ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.08                                                                                                     Справа № 7/173

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                        Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз», за вих. №05/18 -1999 від 07.12.2007 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.11.2007 р.

у справі № 7/173 (суддя –Кишинський М.І.)

за позовом ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз», м. Івано-Франківськ

про стягнення 231 741,57 грн. боргу внаслідок інфляційних процесів та 3% річних за несвоєчасні розрахунки у розмірі 83 489,70 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Працьовита С.М. –головний юрисконсульт Львівської філії ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України »(довіреність за №209/10 від 29.12.2007 р.);

від відповідача: Олексин Л.П. –начальник юридичного відділу (довіреність за №05/16-95 від 15.01.2008 р.);

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року, ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації “Івано-Франківськгаз” 83 489,70 грн. річних та 231 741,57 грн. на відшкодування витрат від знецінення коштів внаслідок інфляції за час прострочки грошового зобов’язання, визначеного рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2007 року у справі № 3/2 у обсязі 6 157 832,34 грн.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.11.2007 року у справі №7/173 задоволено позовні вимоги ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», м. Київ (надалі –Позивач) до ВАТ «Івано-Франківськгаз», м. Івано-Франківськ (надалі –Відповідач) про стягнення 315 231,27 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що у відповідності до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора, зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних. Зважаючи на те, що порушення строків виконання грошового зобов‘язання мало місце, що підтверджується матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 231 741,57 грн. інфляційних збитків та 83 489,70 грн. –3% річних є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Відповідач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою за вих. № 05/18-1999 від 07.12.2007 р., в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням обставин та матеріалів справи. Судом не взято до уваги, на думку скаржника, положення Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», метою якого є сприяння поліпшення фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобігання їх банкрутству, підвищення рівня інвестиційної привабливості шляхом врегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб‘єктам господарської діяльності права на їх застосування. Скаржник вважає, що ДК «Газ України»навмисно затягує процес по підписанню договорів про реструктуризацію заборгованості та нараховує додаткові штрафні санкції, чим призводить господарську діяльність товариства до кризового становища.

Дана обставина, на думку скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового, яким останній просить в позові –відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу (вих. №31/10-210 від 14.01.2008 р.) проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі –заперечив, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені, відповідно, в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства та обставинам справи, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов‘язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов‘язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов’язання Відповідача щодо сплати 5 194729,81 грн. основного боргу за поставлений йому у 2006 році природний газ, ґрунтуються на умовах договору № 09/06-006-06/05-2842 від 29.12.2005 р. Обсяг цього зобов’язання визнано рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2007 року у справі № 3/2 , яким стягнуто з ВАТ по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз»на користь ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»5194729,81 грн. основного боргу, 451570,57 грн. пені, 383402,07 грн. інфляційних збитків, 128129,89 грн. –3% річних, 25500,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.7-8).

Відповідно до ч.2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора, зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Докази того, що Відповідач вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання свого зобов’язання за договором в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 598 ЦК України, зобов’язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Обставини, які б свідчили про припинення грошового зобов’язання Відповідача на підставі договору чи глави 50 ЦК України, у матеріалах справи відсутні і це не оспорюється Відповідачем, як і сам обсяг боргу. Тому, господарський суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що прийняття рішення суду щодо суми боргу, відкриття виконавчого провадження та зупинення його згідно п.15 ст. 34 Закону України “Про виконавче провадження” на період участі боржника у процедурі погашення заборгованості, відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”, не припиняє грошових зобов’язань Відповідача та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

За таких обставин, судова колегія вважає, що відшкодування Позивачу втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції і відсотків за час користування його коштами є правомірним.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Івано-Франківської області законодавству, дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому не вбачає підстав для скасування такого.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.11.2007 р. у справі №7/173 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №7/173 повернути Господарському суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                    Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                    Х.В.Мурська