Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2008 року справа №53/304-07

Колегія суддів у складі: головуючого судді В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді В.О.Демченка

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача           -          Чепіженка Є.В.

1-го відповідача           -          Коваль В.В.

2-го відповідача          -          Новакова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вхідний № 3640Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 20 листопада 2007 року у справі № 53/304-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа ІМЦ", м. Харків

до 1. Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта", м. Київ

2. Дочірнього підприємства "СТАНКО-Харків ДП", м. Харків

про стягнення 107676,03 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 20 листопада 2007 року у справі №53/304-07 (суддя Прохоров С.А.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа ІМЦ" 90000,00 грн. основного боргу, 13607,54 грн. інфляційних та 4068,49 грн. 3% річних, витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн., 1076,76 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині задоволення позовних вимог до ДП "Станко-Харків ДП" відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20 листопада 2007 року та прийняти нове рішення, яким солідарно стягнути з ВАТ "Укрнафта" та ДП "Станко-Харків ДП" на користь ТОВ "Альфа ІМЦ" заборгованість у сумі 107676,03 грн., а також судові витрати у сумі 11194,76 грн. Разом з тим його представник в судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги в нього немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Перший відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Разом з тим представник першого відповідача в судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги в нього немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Другий відповідач свій відзив на апеляційну скаргу не подав, його уповноважений представник у судовому засіданні просить прийняте по справі рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, при цьому він зазначив, що господарський суд Харківської області належним чином дослідив усі матеріали справи та дав правильну правову оцінку обставинам спору.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що 18.02.2005 р. між ТОВ "Альфа ІМЦ" та ВАТ "Укрнафта" був укладений договір № 20/88-МТР купівлі-продажу, відповідно до умов якого ТОВ "Альфа ІМЦ" передає, а ВАТ "Укрнафта" приймає і оплачує продукцію згідно специфікацій, що є невід'ємною части¬ною Договору.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що ВАТ "Укрнафта" проводить опла¬ту продукції ТОВ "Альфа ІМЦ" на умовах, зазначених у специфікаціях до Договору.

05.09.2005 р. сторонами була підписана специфікація № 6 до вищезазначеного До¬говору. За умовами даної специфікації товаром, що поставлявся ТОВ "Альфа ІМЦ" для ВАТ "Укрнафта", була кислота НТФ виробництва ВАТ "Хімпром". На підставі накладної № 27/02 від 27.02.2006 р. ТОВ "Альфа ІМЦ" була відвантажена кислота НТФ у кількості 4 т. на загальну суму 90000,00 грн. Згідно довіреності серія ЯЛЧ № 440034, виданої 27.02.2006 р. Сироїд Петру Івановичу, ВАТ "Укрнафта" отримало ки¬слоту у кількості 4 т.

Згідно п.5. специфікації № 6 від 05.09.2005 р. умовами оплати є факт поставки то¬вару. Таким чином товар був отриманий ВАТ "Укрнафта" 27.02.2006р.

З урахуванням викладеного згідно вищезгаданої специфікації № 6 від 05.09.2005 р. до Договору ТОВ "Альфа ІМЦ" поставило ВАТ "Укрнафта" 27.02.2006 р. чотири тони Кислоти НТФ на суму 90000,00 грн. Відповідно до даної специфікації оплата за поставлений товар здійснюється по факту поставки. Таким чином у Позивача виникло зобов'язання перед Відповідачем по сплаті 90000,00 грн. за поставлену продукцію.

Але з вищезазна¬ченої дати по теперішній час ВАТ "Укрнафта" не виконало свої зобов’язання по договору та не оплатило ТОВ "Альфа ІМЦ" вартість постав¬леного товару у сумі 90000,00 грн.

На адресу ВАТ "Укрнафта" була направлена вимога № 30/03-2 від 30.03.2007р. що¬до сплати ТОВ "Альфа ІМЦ" суми заборгованості у розмірі 90 000,00 грн. за Договором купівлі-продажу № 20/88-МТР від 18.02.2005р., яка відхилена ВАТ "Укрнафта".

Також, Позивачем була направлена претензія № 19/04-1 від 19.04.2007р. з вимогою сплати заборгованості, але відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не погасив.

Окрім того, 03.03.2005 р. між ТОВ "Альфа ІМЦ" (Кредитором) та ДП "СТАНКО-Харків ДП" (Поручителем) укладено Договір поруки, за умовами якого (п.1), ДП "СТА-НКО-Харків ДП" поручається перед ТОВ "Альфа ІМЦ" за виконання зобов'язань Борж¬ника (ВАТ "Укрнафта"), що виникли з Договору № 20/88-МТР купівлі-продажу від 18.02.2005 р.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед креди¬тором як солідарні боржники.

Позивачем на адресу ДП "СТАНКО-Харків ДП" була направлена аналогічна пре¬тензія № 19/04-2 від 19.04.2007р. з вимогою сплати заборгованості.

Стосовно солідарної відповідальності боржників судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п. 1 Договору поруки, ДП "СТАНКО-Харків ДП" поручається перед ТОВ "Альфа ІМЦ" за виконання зобов'язань Боржника (ВАТ "Укрнафта"), що виникли з Договору № 20/88-МТР купівлі-продажу від 18.02.2005 р. При цьому строк дії поруки сторонами договору не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України, виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Правовідносини поруки врегульовані, зокрема Параграфом 3 (ст.553-559) Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За таких обставин, оскільки Договір поруки б/н від 03.03.2005 р. не містить строк дії поруки, ТОВ "Альфа ІМЦ" мало право пред'явлення вимоги до Поручителя - ДП "СТАНКО-Харків ДП" протягом 6 місяців від дня настання строку виконання зобов'язань ВАТ "Укрнафта" за Договором № 20/88-МТР купівлі-продажу від 18.02.2005 р. тобто у період з 27.02.2006 р. (дата відвантаження продукції на адресу ВАТ "Укрнафта") по 27.08.2006 р.

Проте, ТОВ "Альфа ІМЦ" пред'явлено вимогу до Поручителя - ДП "СТАНКО-Харків ДП" шляхом направлення претензії № 19/04-2 від 19.04.2007 г. При цьому, відповідно до вищенаведених норм законодавства укладений між сторонами Договір поруки б/н від 03.03.2005 р. на той час було припинено.

Таким чином, оскільки правовідносини поруки, що виникли з Договору б/н від 03.03.2005 р. між ТОВ "Альфа ІМЦ" та ДП "СТАНКО-Харків ДП" є припиненими з 28.08.2006 р., правові підстави щодо стягнення з ДП "СТАНКО-Харків ДП" як солідарного боржника заборгованості у сумі 107 676,03 грн. за Договором № 20/88 від 18.02.2005 р. відсутні.

Враховуючи, що сума основного боргу 1-м відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення заборгованості, а також, враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 90000,00 грн. суд першої інстанції визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. За таких обставин, позовні вимоги позивача в розмірі 13607,54 грн. інфляційних та 4068,49 грн. 3% річних суд першої інстанції також визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати складаються також з витрат по оплаті послуг адвоката, які у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Крім того позивачем було укладено угоду про надання послуг адвоката від 19.09.2007 року, відповідно до якого позивачем понесені витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № КО-2 (договір, копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю та видатковий касовий ордер долучені до матеріалів справи), витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу , оскільки з його вини справу було доведено до суду, які судом покладені на 1-го відповідача.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської області забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені позивачем у обґрунтування своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи та не відповідають нормам чинного законодавства України. Господарський суд області правомірно на підставі частини 4 статті 559 Цивільного Кодексу України визнав припинення договору поруки та обов’язку другого відповідача відповідати по прийнятим на себе першим відповідачем договірних зобов’язань. Разом з тим статтею 543 Цивільного Кодексу України передбачено право кредитора самостійно обирати відповідного боржника та стягувати відповідний борг саме з нього

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 20 листопада 2007 року по справі № 53/304-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

В.В.Афанасьєв

суддя

А.І.Бухан

суддя

В.О. Демченко