ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.11.2008 року                                                            Справа № 16/149пн

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Бородіної Л.І.

суддів Іноземцевої Л.В.

Якушенко Р.Є.

Склад судової колегії призначений розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 15.10.2008.

При секретарі

судового засідання                     Жиленка Д.В.

та за участю представників сторін:

від позивача                                Лазарева Д.О., за дов. від 05.05.2008 б/н

від відповідача           Лапко В.М., за дов. від 01.01.2008 № 42

Розглянувши

апеляційну скаргу           Товариства з обмеженою відповідальністю

„Юркомцентр”, м.Київ

на рішення

господарського суду           Луганської області

від 29.09.2008

у справі                     № 16/149пн (суддя Шеліхіна Р.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

„Юркомцентр”, м.Київ

до відповідача                     Товариства з обмеженою відповідальністю

„Луганське енергетичне об”єднання”, м.Луганськ

про           про зобов”язання вчинити певні дії

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.09.2008 у справі № 16/149пн (суддя Шеліхіна Р.М.) відмовлено у задоволенні позову ТОВ „Юркомцентр”, м.Київ до ТОВ „ЛЕО”, м.Луганськ про зобов”язання здійснити розрахунок по сплаті вартості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий період листопад 2007 року відповідно до вимог законодавства на суму 42414 грн. 10 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що вимога позивача про зобов”язання відповідача здійснити розрахунок по сплаті вартості за перевищення договірної величини споживання електроенергії на розрахунковий період листопад 2007 року на суму 42414 грн. 10 коп. не відповідає встановленим статтею 16 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) способам захисту цивільних прав та інтересів, тобто позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права.

ТОВ „Юркомцентр” (позивач у справі) не погодилось з прийнятим рішенням та подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Луганської області від 29.09.2008 у справі № 16/149пн скасувати через неповне з”ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги позивач, погоджуючись з фактом перевищення договірної величини споживання електроенергії у листопаді 2007 року на 153730 кВт/год, вказує на безпідставне нарахування відповідачем трикратної плати, яке здійснено в порушення статті 26 Закону України „Про електроенергетику”, пункту 6.17 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 № 28, листа НКРЕ від 02.08.2007 № 4739/11/7-07.

ТОВ „ЛЕО” (відповідач у справі) заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши доводи і пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з”ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В :

02.10.2007 між сторонами у справі укладений договір про постачання електричної енергії № 72, за умовами якого постачальник (відповідач у справі) постачає електричну енергію споживачу (позивачу у справі) для забезпечення потреб електричних установок споживача з загальною приєднаною потужністю 770,0 кВт, а споживач –оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід”ємними частинами (а.с.10-13а).

Відповідно до пункту 4.4.2. договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно вимогам розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої договірної величини.

Договірні величини споживання електричної енергії визначаються у додатках „Обсяги постачання електричної енергії споживачу” на підставі заявки споживача на обсяг очікуваного споживання електричної енергії для кожної площадки вимірювання за місяцями року, яка надається споживачем постачальнику не пізніше ніж за 45 днів до початку року (пункт 5.1. договору).

Відповідно до пункту 9 додатку „Порядок розрахунків” до договору про постачання електричної енергії від 02.10.2007 № 72 оплату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії споживач здійснює на підставі наданих постачальником електричної енергії рахунків протягом 10 операційних днів, починаючи з наступного дня їх отримання (а.с.14).

Згідно з додатком „Обсяги постачання електричної енергії споживачу" до договору про постачання електричної енергії від 02.10.2007 № 72 договірна величина споживання електроенергії позивачем на листопад 2007 року встановлена в обсязі 50000 кВт/год (а.с.68 зв).

Як вбачається з акту про зняття показів розрахункових засобів обміру електроенергії, позивачем у листопаді 2007 року спожито 203730 кВт/рік, що на 153730 кВт/год більше встановленої договірної величини (а.с.39).

05.12.2007 відповідачем виставлений позивачеві рахунок від 01.12.2007 № 72-2/11/4 на оплату 84843 грн. 59 коп. за перевищення договірної величини споживання електроенергії за листопад 2007 року у кількості 153730 кВт/рік (а.с.40)

Не погодившись з нарахованою сумою, 30.07.2008 ТОВ „Юркомцентр” звернулося до господарського суду Луганської області з позовом про зобов”язання ТОВ „ЛЕО” виставити рахунок по сплаті вартості за перевищення договірної величини споживання електроенергії на розрахунковий період листопад 2007 року на суму 42414 грн. 10 коп. (а.с.2-4).

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд зобов”язати ТОВ „ЛЕО” здійснити розрахунок по сплаті вартості за перевищення договірної величини споживання електроенергії на розрахунковий період листопад 2007 року відповідно до вимог чинного законодавства на суму 42414 грн. 10 коп. (а.с.48-50).

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.09.2008 у справі № 16/149пн у задоволенні позову відмовлено з підстав, викладених вище (а.с.102-103).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення господарського суду відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим скасуванню не підлягає з огляду на наступне.

Правовідносини сторін у справі виникли з договору про постачання електроенергії від 02.10.2007 № 72 і регулюються нормами Закону України „Про електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28.

Вказаним договором сторони визначили договірну величину споживання електричної енергії позивачем у листопаді 2007 року у розмірі 50000 кВт/год.

Матеріалами справи доведено, що у листопаді 2007 року фактично позивачем було спожито 203730 кВт/год., тобто понад договірну величину на 153730 кВт/год, що визнається самим позивачем.

Частиною 5 статті 26 Закону України „Про електоенергетику” встановлено, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до статті 27 цього Закону санкції, передбачені частинами третьою, четвертою і п'ятою статті 26, застосовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні умови відповідальності споживача за перевищення договірних величин споживання електричної енергії передбачені пунктом 4.4.2. договору про постачання електричної енергії.

Позивач вважає безпідставним нарахування плати за перевищення договірної величини споживання електроенергії у трикратному розмірі та просить зобов”язати ТОВ „ЛЕО” здійснити розрахунок по сплаті вартості за перевищення договірної величини споживання електроенергії на розрахунковий період листопад 2007 року відповідно до вимог чинного законодавства на суму 42414 грн. 10 коп.

Відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України (аналогічні норми містяться в статті 16 ЦК України) кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

- визнання наявності або відсутності прав;

- визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

- присудження до виконання обов'язку в натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування оперативно-господарських санкцій;

- застосування адміністративно-господарських санкцій;

- установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими законом.

Названими нормами права не передбачено такого способу захисту цивільних прав та інтересів, як зобов”язання здійснити розрахунок.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим договором або законом.

Згідно статті 25 Закону України „Про електроенергетику” споживачі електричної енергії мають право, зокрема, на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його права, згідно з законодавством. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації цих прав регулюються цим Законом, Законами України „Про захист прав споживачів”, „Про енергозбереження”, іншими нормативно-правовими актами. Проте, ні законами, ні договором про постачання електричної енергії від 02.10.2007 № 72 не встановлений такий спосіб захисту права суб”єкта господарської діяльності, як зобов”язання здійснити розрахунок по сплаті вартості за перевищення договірної величини спожитої електроенергії.

Посилання заявника апеляційної скарги на лист НКРЕ не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до пунктів 1, 13 Положення про НКРЕ, затвердженого Указом Президента України від 21.04.1998 № 335/98 „Питання Національної комісії регулювання електроенергетики України”, НКРЕ України є незалежним позавідомчим постійно діючим державним органом, яка, в межах своїх повноважень на основі та на виконання законодавства приймає рішення у вигляді постанов і розпоряджень, які є обов”язковими для виконання підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, які здійснюють діяльність, зокрема, на оптовому ринку електроенергетики. З огляду на приписи названого Положення актами НКРЕ України як державного органа є постанови та розпорядження, листи та інші внутрішні документи не є такими актами та не можуть застосовуватись як правові норми.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ТОВ „Юркомцентр” суперечать способам захисту прав, передбачених чинним законодавством України, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та відхиляються апеляційною інстанцією за необгрунтованістю.

З огляду на викладене апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Юркомцентр”, м.Київ не підлягає до задоволення, рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника апеляційної скарги –Товариство з обмеженою відповідальністю „Юркомцентр”, м.Київ.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Юркомцентр”, м.Київ на рішення господарського суду Луганської області від 29.09.2008 у справі № 16/149пн залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 29.09.2008 у справі № 16/149пн залишити без змін.

3. Судові витрати за апеляційною скаргою покласти на заявника апеляційної скарги –Товариство з обмеженою відповідальністю „Юркомцентр”, м.Київ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку у місячний строк до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Л.І.Бородіна

Суддя Л.В.Іноземцева

Суддя Р.Є.Якушенко

Надруковано 5 примірників:

1-          до справи

2-          позивачу

3-          відповідачу

4-          ГСЛО

5-          до наряду

Внесено