СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

09 січня 2008 року

Справа № 2-5/6955-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача 1: не з'явився;

відповідача 2: не з'явився;

3-ої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.) від 09.11.2007 у справі № 2-5/6955-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" (вул. Почайнинська, 38/44, м.Київ 70, 04070)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" (вул. Фрунзе, 8, м.Сімферополь, 95017)

Санаторно-курортного об'єднання "Алушта" (вул. Комунальна, 39, м.Сімферополь, 95000)

3-тя особа: акціонерне товариство закритого типу "Ваш вибір" (вул. Скрипниченко, 30/13, м.Сімферополь, 95000)

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя М.П. Гаврилюк) від 09.11.2007 у справі № 2-5/6955-2007 відмолено у позові товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим", Санаторно-курортного об'єднання "Алушта", 3-тя особа: акціонерне товариство закритого типу "Ваш вибір" про визнання недійсним договору.

Не погодившись з постановленим судовим актом, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, позов задовольнити.

В судове засідання, призначене на 09.01.2008 року, представники сторін та третьої особи не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшла телеграма, в якій він просив слухання справи відкласти у зв’язку з тим, що представник товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" знаходиться у відрядженні.

Проте, судова колегія не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

Відповідно до вимог частини 2 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Судова колегія звертає увагу на те, що заявник апеляційної скарги –товариство з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" –є юридичною особою, яка на свій розсуд розпоряджається наданими їй процесуальними правами та не обмежена у виборі представника. Більш того позивачем не було надано жодного доказу знаходження представника у відрядженні.

Від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" надійшла заява, в який викладено прохання про розгляд справи без участі його представника.

Також товариством з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" було надано заперечення на апеляційну скаргу.

Санаторно-курортне об'єднання "Алушта" та акціонерне товариство закритого типу "Ваш вибір" правом на участь своїх представників у судовому засіданні не скористались, про причини їх неявки суд не повідомили.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності сторін за наявними у справі доказами, оскільки згідно статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

При повторному розгляді справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України Севастопольський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання недійсним договору №К-05/1/2007 від 05.01.2007 року про купівлю-продаж цінних паперів у кількості 17364 шт., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим", санаторно-курортним об'єднанням "Алушта" та акціонерним товариством закритого типу "Ваш вибір".

Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначеною угодою були порушені права товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" як заставодержателя відчужених акцій. Також позивач зазначив, що директор товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" під час укладення спірного договору діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

У запереченні на позов санаторно-курортне об'єднання "Алушта" посилалось на те, що договір доручення та договір купівлі-продажу були укладені належним чином відповідно до вимог законодавства до 12.02.2007 року, тобто, до укладення договору застави цінних паперів №06-3.1.

У запереченнях, наданих товариством з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим", відповідач також не вбачає правових підстав для визнання спірного договору недійсним.

Третя особа –акціонерне товариство закритого типу "Ваш вибір" –надало пояснення, відповідно до яких позовні вимоги також вважає безпідставними.

Заявою від 09.10.2007 року позивач змінив підставу позовних вимог з огляду на те, що купівля-продаж акцій може відбуватись лише за умови оплати їх вартості грошовими коштами, а сплата за спірною угодою здійснювалась векселем, що є порушенням норм законодавства та підставою для визнання договору недійсним.

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на загальні положення про дійсність правочинів та спеціальне законодавство, якими є Закони України „Про заставу” та „Про цінні папери та фондовий ринок”.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до вимог статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як свідчать матеріали справи, 05.01.2007 року між акціонерним товариством закритого типу "Ваш вибір" та санаторно-курортним об'єднанням "Алушта" був укладений договір доручення №К-05/2007 на купівлю цінних паперів, емітованих закритим акціонерним товариством „Санаторий „Морской уголок”.

На виконання зазначеного договору доручення 05.01.2007 року був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів (простих іменних акцій) №К-05/1/2007, згідно з умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" передало у власність санаторно-курортного об'єднання "Алушта" 17364 простих іменних акцій.

Водночас, відповідно до договору застави №06-3.1 від 12.02.2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" є заставодержателем зазначених акцій. Дані акції були передані у якості забезпечення виконання зобов’язань за договором позики №01/03 від 22.02.2005 року. На виконання даного договору до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений запис за №4485833 від 12.02.2007 року про обтяження вищезгаданого пакету акцій на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна".

Відповідно до вимог Закону України „Про заставу” та Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” під заставою розуміється право заставодержателя (обтяжувача) на рухоме майно боржника або обмеження права боржника на рухоме майно. Таким чином, позивач вважає, що він є власником речового права на чуже майно, що полягає у праві на набуття права власності на предмет застави відповідно до договору, або отримання коштів від його реалізації у випадку невиконання боржником своїх зобов’язань за основним договором.

Згідно з частиною частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що договір доручення та договір купівлі-продажу були укладені до вчинення договору застави №06-3.1 від 12.02.2007 року.

Крім того, на підтвердження укладення угоди від 05.01.2007 року товариством з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" було підписано передавальне розпорядження, а також було передано повіреному санаторно-курортного об'єднання "Алушта" –акціонерному товариству закритого типу "Ваш вибір" сертифікат акцій серії №0000004, код випуску UA , який підтверджує право власності на цінні папери.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України „Про Національну депозитарну систему т особливості електронного обігу цінних паперів в України” (який діяв у редакції на момент здійснення правочину), право власності на іменні цінні папери, випущені у документарній формі переходить до нового власника шляхом повного індосаменту, тобто право власності до санаторно-курортного об'єднання "Алушта" на придбані прості іменні акції за договором купівлі-продажу цінних паперів № К-05/1/2007 перейшло в момент підписання передавального розпорядження №Р-1 від 05.01.2007 року та передачі цього документа разом із сертифікатом акцій до нового власника.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України „Про Національну депозитарну систему т особливості електронного обігу цінних паперів в України” підставою для внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів є документи (пакет документів), на підставі яких переходить право власності на відповідні цінні папери. Відповідно до вимог вищезгаданого Закону виникнення права власності на цінні папери не пов’язано з моментом реєстрації прав на цінні папери, а реєстр є лише переліком станом на відповідну дату власників та номінальних держателів іменних цінних паперів, що дає змогу ідентифікувати цих власників, номінальну вартість і вид належних їм цінних паперів.

Таким чином право власності на придбані санаторно-курортним об'єднанням "Алушта" за договором купівлі-продажу №К-05/1/2007 прості іменні акції виникло у їх покупця з моменту підписання директором товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" Валяєвим О.П. передавального розпорядження від 05.01.2007 року.

Також, згідно з положеннями статті 194 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 4 Закону України „Про цінні папери та фондовий ринок”, з моменту підписання передавального розпорядження (здійснення повного індосаменту), усі права, посвідчені таким цінним папером, переходять до нового власника.

Отже, цінні папери, що відчужені за спірним договором, на момент укладення договору застави від 12.02.2007року вже належали на праві власності санаторно-курортному об'єднанню "Алушта".

За таких обставин висновок суду першої інстанції про безпідставність посилання товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" на приналежність йому спірних акцій за ознаками права власності відповідно до договору застави Д 06-3.1 відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Також позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження відсутності у директора товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" –Валяєва О.П. повноважень на здійснення спірного правочину, оскільки сума договору, пропорційна розміру уставного фонду підприємства, дозволяла прийняти йому одноособове рішення про продаж цінних паперів.

У матеріалах справи міститься копія протоколу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" від 28.07.2004 року, відповідно до змісту якого Валяєву О.П. надано повноваження на здійснення та підписання право чинів від імені товариства на суму до 25000000,00 грн.

Безпідставними є посилання позивача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права у частині недостатньої мотивації судового рішення з врахуванням змінених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 104 Господарського процесуального кодексу України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Оскільки права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в який така особа не є, вищенаведене порушення не можна визнати підставою для скасування правильного по суті рішення.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України №07/034 від 30.01.2007 року у справі №1/138-14/318-9/273 та Вищого господарського суду України від 20.07.2005 року у справі №20-2/149.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права щодо порядку проведення експертизи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, відповідно до частини 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, судовий експерт має право відмовитись від дачі висновку, якщо наданих йому матеріалів недостатньо або якщо він не має необхідних знань для виконання покладеного на нього обов'язку.

Також не відповідають дійсності доводи щодо порушення судом першої інстанції вимог статей 32, 33, 53 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до вимог статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" не навів правових норм, відповідно до яких рішення приймається судами лише за наявності оригіналів документів.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна".

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.11.2007 у справі № -5/6955-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                          О.В. Дугаренко

М.І. Ткаченко