ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 215
РІШЕННЯ

Іменем України

11.08.2008

Справа
№2-19/4254-2008

За
позовом - Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

До
відповідача - Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції,
АДРЕСА_2

До
відповідача - Брокерська товарна біржа «Партнер плюс», м.Севастополь

До
відповідача - Головне управління державного казначейства України в АР Крим,
м.Сімферополь АР Крим

3-я
особа - ОСОБА_2, АДРЕСА_2

3-я
особа -ОСОБА_3, АДРЕСА_2

3-я
особа - Арбітражний управляючий ОСОБА_4, АДРЕСА_2

Про
стягнення 103247,00 грн.

Суддя
Мокрушин В.І.

П Р Е
Д С Т А В Н И К И :

Від
позивача - ОСОБА_5представник, довіреність від 20.11.2006 року за реєстром
НОМЕР_2.

Від
відповідача - Джемілєва Є.Ю., представник, довіреність від 18.04.2008 року

Від
відповідача - не зґявився

Від
відповідача - Медведєв Ф.С., представник, довіреність від 01.07.2008 року №
23-11.0/06-100

Від
3-ої особи - не зґявився

Від
3-ої особи - не зґявився

Від
3-ої особи - не зґявився

Суть
спору:

Позивач
- суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернулася до
господарського суду АР Крим до Красноперекопської об'єднаної державної податкової
інспекції, Брокерської товарної біржі «Партнер плюс», Головного управління
державного казначейства України в АР Крим з позовом про стягнення 103247 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що договір від 13.09.2004 року, укладений між
Красноперекопською об'єднаною державною податковою інспекцією у особі її
представника - Брокерської товарної біржі «Партнер плюс» та ОСОБА_1є недійсним,
оскільки нотаріально не посвідчений, та він не породжує прав та обов'язків для
сторін. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ст.657, 203, 204, 209, 210, 215,
216, 220, 1212 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 року № 435 із змінами
та доповненнями) при укладенні договору.

У
процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати
договір № 66 від 13.09.2004 року недійсним, стягнути з Красноперекопської
об'єднаної державної податкової інспекції шляхом стягнення з казначейського
рахунку державного бюджету Красноперекопського управління державного
казначейства 81100,00 грн., стягнути з Брокерської товарної біржі «Партнер
плюс»22147,0 грн., стягнути з відповідачів судові витрати у процентному
відношенні, також позивач просив стягнути з відповідачів витрати на правову
допомогу.

Відповідач
- Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція надала відзив на
позов, позовних вимог не визнала, просила у задоволенні позову відмовити у
зв'язку з тим, що діючим законодавством не передбачено повернення коштів з
державного бюджету, податкова інспекція коштів не отримувала, вимоги позивач
повинен був пред'явити ВАТ «Красноперекопське райагропроменерго», оскільки
майно належало йому та в подальшому було реалізоване у процедурі банкрутства
ВАТ «Красноперекопське райагропроменерго». До того ж відповідач вказав, що
угода була укладена з ОСОБА_1як з фізичною особою.

Відповідач
- Брокерська товарна біржа «Партнер плюс» відзив на позов не надала, правом на
участь у судовому засіданні не скористувалася, повідомлялася належним чином:
замовленою кореспонденцією, яка направлена на юридичну адресу відповідача.

Відповідач
- Головне управління державного казначейства України в АР Крим надало відзив на
позов, пояснило, що повернення платникам податків помилково чи надмірно
сплаченої суми податків здійснюється органами податкової служби чи іншими
органами. Також відповідач пояснив, що до державного бюджету України 21.09.2004
року був зарахований податок на додаткову вартість у сумі 81100,0 грн. від
Брокерської товарної біржі «Партнер плюс». Також Головне управління державного
казначейства України в АР Крим вказало, що призначенням платежу вказано:
«часткова сплата за об'єкт по аукціону від 10.09.2004 року по договору
купівлі-продажу від 13.09.2004 року № 66А транзитний платіж без ПДВ». Головне
управління державного казначейства України в АР Крим просило у задоволенні
позову відмовити.

3-я
особа - ОСОБА_3 надав пояснення, вказав, що позивач не є належним позивачем, а
справу належить розглядати за нормами Кодексу адміністративного судочинства
України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями).

3-я
особа - ОСОБА_2 відзив на позов не надав, правом на участь у судовому засіданні
не скористувався, повідомлявся належним чином: замовленою кореспонденцією.

Відповідно
до ст. 9, 10 Конституції України, ст. 9 Європейської хартії регіональних мов
(ратифікована Законом України від 15.05.2003 року № 802), ст. 3 Декларації прав
національностей України (від 01.11.1991 року № 1771), ст. 10 Закону України
«Про судоустрій» (від 07.02.2002 року № 3018), ст. 18 Закону України «Про мови»
(від 28.10.1989 року № 8312), ст. ст. 10, 12 Конституції Автономної Республіки
Крим (Закон України від 23.12.1998 року № 350) та клопотанням представників
сторін вони давали пояснення на російській мові.

Справа
розлядалася за наявними матеріалами відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України (від 06.11.1991 року № 1798 із змінами та
доповненнями).

Розглянув
матеріали справи,  суд -

В С Т
А Н О В И В :

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (далі по тексту СПД ОСОБА_1
зареєстрована у якості суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
02.09.2003 року виконавчим комітетом м.Армянська, про що видане свідоцтво про
державну реєстрацію (а.с.33).

08.09.2006
року суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 у результаті
реєстрації браку змінила прізвище на ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про
шлюб (а.с.32).

Відповідно
до довіреності, яка надана ОСОБА_2 від іменіОСОБА_1, вказана довіреність надана
ОСОБА_3 від іменіОСОБА_1 саме як від суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи, а не фізичної особи. Вказана довіреність від 20.11.2006 року
НОМЕР_1 за реєстром НОМЕР_2 посвідчена нотаріально (а.с.10). Позовна заява
підписана представником СПДОСОБА_1 - ОСОБА_3, який діяв на підставі доручення
СПДОСОБА_1 саме як суб'єкта підприємницької діяльності, тому господарський суд
не приймає до уваги твердження 3-ої особи про подання позову фізичною особою.

Відповідно
до заявки Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції від
16.03.2004 року № 825/24-0 про проведення цільового аукціону БТБ «Партнер плюс»
по реалізації комплексу будівель та споруд, які належать ВАТ «Красноперекопське
райагропроменерго» (а.с.16), на підставі договору від 02.01.2004 року,
укладеному між Красноперекопською ОДПІ та БТБ «Партнер плюс» (а.с.14-15), БТБ
«Партнер плюс» 10.09.2004 року було проведено цільовий аукціон з реалізації
майна - комплексу будівель та споруд ВАТ «Красноперекопське райагропроменерго».

Продаж
нерухомого майна був проведений з метою погашення заборгованості ВАТ
«Красноперекопського райагропроменерго» з податків перед бюджетом.

Проведення
цільового аукціону підтверджується відповідним протоколом від 10.09.2004 року
(а.с.18-19).

Відповідно
до протоколу цільового аукціону комплекс будівель та споруд ВАТ
«Красноперекопське райагропроменерго» був проданий ОСОБА_1(і.н.НОМЕР_1АДРЕСА_1),
яка стала переможцем аукціону. Комплекс будівель та споруд був проданий за
200716,70 грн.

13.09.2004
року між Красноперекопською ОДПІ у особі її представника - брокера БТБ «Партнер
плюс» та фізичною особою -ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу нерухомого
майна - комплексу будівель та споруд, які належали ВАТ «Красноперекопське
райагропроменерго» (а.с.20-22).

Відповідно
до п.3.2 вказаного договору розрахунок за придбане майно повинен бути
здійснений наступним чином: гарантійний внесок у сумі 18247,00 грн.
зараховується покупцю в рахунок продажної ціни та перераховується БТБ «Партнер
плюс», 182469,70 грн. перераховується покупцем на розрахунковий рахунок БТБ
«Партнер плюс», яка на протязі 10 банківських днів перераховує отримані кошти
на розрахунковий рахунок до державного бюджету м.Красноперекопська (п.3.3
вказаного договору).

Відповідно
до п.4.1 вказаного договору передача майна здійснюється Красноперекопською ОДПІ
ОСОБА_1 на протязі 10 днів з моменту отримання податковим органом від
державного казначейства повідомлення про отримання коштів від реалізації
активів.

Факт
укладення договору жодна із сторін не оспорювала.

Відповідно
до листа Красноперекопської ОДПІ від 15.07.2005 року № 24-00/4899 вона
підтверджує факт укладання договору (а.с.25-36).

Суд
звертає увагу на той факт, що договір від 13.09.2004 року між
Красноперекопською ОДПІ таОСОБА_1 укладенийОСОБА_1 саме як з фізичною особою.

09.09.2004
року суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 здійснила
гарантійний внесок у сумі 18247,00 грн. Гарантійний внесок здійсненийОСОБА_1
саме як суб'єктом підприємницької діяльності, що підтверджується платіжним
дорученням (а.с.23).

Суду
у процесі розгляду справи не вдалося зґясувати з яких причин ОСОБА_1 як фізична
особа була допущена до проведення аукціону, оскільки сплата гарантійного внеску
була здійсненаОСОБА_1 саме як суб'єктом підприємницької діяльності.

20.09.2004
року суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 здійснила
оплату за об'єкт відповідно до договору № 66-А від 13.09.2004 року у сумі
85000,0 грн. (а.с.23).

Суд
звертає увагу на той факт, що оплата за майно була здійсненаОСОБА_1 саме як
суб'єктом підприємницької діяльності, а не фізичною особою, що підтверджується
відповідним платіжним дорученням.

Ухвалою
господарського суду АР Крим від 11.04.2007 року по справі № 2/21-5345-2007 за
позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до
Красноперекопської ОДПІ та БТБ «Партнер плюс» про розірвання договору та
стягнення суми повернено позовну заяву суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичній особі ОСОБА_1 (а.с.34).

Ухвалою
господарського суду АР Крим від 27.08.2007 року по справі № 2-8/8114-2007 за
позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до
Красноперекопської ОДПІ та БТБ «Партнер плюс» про стягнення суми позовна заява
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 залишена без
розгляду (а.с.35-36).

Ухвалою
від 24.01.2008 року Красноперекопського міськрайонного суду по справі №
2-1467/07 за позовомОСОБА_1 до Красноперекопської об'єднаної державної
податкової інспекції (далі по тексту Красноперекопської ОДПІ), Брокерської
товарної біржі «Партнер плюс» (далі по тексту БТБ «Партнер плюс»), Головного
управління державного казначейства України в АР Крим про стягнення суми,
провадження по справі закрито у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства. Також вказано, що спір повинен розглядатися у
порядку господарського судочинства
(а.с.11-13).

Відповідно
до ухвали Красноперекопського міськрайонного суду позивачу роз'яснено, що вона
має право звернутися до господарського суду.

В
ухвалі Красноперекопського міськрайонного суду визначено, що позивач - ОСОБА_1.
звернулася до Красноперекопського міськрайонного суду 12.09.2007 року.

Таким
чином, на момент звернення до Красноперекопського міськрайонного суду
дляОСОБА_1 ще не сплинув строк позовної давності.

Відповідно
до ст.256 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 року № 435-IV із змінами
та доповненнями) позовна давність - це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно
до ст.264 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 року № 435-IV із змінами
та доповненнями) позовна давність переривається у разі пред'явлення особою
позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише
частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не зараховується.

З
урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем не пропущено строку позовної
давності для пред'явлення вимог.

Відповідач
- Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція надала відзив на позов,
позовних вимог не визнала, просила у задоволенні позову відмовити у зв'язку з
тим, що діючим законодавством не передбачено повернення коштів з державного
бюджету, податкова інспекція коштів не отримувала, вимоги позивач повинен був
пред'явити ВАТ «Красноперекопське райагропроменерго», оскільки майно належало
йому та в подальшому було реалізоване у процедурі банкрутства ВАТ
«Красноперекопське райагропроменерго». До того ж відповідач вказав, що угода
була укладена з ОСОБА_1як з фізичною особою (а.с.48-49).

Відповідач
- Брокерська товарна біржа «Партнер плюс» відзивна позов не надала, правом на
участь у судовому засіданні не скористувалася, повідомлялася належним чином:
замовленою кореспонденцією, яка направлена на юридичну адресу відповідача.

Відповідач
- Головне управління державного казначейства України в АР Крим надало відзив на
позов, пояснено, що повернення платникам податків повернення помилково чи
надмірно сплаченої суми податків здійснюється органами податкової служби чи
іншими органами. Також відповідач пояснив, що до державного бюджету України
21.09.2004 року був зарахований податок на додаткову вартість у сумі 81100,0
грн. від Брокерської товарної біржі «Партнер плюс». Також Головне управління
державного казначейства України в АР Крим вказало, що призначенням платежу
вказано: часткова сплата за об'єкт по аукціону від 10.09.2004 року по договору
купівлі-продажу від 13.09.2004 року № 66А транзитний платіж без ПДВ»
(а.с.58-59).

Суд
вважає можливим розглянути справу за відсутності 3-їх осіб, оскільки вирішення
спору по суті не впливає на їх права та обовґязкі.

Відповідно
до ст.237 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 року № 435-IV із змінами
та доповненнями) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.

Відповідно
до ст.239 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 року № 435-IV із змінами
та доповненнями) правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

З
урахуванням приписів ст.237 та 239 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003
року № 435-IV із змінами та доповненнями) суд не погоджується з позицією
Красноперекопської ОДПІ, відповідно до якої Красноперекопська ОДПІ не має
відношення до укладеної угоди та не може нести якої-небудь відповідальності за
договором № 66 від 13.09.2004 року.

Факт
відмови Красноперекопської ОДПІ від повернення коштів ОСОБА_1 підтверджується
листом від 15.07.2005 року № 24-00/4899 (а.с.25-36).

Суд
вважає, що справу належить розглядати за нормами Господарського процесуального
кодексу України (від 06.11.1991 року № 1798 із змінами та доповненнями) з
наступних підстав.

По-перше,
у момент укладення договору № 66 від 13.09.2004 року сторони діяли як
рівноправні суб'єкти права, тобто між ними не існувало відносин
адміністративної підлеглості,
Красноперекопська ОДПІ не приймала рішень, які б були обов'язковими до
виконання СПД ОСОБА_1. Якщо у момент передачі майна на продаж Красноперекопська
ОДПІ і могла діяти як суб'єкт адміністративних правовідносин, то, у будь-якому
разі, у момент укладення договору № 66 від 13.09.2004 року сторони діяли як
рівноправні суб'єкти права.

По-друге,
між сторонами розглядаються договірні правовідносини а не відносини, які
виникла з сплати податків та зборів.

По-третє,
укладений договір не містить умов, відповідно до яких на СПД ОСОБА_1покладені
обов'язки платника податків та зборів.

По-четверте,
однією з підстав для задоволення позову вказана ст.1212 Цивільного кодексу
України (від 16.01.2003 року № 435-IV із змінами та доповненнями), тобто
отримання майна без достатніх підстав, а ці відносини необхідно розглядати як
цивільно-правові або господарськи, а не адміністративні.

Згідно
із ст.33 Господарського процесуального кодексу України (від 06.11.1991 року №
1798 із змінами та доповненнями) кожна сторона повинна  довести
ті  обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та
іншими   учасниками судового процесу.

При
розгляді справи суд утримується від надання оцінки договору № 66 від 13.09.2004
року, оскільки вказаний договір укладений ОСОБА_1. саме як фізичною особою.

Оскільки
позивач просить визнати договір № 66 від 13.09.2004 року недійсним, а договір
укладений ОСОБА_1саме як фізичною особою, суд припиняє провадження по справі у
цій частині на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України
(від 06.11.1991 року № 1798 із змінами та доповненнями), так як вказані вимоги
можуть розглядатися тільки у межах цивільного судочинства у суді загальної
юрисдикції.

Проте
суд звертає увагу на ухвалу від 24.01.2008 року Красноперекопського
міськрайонного суду по справі № 2-1467/07 за позовомОСОБА_1 до
Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції (далі по тексту
Красноперекопської ОДПІ), Брокерської товарної біржі «Партнер плюс» (далі по
тексту БТБ «Партнер плюс»), Головного управління державного казначейства
України в АР Крим про стягнення суми, відповідно до якої провадження по справі
закрито у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Тобто
уОСОБА_1 як фізичної особи немає можливості захистити свої права шляхом
пред'явлення відповідного позову, таким чином суд повинен прийняти відповідні
міри для захисту інтересів позивача відповідно до ст.2 Закону України «Про
судоустрій України» (від 07.02.2002 року № 3018-III із змінами та
доповненнями).

Відповідно
до ст.50 Бюджетного кодексу України (від 21 червня 2001 року

N
2542-III із змінами та доповненнями) державне казначейство України веде
бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України,
та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково
або надмірно зараховані до бюджету. Інші доходи державного бюджету
зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок Державного бюджету
України.

З
урахуванням викладеного з Державного казначейства у даному випадку не можливо
стягнути кошти, оскільки воно веде лише бухгалтерський облік надходжень і не
може бути відповідачем по справі.

Оскільки
кошти були перераховані суб'єктом підприємницької діяльності, а угоду укладала
фізична особа, суд робить висновок, що у відповідачів не було правових підстав
для отримання коштів, а також не було підстав для зарахування цих коштів до
бюджету.

Відповідно
до ст.1212 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 року № 435-IV із змінами
та доповненнями) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ці
положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або
збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших
осіб чи наслідком події.

Під
дефініцією майно законодавець розглядає також грошові кошти, про що вказано у
ст.326 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 року № 435-IV із змінами та
доповненнями).

Таким
чином, під безпідставно набутим майном у даному випадку необхідно також
розглядати і кошти, які були зараховані як до державного бюджету так і отримані
БТБ «Партнер плюс».

Відповідно
до позовних вимог позивач просить стягнути з Красноперекопської ОДПІ шляхом
списання (стягнення) з казначейського рахунку державного бюджету
Красноперекопського управління Державного казначейства України в АР Крим.

З
урахуванням позовних вимог суд робить висновок, що позивач просить стягнути
кошти з державного бюджету.

Проте
нечітке формулювання позивних вимог не може бути підставою для відмови у
захисті порушеного права, оскільки завданням судочинства відповідно ст.2 Закону
України «Про судоустрій України» (від 07.02.2002 року № 3018-III із змінами та
доповненнями) є захист гарантованих Конституцією України та законами прав і
свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб,
інтересів суспільства і держави.

Засіб
правового захисту відповідно до ст.13 Конвенції «Про захист прав людини та основних
свобод» (ратифіковано Законом України від 17.07.1997 року № 475) повинен бути
ефективним у тому розумінні, що користуванню засобами захисту не повинні
чинитися перешкоди діями або бездіяльністю органів влади (рішення Європейського
суду з прав людини «Аксой проти Туреччини» § 95; рішення Європейського суду з
прав людини «Абдурахман Орак проти Туреччини» § 97; рішення Європейського суду
з прав людини по справі «Науменко проти України» від 10 лютого 2004 року §
134), гілкою якої є судова влада.

Відповідно
до ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована
Верховною Радою України - Законом від 17.07.1997 року № 475/97-ВР) кожен, чиї
права і свободи порушені, має право на ефективний засіб захисту в національному
органі.

Також
суд враховує те, що у випадку відмови у задоволенні позову буде порушена точна
рівновага між вимогами загального інтересу спільноти і вимогами охорони права
заявниці на її майно, про що вказано у рішенні Європейського суду з прав людини
по справі «Жовнер проти України» (від 29.06.2004 року § 54).

На
підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних
вимог у частині стягнення з Красноперекопської ОДПІ коштів, оскільки
Красноперекопська ОДПІ цих коштів не отримувала, проте позовні вимоги підлягають
задоволенню у частині стягнення вказаних коштів з державного бюджету.

Позовні
вимоги у частині стягнення коштів у сумі 22147,0 грн. з БТБ «Партнер плюс»
підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі ст.1212 Цивільного кодексу
України (від 16.01.2003 року № 435-IV із змінами та доповненнями) з урахуванням
того, що БТБ «Партнер плюс» отримало кошти від позивача у сумі 18247,0 грн.,
потім ще 85000,0 грн., але до бюджету було зараховано лише 81100 ,0 грн. Тобто
БТБ «Партнер плюс» безпідставно отримало від позивача суму у розмірі 22147,0
грн. (18247,0 грн. + (85000,0 грн. - 81100,0 грн.) = 22147,0 грн.).

Суд
відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині стягнення витрат на правову
допомогу оскільки, по-перше, ці вимоги не підтверджені належним чином,
по-друге, такі витрати не мають обов'язкового характеру і факт їх наявності та
розмір не знаходиться у необхідному зв'язку з заборгованістю, яка стягується
позивачем. Ця позиція суду відповідає позиції Вищого господарського суду
України, яка викладена, зокрема, у Постанові Вищого господарського суду України
від 05.05.2004 року у справі № 41/327 та опублікована у Віснику господарського
судочинства (№ 3, 2004 рік, с.185-186).

З
урахуванням викладеного суд задовольняє позовні вимоги частково.

Судові
витрати суд стягує згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу
України (від 06.11.1991 року № 1798 із змінами та доповненнями) з урахуванням
того, що позивачем сплачена лише частина державного мита (просить стягнути
загалом 103247,0 грн., але держмито сплачено у розмір 1030,0 грн., протя як
необхідно сплатити 1032,47 грн., тобто не сплачено позивачем 2,47 грн.).

У
судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

На
підставі викладеного та керуючись ст.33, 49, 75, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України (від 06.11.1991 року № 1798 із змінами та
доповненнями) суд, -

В И Р
І Ш И В :

·          Позовні вимоги суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1(і.н.НОМЕР_1АДРЕСА_1)
задовольнити частково.

·          Припинити провадження по справі у частині
позовних вимог суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1(і.н.НОМЕР_1АДРЕСА_1) про визнання договору № 66 від 13.09.2004 року,
укладеному  Красноперекопською ОДПІ
(вул.Северна, 2, м.Крансоперекопськ, АР Крим, 96000, відомостей про р/р не має)
недійсним.

·          Відмовити суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі ОСОБА_1(і.н.НОМЕР_1АДРЕСА_1) у частині позовних
вимог про стягнення з Красноперекопської ОДПІ (вул.Северна, 2, м.Крансоперекопськ,
АР Крим, 96000, відомостей про р/р не має) 81100,0 грн.

·          Стягнути з державного бюджету на
користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1(і.н.НОМЕР_1АДРЕСА_1) 81100,0 грн.

·          Стягнути з Брокерської товарної біржі
«Партнер плюс» (99000, м.Севастополь, вул.Хрусталева, 51, кв.38, , відосмостей про р/р не має) на користь суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1(і.н.НОМЕР_1АДРЕСА_1) 22147,0 грн.

·          Відмовити суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі ОСОБА_1(і.н.НОМЕР_1АДРЕСА_1) у частині позовних
вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

·          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1(і.н.НОМЕР_1АДРЕСА_1) на користь державного
бюджету 2,47 грн. державного мита.

·          Стягнути з Брокерської товарної біржі
«Партнер плюс» (99000, м.Севастополь, вул.Хрусталева, 51, кв.38, , відосмостей про р/р не має) на користь суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1(і.н.НОМЕР_1АДРЕСА_1) 221,47 грн. витрат по
сплаті державного мита та 25,31 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

·          Видати накази після набрання чинності
рішенням суду.

Рішення
оформлено

відповідно
до ст.84, 85 ГПК України

08.09.2008
р.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Мокрушин В.І.