ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 січня 2008 р.

№ 41/174-07 (6/465)

Колегія суддів  Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді         Кузьменка
М.В.,

судді                                   Палій В.М.,

судді
Харченка
В.М.,

розглянувши

касаційну скаргу           суб'єкта підприємницької діяльності

ОСОБА_2

на постанову                   від
31.10.2007р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду  та рішення від 26.07.2007р.
господарського суду Дніпропетровської області

у справі                            №41/174-07(6/465)

господарського суду Дніпропетровської області

за позовом                       суб'єкта підприємницької діяльності

ОСОБА_1

до                                       суб'єкта
підприємницької діяльності

ОСОБА_2

про                                    стягнення 17
213,52грн.

та за

зустрічним позовом           суб'єкта
підприємницької діяльності

ОСОБА_2

до                                         суб'єкта
підприємницької діяльності

ОСОБА_1

про                                         визнання
договору недійсним

в с т а н о в
и л а :

суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2007р. та
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2007р.,
прийняті у справі №4/174-07(6/465).

Вказана скарга не може бути
прийнята до розгляду і підлягає поверненню
скаржнику з таких підстав.

Відповідно до п.4 ст.111 ГПК
України, до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати державного
мита.

Державне мито сплачується в порядку
і розмірі, встановлених законодавством України, що визначено ст.46 ГПК України.
При цьому, відповідно до ст.45 ГПК України, позовні заяви і заяви про
оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним
митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Розмір державного мита визначений
Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, а порядок сплати
-Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, яка
затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22
квітня 1993р.  №15.

За змістом ст.2 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”, одним з об'єктів справляння державного
мита є касаційна скарга на рішення та постанови суду.

Розмір ставок державного мита
визначений ст.3 вказаного Декрету. Зокрема, відповідно до підпункту “г” п.2
вказаної норми,  ставка державного мита з
касаційних скарг на рішення та постанови
встановлена у розмірі 50 відсотків ставки,  що підлягає сплаті у разі подання заяви для
розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру -50
відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Так, в силу
підпункту “а” п.2 ст.3 Декрету, з позовних заяв майнового характеру ставка
державного мита встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян; згідно пп. “б”,
“в” п.2 вказаної норми, із позовних заяв немайнового  характеру, а також із позовних заяв у спорах,
що виникають під час укладення, зміни або розірвання господарських договорів,
ставка державного мита встановлена у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

За змістом п. 24 Інструкції, із
зустрічних позовних заяв мито справляється на загальних підставах.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 31.10.2007р., яка оскаржується в касаційному
порядку, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2007р.
залишено без змін. Відповідно до вказаного рішення суду задоволено первісний
позов, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Зазначені судові акти оскаржуються
скаржником у повному обсязі.

Так, у поданій касаційній скарзі,
СПД ОСОБА_2 просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського
суду від 31.10.2007р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області
від 26.07.2006р. скасувати, зустрічний позов задовольнити шляхом визнання
недійсним спірного договору, а провадження за первісним позовом -припинити.

Таким чином, касаційна скарга
підлягала оплаті державним митом у розмірі 128,57грн. (17
213,52/100*1/100*50+17*5/100*50)

Разом з тим, до касаційної скарги
скаржником додана квитанція №17186.175.1 від 28.11.2007р., відповідно до якої
до державного бюджету сплачено державне мито у розмірі 128,50грн., тобто менше
ніж встановлено. Доказів доплати державного мита скаржником не надано.

Допущене скаржником порушення є
підставою для повернення касаційної скарги.

Після усунення допущеного
порушення, скаржник, має право повторно подати касаційну скаргу в загальному
порядку.

На підставі викладеного, керуючись
ст.86, п.4 ст.1113 ГПК України,
колегія суддів

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 26.07.2007р. та постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 31.10.2007р. у справі №41/174-07(6/465) та
додані до неї документи повернути.

Головуючий суддя
М.В.Кузьменко
Суддя
В.М. Палій

Суддя
В.М.Харченко