ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.09.08 р.
Справа № 44/167пн

Господарський суд Донецької
області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Іванковій
Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (представник
ОСОБА_2, довіреність від 13.08.08 року), до товарної біржі „Донецько-Східна”
(представник Ситкін В.М., довіреність від 01.09.08 року), за участю третіх осіб
без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 (представник ОСОБА_4,
довіреність від 03.06.08 року) та відділу Державної виконавчої служби
Пролетарського районного управління юстиції в місті Донецьку (начальник відділу
Федорчук Ф.Ф., посвідчення НОМЕР_1) про визнання права власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на об'єкт нерухомого майна
загальною площею 1'834,7 м2, що розташований за адресою місто Донецьк, АДРЕСА_1
та складається з будівель - основної будівлі літ.А-1 площею 777,6 м2, будівлі
складу № 2 літ.Б-1 площею 872,7 м2, будівлі складу № 3 літ. В-1 площею 77,7 м2,
будівлі гаражу літ.Г-1 площею 35,7 м2, будівлі прохідної літ.Д-1 площею 71,0 м2
та огородження №№ 1-2, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 (далі - Підприємець) звернувся до суду з
позовом до товарної біржі „Донецько-Східна” (далі - Біржа) про визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна загальною площею 1'834,7 м2, що
розташований за адресою місто Донецьк, АДРЕСА_1 та складається з будівель -
основної будівлі літ.А-1 площею 777,6 м2, будівлі складу № 2 літ.Б-1 площею
872,7 м2, будівлі складу № 3 літ. В-1 площею 77,7 м2, будівлі гаражу літ.Г-1
площею 35,7 м2, будівлі прохідної літ.Д-1 площею 71,0 м2 та огородження №№ 1-2
(далі - Будівля), який було придбано згідно біржового договору № Н00026 від
02.08.08 року (далі - Договір). Позовні вимоги Підприємця ґрунтуються на
невизнанні Біржею права власності Товариства на Будівлю з огляду на те, що
Договір (укладений в процедурі виконання судового рішення) не може слугувати
підставою для реєстрації права власності в органах державної реєстрації.

Представник Підприємця в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги.

Представники Біржі заперечив проти
позову, вказуючи, що Договір повністю відповідає вимогам чинного законодавства
України та не потребує нотаріального посвідчення, через що позовні вимоги є
безпідставними.

Представник третьої особи, майно
якої було відчужене за Договором ОСОБА_3 (далі - Боржник) зазначив, що згоден з
правом власності Підприємця. Залучена судом в порядку статті 27 ГПК України
третя особа без самостійних вимог на предмет спору відділу Державної виконавчої
служби Пролетарського районного управління юстиції в місті Донецьку (далі -
Відділ) пояснила, що на виконанні Відділу перебувало рішення суду про стягнення
з Боржника певних сум, тому в порядку добровільного виконання рішення суду
Боржникові Відділом було надано згоду на продаж Будівлі.

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Товариства підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

На виконанні Відділу перебуває
виконавчий лист № 2-2610, виданий Калінінський районним судом міста Донецька,
на підставі якого державний виконавець здійснив арешт та звернення стягнення на
Будівлю, належну Боржникові.

Постановою державного виконавця
Відділу від 31.07.08 року Боржникові було поновлено строк для добровільного
виконання судового рішення до 09.08.08 року включно. Також Відділ в порядку
частини 3 статті 30 Закону України „Про виконавче провадження” надав Боржникові
згоду на самостійне відчуження арештованої Будівлі, за умов перерахування
виторгу на депозитний рахунок Відділу з метою погашення боргів власника
зазначеної нерухомості.

Вказані дії державного виконавця
суд вважає правомірними, оскільки суду не надано доказів оскарження цих дій в
порядку статті 85 Закону України „Про виконавче провадження”.

Згідно Договору, який став
наслідком здійсненої на Біржі угоди, Підприємця визначено як покупця належної
Боржникові Будівлі, за яку має бути сплачено 200'000 грн. За пунктом 2.1
Договору, відчужувач Боржник має передати Будівлю Підприємцю після виконання
умов Договору.

Оплата виторгу у розмірі 200'000
грн. здійснена Підприємцем на рахунок Відділу 14.08.08 року, про що свідчить
платіжне доручення № 1.

Згідно приписів статті 15 Закону
України „Про товарну біржу”, правочини, зареєстровані на біржі, не підлягають
нотаріальному посвідченню, тому нотаріальне посвідчення Договору не
вимагається, а Договір є дійсним та правомірним в силу презумпції, встановленої
статтею 204 ЦК України.

В силу статті 204 ЦК України,
Договір, як і будь-який інший правочин, вважається правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним
судом. Наразі, відповідач та треті особи не довели суду нікчемності Договору
або факту визнання Договору недійсним в судовому порядку.

Натомість правомірність придбання
Будівлі Товариством визначена низкою наданих позивачем документів - Договором,
протоколом проведення торгів, матеріалами виконавчого провадження тощо.
Належність та допустимість означених документів до предмету спору перевірена
судом.

Виходячи зі змісту статті 328 ЦК
України - Підприємець є добросовісним набувачем та власником Будівлі, придбаної
за Договором.

У відповідності до статті 328 ЦК
України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо
інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Підприємець може
вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого
статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений
правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими
особами такого права власності. Оскільки згідно правової позиції Біржі,
відповідач порушує речові права позивача, тому суд доходить висновку, що
Підприємець мав право звертатися до суду за захистом свого права власності.

З огляду на наведене, причиною
виникнення спору є протиправне порушення відповідачем норм Конституції України,
ЦК України, ГК України, та інших норм, які регулюють режим права власності.

Відповідно до статті 49 ГПК
України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.41 Конституції
України, ст.ст.115, 181, 328, 331, 392 ЦК України, ст.66 ГК України, ст.ст.1,
2, 20, 22, 33, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов у повному
обсязі.

Визнати право власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на об'єкт нерухомого майна
загальною площею 1'834,7 м2, що розташований за адресою місто Донецьк, АДРЕСА_1
та складається з будівель - основної будівлі літ.А-1 площею 777,6 м2, будівлі
складу № 2 літ.Б-1 площею 872,7 м2, будівлі складу № 3 літ. В-1 площею 77,7 м2,
будівлі гаражу літ.Г-1 площею 35,7 м2, будівлі прохідної літ.Д-1 площею 71,0 м2
та огородження №№ 1-2.

Стягнути з товарної біржі „Донецько-Східна”
на користь суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 2'000 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя