) про вжиття
відповідними органами щодо цих заходів адміністративного впливу за самочинне
будівництво та/або самовільне зайняття земельної ділянки.

Керуючись
цим рішенням, позивач у 2006 році звернувся до відповідача із заявою про
погодження розташування майстерні по фактичному її знаходженню.

Протягом
2006-2007 р.р. позивачем були отримані позитивні висновки проекту відведення
земельної ділянки по фактичному розташуванню об'єкта самочинного будівництва,
зокрема, висновок Державного управління охорони навколишнього природного
середовища у Дніпропетровській області, Дніпропетровського обласного центру з
охорони історико-культурних цінностей, Дніпропетровської міської СЄС, тощо.

Крім
того, листом № 2 від 11.12.07 р. на ім'я міського голови суміжний
землекористувач ВАТ «Ольга і К»дало згоду на вилучення земельної ділянки, на
якій фактично розміщена майстерня з ремонту автомобілів.

Згідно
квитанції від 15.10.03 р., позивачем був сплачений адміністративний штраф у
розмірі 170 грн, який був накладений Інспекцією ДАБК за самовільне будівництво
майстерні по ремонту автомобілів по АДРЕСА_1

Постановою
№ 75 від 18.04.07 р., винесеною Дніпропетровським міським управлінням земельних
ресурсів, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на
підставі ст.1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення
- за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Згідно
матеріалам з реєстрації територіальної зони (№ 8895.04 від 21.11.07 р.),
виготовленим які Дніпропетровською регіональною філією Держкомзему, земельній
ділянці, на якій розташований об'єкт самочинного будівництва було присвоєно
кадастровий номер НОМЕР_1

Відповідно
до інформаційної довідки № 865 від 29.05.07 р., виданої МКП «Земград»,
встановлено, що до визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва -
будівлю майстерні по ремонту автомобілів, їй присвоєно тимчасову адресу -
АДРЕСА_1

Згідно
висновку про технічний стан несучих будівельних конструкцій будівлі майстерні
по ремонту автомобілів, розташованої по АДРЕСА_1, виконаному ТОВ
«Дніпропетровський вишукувально-будівельний інститут»(державна ліцензіяНОМЕР_1
від 17.04.03 р.), на момент обстеження основні елементи та конструкції будівлі
майстерні по ремонту автомобілів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а саме:
фундаменти, стіни, перегородки, перекриття та дах знаходяться в нормальному та
задовільному стані, закінчені будівництвом, відповідають архітектурно-будівельним
нормам, придатні для подальшої експлуатації.

Згідно
ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України, будiвля, споруда, iнше нерухоме майно вважаються
самочинним будiвництвом, якщо вони збудованi або будуються на земельнiй
дiлянцi, що не була вiдведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з iстотними порушеннями будiвельних норм i
правил. Особа, яка здiйснила або здiйснює самочинне будiвництво нерухомого
майна, не набуває права власностi на нього.

Згідно
ч.ч. 5, 7 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної
дiлянки суд може визнати за ним право власностi на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на нiй, якщо це не порушує права iнших осiб. У разi
iстотного вiдхилення вiд проекту, що суперечить суспiльним iнтересам або
порушує права iнших осiб, істотного порушення будiвельних норм i правил суд
за позовом вiдповiдного органу державної влади або органу мiсцевого
самоврядування може постановити рiшення, яким зобов'язати особу, яка здійснила
будiвництво, провести вiдповiдну перебудову.

За
змістом наведених норм кодексу, підставами для відмови у визнанні права
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на земельній ділянці, є
порушення цим прав інших осіб та невідповідність самочинно збудованих споруд
будівельним нормам і правилам.

Як
свідчать матеріали справи, спірне нерухоме майно було збудоване позивачем без
відповідного дозволу.

Введення
об'єкта нерухомості в експлуатацію - це процес, під час якого фахівці у
будівельній галузі перевіряють відповідність нового будівництва вимогам
будівельних, санітарних, архітектурних норм.

При
будівництві спірної нерухомості було дотримано усі норми, стандарти та правила,
про що свідчить висновок про технічний стан несучих будівельних конструкцій
будівлі майстерні по ремонту автомобілів, розташованої по АДРЕСА_1, виконаний
ТОВ «Дніпропетровський вишукувально-будівельний інститут»(державна
ліцензіяНОМЕР_1 від 17.04.03 р.), згідно якому на момент обстеження основні
елементи та конструкції будівлі майстерні по ремонту автомобілів, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а саме: фундаменти, стіни, перегородки,
перекриття та дах знаходяться в нормальному та задовільному стані, закінчені
будівництвом, відповідають архітектурно-будівельним нормам, придатні для
подальшої експлуатації.

Зважаючи
на вказаний висновок, суд вважає, що додаткового введення в експлуатацію
вказана нерухомість не потребує.

Частина
5 ст. 376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Важливою
новелою вказаної статті є можливість, за відсутністю згоди власника
(користувача) земельної ділянки на узаконення об'єкта, постанови судового
рішення не лише про знесення, але й про визнання за забудовником права
власності на об'єкт самочинної забудови (якщо при цьому не порушуються права
інших осіб).

Як
свідчать матеріали справи, належним користувачем земельної ділянки по ОСОБА_1по
фактичному розміщенню плодоовочевої бази є ВАТ «Ольга і К».

Викладене
підтверджується державним актом на право постійного користування землею серія
ДПД72 (а.с.50-54).

Листом
№ 2 від 11.12.07 р. на ім'я міського голови ВАТ «Ольга і К»дало згоду на
вилучення земельної ділянки, на якій фактично розміщена спірна майстерня з
ремонту автомобілів.

Таким
чином, визнання права власності на спірну нерухомість не порушує прав жодної
фізичної та/або юридичної особи.

Заперечення
відповідача спростовуються вищенаведеним, об'єктивними обставинами і
матеріалами справи.

Викладене
є підставою для задоволення позовних вимог

Разом
з тим, враховуючи, що спірні правовідносини виникли внаслідок неправильних дій
позивача, витрати по справі слід покласти на останнього.

Керуючись
ст.ст. 376 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити.

Визнати
за Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1, паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській
області 10.10.97 р., що мешкає за адресою: АДРЕСА_1), право власності на
будівлю майстерні по ремонту автомобілів Літ. А-1, загальною площею 60,8 кв.м.,
яка складається з:

v приміщення № 1 площею 17,1 кв.м.;

v приміщення № 2 площею 6,2 кв.м.;

v душової № 3 площею 1,4 кв.м.;

v коридору № 4 площею 3,0 кв.м.;

v приміщення № 5 площею 22,5 кв.м.;

v туалету № 6 площею 1,4 кв.м.;

v приміщення № 7 площею 2,9 кв.м.;

v приміщення № 8 площею 6.3 кв.м.;

а
також на навіс Літ. "а" та мостіння, які знаходяться за адресою: м.
АДРЕСА_1, без акту введення в експлуатацію.

Суддя
І.Ю. Дубінін