Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2008 р. Справа № 07/118-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Погребняк В. Я., судді Бухан А.І. , Шевель О. В.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників:

позивача

-

Мойсеєва О.В.

Тян А.І.

відповідача

-

Панченко П.Е.

Певна О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2144Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 13.08.2008 року по справі № 07/118-08

за позовом ТОВ "Євро Сіті", м. Київ в особі Харківської філії

до СТГО "Південна залізниця", м. Харків

про стягнення 30568,49 грн. та за зустрічним позовом про визнання витрат в сумі 10469,40 грн., які не були понесені ТОВ "Євро Сіті", зайво пред’явленими до сплати

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 13 серпня 2008 року у справі № 07/118-08 ( головуючий суддя Інте Т.В., судді Савченко А.А., Ковальчук Л.В.) первісний позов задоволено частково. Стягнуто зі Статутного територіально - галузевого об’єднання "Південна залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Євро Сіті” 10469,40 грн. боргу, 301,70 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 67,55 грн., 2727,50 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 108,39 грн. державного мита та 43,29 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. В решті позов залишено без розгляду. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Відповідач - СТГО "Південна залізниця" з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13 серпня 2008 року частково та прийняти нове, яким зустрічний позов СТГО "Південна залізниця" задовольнити повністю, у стягненні із СТГО "Південна залізниця" на користь ТОВ "Євро Сіті" боргу у сумі 10469,40 грн., інфляційних нарахувань, 3% річних, витрат на оплату послуг адвоката, державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відмовити. Стягнути з ТОВ "Євро Сіті" на користь СТГО "Південна залізниця" витрати по сплаті державного мита у сумі 55,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09 вересня 2008 року апеляційна скарга відповідача прийнята до провадження та її розгляд призначений на 06 жовтня 2008 року.

В судовому засіданні 06 жовтня 2008 року була оголошена перерва до 08 жовтня 2008 року для надання представниками сторін додатково обґрунтованих пояснень по справі.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що відповідно до укладеного між Статутним територіально-галузевим об’єднанням Південна залізниця ( Замовник) та ТОВ „Євро Сіті” (Виконавець) договору на надання послуг № П/ДН-2 07184/НЮ від 09.02.07 р., останній в особі ХФ ТОВ "Євро Сіті" прийняв на себе зобов’язання по виконанню, своїми силами та засобами, за дорученням Замовника, комплексного прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території вокзалу станції Харків-Левада Південної залізниці, відповідно до Технічних вимог та переліку і графіку робіт. Умовами п. 1.1 зазначеного договору сторони передбачили складання, відповідно Додатку №1 та Додатку № 2 до договору, які, як було зазначено в судовому засіданні представниками сторін, складені не були.

Пунктом 4.2 договору сторони передбачили порядок оплати виконаних робіт –протягом 20 банківських днів з моменту підписання актів здачі-приймання наданих послуг за місяць, згідно фактичної калькуляції, сума якої не повинна перевищувати планову. Платником спожитих послуг, згідно п.10 договору сторони визначили Харківську дирекцію залізничних перевезень

Такого ж змісту було укладено договір на надання послуг № П/ДН-2 07185/НЮ від 09.02.07 р. по виконанню комплексного прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території вокзального комплексу станції Лосєве ( Лосєве, Лосєве-2, Обрій) Південної залізниці, де платником послуг визначено також Харківську дирекцію залізничних перевезень та договір на надання послуг № П/ДН-3-07667/НЮ від 30.03.07 р. по прибиранню внутрішніх приміщень та прилеглої території станції Люботин Південної залізниці, де платником зазначено Сумську дирекцію залізничних перевезень.

Термін дії договору № П/ДН-2 07184/НЮ від 09.02.07 р. та договору № П/ДН-2 07185/НЮ від 09.02.07 р. і Додаткових угод до нього закінчився 16.02.08 р. з повною оплатою Замовником робіт, відповідно - 265970,59 грн. та 328152,80 грн.

Незважаючи на закінчення строків дії договорів, Виконавець (позивач), за усною домовленістю з начальниками вокзалів, продовжував виконувати роботи по прибиранню територій станцій Харків-Левада, Лосєве та Люботин Південної залізниці, що підтверджено складеними позивачем актами виконаних робіт та листом № 26 від 18.04.08 р., наданим до справи відповідачем, згідно якого, позивач звернувся до начальника Південної залізниці з проханням вирішити питання оплати виконаних з 17.02.08 р. по 26.02.08 р. робіт.

Ненадання Південною залізницею, у відповідь на зазначений лист, відмови у оплаті послуг, виконаних позивачем у спірний період, свідчить про відсутність заперечень або зауважень по результатам виконаних позивачем робіт. До того ж, і на вимогу суду, відповідач документів щодо рекламацій, пред’явлених позивачу або документів в підтвердження виконання робіт іншими прибиральними підприємствами, не надав.

Вартість виконаних робіт позивач вираховував по аналогії з витратами по калькуляції, доданої до договору № П/ДН-2 07184/НЮ від 09.02.07 р., яка склала за період з 17.02.08 р. по 26.02.08 р. 7134,73 грн. і складається з наступних витрат: витрати на персонал - фонд оплати праці (розрахункова відомість) –3807,37 грн., нарахування на фонд оплати праці (виписки з банку) –1399,21 грн., разом –5206,58 грн. та витрат на миючі засоби та видатковий матеріал –1928,15 грн.

Таким же чином позивач вираховував вартість виконаних поза договором № П/ДН-2 07185/НЮ від 09.02.07 р., строк якого закінчився 16.02.08 р., робіт по прибиранню територій станції Лосєве ( Лосєве, Лосєве-2 та Обрій) Південної залізниці в період з 17.02.08 р. по 26.02.08 р., яка складає 9214,87 грн. і визначає наступні витрати: на персонал (разом) –7881,68 грн. та на миючі засоби та видатковий матеріал –1333,19 грн.

Таким чином, загальна сума витрат, за розрахунком позивача, складає 16349,60 грн., які він просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ухвалою від 21.07.08 р. судом було витребувано у позивача, в підтвердження понесення ним витрат (реальних збитків), детальний розрахунок суми понесених витрат, документи в підтвердження їх понесення та докази направлення відповідачу вимоги на відшкодування витрат з прибирання вокзалів. Для виконання вимог суду розгляд справи було відкладено до 31.07.08 р.

Позивач в судове засідання 31.07.08 р. не з’явився, вимоги суду не виконав. Для надання позивачу можливості використати конституційне право захисту своїх інтересів та надати документи в підтвердження заявлених вимог по відшкодуванню понесених витрат, суд вдруге відклав розгляд справи на 07.08.08 р. та ухвалою від 31.07.08 р. зобов’язав позивача виконати належним чином вимоги ухвали від 21.07.08 р.

Позивач в судове засідання 07.08.08 р. не з’явився, витребувані документи не надав, причини неявки та невиконання вимог суду не пояснив. Надані позивачем журнали виходу на роботу працівників для виконання робіт за спірними договорами, пояснювальні записки робітників та видаткові накладні на закупку засобів для прибирання є недостатніми доказами понесення позивачем певних витрат.

Користуючись ч.5 ст. 81 ГПК України, в зв’язку з не поданням позивачем, без поважних причин, витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, суд визнав необхідним позовні вимоги про стягнення з відповідача 16349,60 грн. витрат, 1446,69 грн. інфляційних нарахувань та 219,20 грн. річних залишити без розгляду.

Щодо розрахунків за договором № П/ДН-3 07667/НЮ від 30.03.07 р. на надання послуг з прибирання внутрішніх приміщень і прилеглої території вокзалу станції Любо тин Південної залізниці, платником яких, згідно договору визначено Сумську дирекцію залізничних перевезень Південної залізниці, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи та підтвердили в судовому засіданні представники сторін, позивачем, передбачені договором та додатковою угодою до нього, об’єми робіт виконані в повному обсязі, на загальну суму 196050,47 грн., що підтверджено двосторонніми актами виконаних робіт за період з березня 2007 р. по березень 2008 р.

Оплата відповідачем виконана частково в сумі 185580,97 грн., залишок, відповідно, складає 10469,40 грн. – недоплата 2604,77 грн. за лютий 2008 р. та 7864,63 грн. –за березень 2008 р.

Відповідач вважає суму 10469,40 грн. безпідставно включену позивачем до калькуляції, посилаючись на результати зустрічної звірки, відображені у „Довідці зустрічної звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між Харківською філією ТОВ „Євро Сіті” та Сумською дирекцією залізничних перевезень Південної залізниці для з’ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підконтрольної установи за період з 01.07.06 р. по 31.12.07 р. № 06-23 від 07.03.08 р. та підписання даної Довідки директором та головним бухгалтером Харківської філії ТОВ „Євро Сіті”. Позивач, згідно акту звірки на 07.03.08 р. визнав за собою борг перед відповідачем в сумі 10469,40 грн.

З огляду на викладене, суд зазначає, що бухгалтерський акт звірки є тільки документом, по якому бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов’язань сторін підтверджується первинними документами –договором, актами, рахунками тощо.

Згідно п. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.06 р. № 550 „Про затвердження порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою”, зустрічна звірка проводиться з метою документального підтвердження обсягів операцій та розрахунків з підконтрольною організацією, за результатами якої складається довідка у двох примірниках, один –видається суб’єкту господарювання, що мав правові відносини з об’єктом контролю, другий примірник долучається до матеріалів ревізії. І лише в акті ревізії КРУ, згідно ст. 10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, мають бути пред’явлені вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Відповідач не довів належним чином, що сума 10469,40 грн. зафіксована в акті ревізії КРУ, що дало б право визнати дану суму як зайво сплачену відповідачем.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства.

Викладене змушує суд дійти висновку про безпідставну недоплату відповідачем вартості виконаних позивачем робіт в сумі 10469,40 грн. за договором № П/ДН-3 07667/НЮ від 30.03.07 р. та визнати відповідача таким, що прострочив, в зв’язку з чим, вимоги по стягненню з відповідача даної суми на користь позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних.

При здійсненні позивачем відповідного розрахунку, а саме, при визначені періоду нарахування, ним порушені рекомендації Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97 р. відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Верховний суд рекомендує, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з його урахуванням, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається зі слідую чого місяця.

Враховуючи, що, оскільки, відповідно до умов п.4.2 договору оплата виконаних робіт проводиться протягом 20 днів з моменту підписання акту здачі приймання робіт за місяць та приймаючи до уваги, що, відповідно розрахунків позивача роботи за січень відповідачем були оплачені повністю в сумі 15237,72 грн., за лютий –частково в сумі 12632,92 грн. ( борг склав 2604,77 грн.), а за березень 2008 р. вартість робіт, зазначена в акті 7864,63 грн. зовсім оплачена не була, відповідач визнаний таким, що прострочив оплату з 21.03.08 р. по 20.04.08 р. на суму 2604,77 грн. та з 21.04.08 р. –на суму 10469,40 грн. Сума інфляційних нарахувань визнана правомірною в розмірі 301,70 грн., а 3% річних –67,55 грн.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської області забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог представник відповідача вказує на те, що позивач необґрунтовано завищив вартість наданих ним послуг, оскільки вказані ним суми щомісячної премії та доплат за роботу в нічний час своїм працівникам у вказаний вище період не здійснював. На думку відповідача ці дії позивача звільняють відповідача від обов’язку оплати вказаної у пункті 4.1 укладеного між сторонами у справі договору вартості виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт. Проте дана позиція відповідача на думку колегії суддів являється хибною, заснованою на його власному довільному тлумаченні відповідачем норм цивільного та господарського законодавства України. При цьому колегія суддів враховує те, що саме невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов’язань , наявність у нього боргу перед позивачем могла бути однією з причин несвоєчасного виконання ним своїх зобов’язань перед іншими особами. З урахуванням зазначеного не має підстав не погодитися з висновком господарського суду Харківської області стосовно того, що довідка контрольно-ревізійної служби України в Сумській області не може слугувати у якості доказу заявленого відповідачем зустрічного позову, оскільки остання не містить належного правового обґрунтування нібито допущених позивачем правопорушень, через що відповідач вправі відмовитися від виконання ним прийнятих на себе договірних зобов’язань. Подання зустрічного позову фактично свідчить про намагання відповідача втрутитися у господарську діяльність позивача та необґрунтованої та не процесуальної зміни умов укладеного між ними договору. Таким чином наведені відповідачем у обґрунтування своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені ні матеріалами справи, ні додатково наданими сторонами у справі письмовими документами

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 106 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 13 серпня 2008 року у справі № 07/118-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя Погребняк В. Я.

Судді Бухан А.І.

Шевель О. В.