ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.11.2008 року                                                            Справа № 15/78пн

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                                        Семендяєвої І.В.

суддів                                                            Зуєвич А.М.

Парамонової Т.Ф.

за присутністю секретаря

судового засідання                                        Антонової І.В.

та представників сторін:

від прокуратури                                        - Біловольченко Л.О., посвідчення № 271

від 16.05.07, помічник прокурора Артемівського                               району м. Луганська;

від позивача                                         - Ващенко Ю.К., довіреність № 14 від 20.03.08,                                         головний спеціаліст-юрисконсульт;

від відповідача                                        - повноважний представник не прибув;

від третьої особи, яка

не заявляє самостійних вимог

на предмет спору,

на стороні відповідача                     - Кулагін О.О., ліквідатор Луганського обласного                               АТЗТ „Втормет”, ухвала господарського суду                               Луганської області по справі № 20/34б

від 04.09.08;

- Скупінський О.В., довіреність № 1 від 03.11.08,                               представник за довіреністю Луганського обласного                     АТЗТ „Втормет”,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                      Регіонального відділення Фонду Державного

майна України по Луганській області, м. Луганськ

та

апеляційне подання                              Прокурора Артемівського району м. Луганська

на рішення

господарського суду                               Луганської області

від                                                             23.09.08 (підписано 29.09.08)

у справі                                                  № 15/78пн (головуючий суддя – Пономаренко Є.Ю,                               судді – Мінська Т.М., Яресько Б.В.)

за позовом                                                  Прокурора Артемівського району м. Луганська в                                         інтересах держави в особі регіонального відділення                               Фонду Державного майна України

по Луганській області, м. Луганськ

до відповідача                                        Товариства з обмеженою відповідальністю                                                   „Луганський комбінат Втормет”, м. Луганськ

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог

на предмет спору,

на стороні відповідача                     Луганське обласне акціонерне товариство

закритого типу „Втормет”, м. Луганськ

про                                 визнання права власності та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Артемівського району м. Луганська (далі за текстом - прокурор Артемівського району, заявник) звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду Державного майна України в Луганській області (далі за текстом –РВ ФДМУ по Луганській області, позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю „Луганський комбінат Втормет” (далі за текстом –ТОВ „Луганський комбінат Втормет”, відповідач) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Луганського обласного акціонерного товариства закритого типу „Втормет” (далі за текстом –ЛО АТЗТ „Втормет”, третя особа) про визнання права власності та витребування майна.

Рішенням господарського суду Луганської області від 23.09.08 у справі № 15/78пн у задоволенні позову про визнання права власності за державою в особі РВ ФДМУ по Луганській області на будівлю клубу, розташовану за адресою: м. Луганськ, вул. А. Ліньова, 81А та витребування у відповідача державного майна –будівлі клубу, розташованої за адресою: м. Луганськ, вул. А. Ліньова, 81А, відмовлено повністю.

Дане судове рішення мотивовано ч. 1 ст. 210, ст. 334, ч. 3 ст. 640, ст. 657 Цивільного кодексу України; ст. 24 Закону України „Про приватизацію державного майна” (станом на 15.09.94); ст. 21 Закону України „Про власність”; ст. 2 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств”; п. 42 Методики оцінки вартості об’єктів приватизації, затвердженою Постановою КМУ від 08.09.93 № 717; наказами РВ ФДМУ по Луганській області від 19.05.94 № 635 та від 29.06.94 № 857; договором купівлі-продажу від 30.06.94; актом приймання-передачі від 15.09.94 та свідоцтвом про право власності від 15.09.94 № 106-09.

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, до Луганського апеляційного господарського суду звернулись: позивач з апеляційною скаргою від 09.10.08 № 10-01-04083, якою просить замінити неналежного відповідача, скасувати рішення господарського суду Луганської області від 23.09.08 по справі № 15/78пн та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов та заявник з апеляційним поданням від 13.10.08 № 3010вих-08, яким просить допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем, скасувати рішення господарського суду Луганської області від 23.09.08 по справі № 15/78пн та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач та заявник вказують на те, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, а саме: в мотивувальній частині рішення суд вказав на те, що позов подано до ТОВ „Луганський комбінат „Втормет”, яке не є належним відповідачем у справі, тому що воно не набуло права власності на спірний об’єкт. Судом першої інстанції було з’ясовано, що право власності на спірний об’єкт в передбаченому законом порядку ТОВ „Луганський комбінат Втормет” не набуло, об’єкт перебуває на балансі ЛО АТЗТ „Втормет”, але господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, порушив вимоги ч. 3 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України та не звернувся до РВ ФДМУ в Луганській області стосовно заміни первісного відповідача належним відповідачем та виніс рішення по справі за відсутності жодних пояснень належного відповідача. Крім того, позивач вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права.

Луганський апеляційний господарський суд на підставі ст. 98 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 15.10.08 прийняв до провадження апеляційну скаргу позивача, а ухвалою від 16.10.08 прийняв до провадження апеляційне подання заявника по справі.

Розпорядженнями голови Луганського апеляційного господарського суду від 15.10.08 та 16.10.08 для розгляду вказаної вище апеляційної скарги та апеляційного подання на рішення місцевого господарського суду призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Семендяєва І.В., судді –Зуєвич А.М, Парамонова Т.Ф.

Відповідно до п. 3 роз’яснень президії Вищого господарського суду України від 28.03.02 № 04-5/366 апеляційна скарга позивача та апеляційне подання заявника розглядаються в одному апеляційному провадженні.

Відзивом на апеляційне подання від 04.11.08 б/н РВ ФДМУ в Луганській області вважає викладені доводи прокурора Артемівського району обґрунтованими, а апеляційне подання таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Також РВ ФДМУ згодне з обґрунтуванням порушення судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення. Крім того, такі ж самі доводи були викладені РВ ФДМУ в апеляційній скарзі на рішення господарського суду від 23.09.08 по справі № 15/78пн.

Запереченням на апеляційну скаргу ліквідатор ЛО АТЗТ „Втормет” Кулагін О.О. від 04.11.08 № 2 просить у задоволенні апеляційного подання прокурора Артемівського району м. Луганська в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Луганській області відмовити, а рішення від 23.09.08 по справі № 15/78пн залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

За змістом ст. 101 вказаного Кодексу у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та апеляційного подання, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що апеляційна скарга та апеляційне подання не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Місцевим господарським судом зроблено обґрунтований системний аналіз законодавства, відповідно до якого є безпідставними твердження заявника позову про те, що третя особа - Луганське обласне акціонерне товариство закритого типу „Втормет” не є власником спірного майна - будівлі клубу, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. А. Ліньова, 81А, у зв’язку з чим незаконно здійснила відчуження вказаного спірного майна.

Як свідчать матеріали справи та встановлено місцевим господарським судом, 30.06.94 було приватизовано орендне підприємство „Втормет” шляхом викупу організацією орендарів за договором купівлі-продажу від 30.06.94, який укладений позивачем та організацією орендарів Луганського обласного орендного підприємства „Втормет” та зареєстрований в реєстрі за № 2-2586.

До укладання договору купівлі-продажу були проведені такі дії:

- за наказом РВ ФДМУ по Луганській області від 19.05.1994р. № 635 створено інвентаризаційну комісію та комісію по оцінці вартості майна Луганського обласного орендного підприємства “Втормет”;

- наказом РВ ФДМУ по Луганській області від 29.06.1994р. № 857 було ухвалено рішення про приватизацію державного майна Луганського обласного орендного підприємства “Втормет”;

- наказом позивача від 27.06.1994р. № 820 затверджено акт оцінки вартості орендованого майна, яке підлягало приватизації організацією орендарів орендного підприємства “Втормет”, у п. 17.2 розділу 17 якого вказана вартість майна, для якого встановлені пільги у розмірі 117218 тис. крб. - балансової та 81338 тис. крб. –залишкової вартості.

Після укладення 30.06.94 договору купівлі-продажу державного майна 15.09.94 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі цього майна.

Відповідно до акту приймання-передачі організації орендарів передано державне майно цілісного майнового комплексу вартістю 11074119 тис. крб.; крім того, на баланс підприємства передано безоплатно об’єкти соціально-побутового призначення балансовою вартістю 117218 тис. крб. (залишкової вартості 81338 тис. крб).

Зазначена вартість (117218 тис. крб. - балансова / 81338 тис. крб. - залишкова) складається з об’єктів соціально-культурної сфери, придбаних за рахунок ФЕС (фонду економічного стимулювання) орендного підприємства “Втормет” (а.с. 19 т.І); саме до складу цих об’єктів входить спірна будівля клубу.

За поясненням РВ ФДМУ по Луганській області від 23.09.08, Фонд економічного стимулювання, за рахунок якого придбано спірне майно є фондом, аналогічним фонду соціального розвитку підприємства.

15.09.94 організації орендарів Луганського обласного орендного підприємства “Втормет” було видано свідоцтво про право власності від 15.09.94 №106-09.

У подальшому, Луганське обласне орендне підприємство “Втормет” було перетворено в Луганське акціонерне товариство закритого типу „Втормет”, яке згідно п. 1.1 Статуту є правонаступником орендного підприємства .

Постановою Господарського суду Луганської області від 20.07.06 по справі № 20/34б ЛО АТЗТ “Втормет” визнано банкрутом.

21.02.08 відбулись прилюдні торги з продажу майна банкрута, за результатами яких між ЛО АТЗТ “Втормет”, як продавцем, та ТОВ “Луганський комбінат “Втормет”, як покупцем, 22.02.08 складено та підписано договір купівлі-продажу майна №1 - будівлі клубу за адресою: м. Луганськ, вул. А. Ліньова, 81А.

Даний договір укладено в простій письмовій формі, нотаріально не засвідчений та не здійснена його державна реєстрація в єдиному державному реєстрі правочинів.

Як зазначає саме заявник позову, зазначений договір є нікчемним, і це підтверджується наступним.

Згідно ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Також, в ч. 1 ст. 210 ЦК України встановлено, що правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У даному випадку, договір купівлі-продажу між третьою особою та відповідачем складений в простій письмові формі, не був посвідчений нотаріально та не здійснена його державна реєстрація як правочину, тому відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України цей договір є нікчемним.

Наслідком нікчемності договору купівлі-продажу для даної справи є те, що відповідач у справі не є власником спірної будівлі клубу, не володіє нею; крім того, відповідач фактично будівлею клубу не користується, що підтверджується актами перевірок стану утримання, збереження та використання майна, яке не увійшло до статутного фонду АТЗТ “Втормет” від 31.07.07. та від 03.07.08, у них вказується, що будівля клубу на даний час не використовується.

Таким чином, ТОВ „Луганський комбінат „Втормет” не може бути відповідачем за даним позовом.

У апеляційній скарзі позивач та у апеляційному поданні прокурор послались на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме на те, що суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем (ч. 3 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України), але господарський суд Луганської області цього (заміну відповідача) не зробив та виніс рішення по справі. ЛО АТЗТ „Втормет”, як третя особа, відзив на позов та витребувані документи не подав, участі в судових засіданнях не брав, внаслідок чого суд вирішив спір за відсутності пояснень належного відповідача.

Ці доводи апеляційної скарги та апеляційного подання не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

Передбачена ч. 3 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України заміна неналежного відповідача належним є правом, а не обов’язком господарського суду при розгляді справи. Крім того, заявник позову, посилаючись у позові на нікчемність договору купівлі-продажу знав, що визначений ним відповідач –ТОВ „Луганський комбінат „Втормет” не набув права власності на спірне майно і це спірне майно залишилось у володінні третьої особи –ЛО АТЗТ „Втормет”, тобто мав можливість сам визначити належного відповідача або подати клопотання про заміну первісного відповідача належним, але цього не зробив.

Заявник позову визначив процесуальний статус ЛО АТЗТ „Втормет” у якості третьої особи, яка є учасником судового процесу і відповідно до ч. 4 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України користується процесуальними правами і обов’язками сторони, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

ЛО АТЗТ „Втормет”, як третя особа, 10.06.08 надала відповідь на позовну заяву та всі необхідні документи, які залучені до матеріалів справи (а.с. 63-93 т. І), а представник третьої особи –арбітражний керуючий Чугунова В.О. приймала участь у судовому засіданні 10.06.08. Те, що ЛО АТЗТ „Втормет” більш ретельно виконало б свої обов’язки та скористалося своїм процесуальним правом у якості відповідача не є безперечним фактом і ніяк не вплинуло на результат розгляду даного господарського спору.

Суд апеляційної інстанції з вищезазначених підстав відхиляє вимоги апеляційної скарги та апеляційного подання прокурора Артемівського району про заміну первісного відповідача належним відповідачем і зазначає, що якщо навіть відбулась би заміна первісного відповідача на належного, то це б не змінило результати розгляду справи, оскільки ніякі нові докази на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем та третьою особою не подані, нові обставини справи не встановлені.

Таким чином, ТОВ „Луганський комбінат „Втормет” є неналежним відповідачем по справі, тому у задоволенні позову до такого відповідача слід відмовити.

Також матеріалами справи не доведено, що спірна будівля клубу є на даний час державною власністю.

Як вище зазначалось, згідно п. 17.2 розділу 17 акту оцінки, затвердженого наказом РВ ФДМУ по Луганській області від 27.06.1994р. № 820, виключена з вартості майна, яку повинен сплатити покупець в процесі приватизації, вартість майна, для якого встановлені пільги у розмірі 117218 тис. крб. - балансової та 81338 тис. крб. –залишкової вартості, яка складається з об’єктів соціально-культурної сфери, придбаних за рахунок фонду економічного стимулювання орендного підприємства “Втормет”; до складу цих об’єктів входить спірна будівля клубу.

Згідно акту приймання-передачі від 15.09.94 РВ ФДМУ по Луганській області організації орендарів передано державне майно цілісного майнового комплексу вартістю 11074119 тис. крб., та крім того, на баланс підприємства передано, зокрема –безоплатно об’єкти соціально-побутового призначення балансовою вартістю 117218 тис. крб. (81338 тис. крб. –залишкової вартості).

Таким чином відбулась в процесі приватизації державного майна орендного підприємства “Втормет” безоплатна передача органом приватизації об’єкту соціально-побутового призначення, в тому числі спірної будівлі клубу, відповідно до ст. 24 Закону України “Про приватизацію державного майна”.

Дана стаття має назву „Безоплатна передача державного майна” і знаходиться у Розділі IV “Соціальні питання приватизації”.

Згідно ч. 2 зазначеної статті, в редакції Закону станом на час приватизації державного майна орендного підприємства “Втормет”, товариству покупців, створеному працівниками підприємства згідно з статтею 8 цього Закону, яке стало власником свого підприємства в результаті викупу підприємства, купівлі його на аукціоні, за конкурсом, придбання 51 і більше відсотків акцій, за його згодою відповідний державний орган приватизації безоплатно передає об'єкти соціально-побутового призначення, створені за рахунок коштів фонду соціального розвитку (аналогічних фондів) зазначеного підприємства із зменшенням ціни, за яку було придбано майно підприємства, на суму початкової ціни зазначеного майна. Ці пільги поширюються на викуп державного майна орендними підприємствами.

Відповідно до п. 42 Методики оцінки вартості об'єктів приватизації, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.93 № 717, вартість майна цілісного майнового комплексу зменшується на вартість майна, що належить орендареві, та вартість майна, для якого встановлено пільги (безоплатна передача об'єктів соціально-побутового призначення).

Згідно з ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час приватизації державного майна орендного підприємства “Втормет”, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором, а спірне майно було передано набувачу за актом приймання-передачі від 15.09.94.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до законодавства про приватизацію державного майна, яке діяло в період приватизації державного майна, від орендного підприємства „Втормет” відбувся безоплатній перехід спірного об’єкту у власність організації орендарів Луганського обласного акціонерного товариства закритого типу „Втормет” без сплати його вартості в порядку пільгової приватизації, що підтверджується наступним.

Згідно ст. 21 Закону України “Про власність” (який діяв станом на час приватизації орендного підприємства “Втормет”) право колективної власності виникає на підставі: добровільного об'єднання майна громадян і юридичних осіб для створення кооперативів, акціонерних товариств, інших господарських товариств і об'єднань; передачі державних підприємств в оренду; викупу колективами трудящих державного майна; перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства; безоплатної передачі майна державного підприємства у власність трудового колективу, державних субсидій; пожертвувань організацій і громадян, інших цивільно-правових угод.

Одним із принципів приватизації закріплених в ст. 2 Закону України “Про приватизацію майна державних підприємств”(в редакції на час приватизації державного майна орендного підприємства “Втормет”), є принцип надання пільг на придбання державного майна членами трудових колективів підприємств, що приватизуються.

Лише нова редакція Закону України “Про приватизацію державного майна”, прийнята Законом України N89/97-ВР від 19.02.97 передбачає, що майно соціально-побутового призначення передається без права продажу.

Тобто, лише з 1997р. законодавством встановлено застереження, з яких можна зробити висновок, що таке майно передається у володіння та користування без права продажу, що виключає набуття права власності.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України “Про приватизацію державного майна”, в редакції Закону від 19.02.97, за рішенням державного органу приватизації об'єкти соціально-побутового призначення в разі відмови трудових колективів підприємств, що приватизуються, від приватизації цих об'єктів можуть передаватися місцевим радам згідно з законодавством. У разі неможливості утримання за рахунок коштів місцевого бюджету об'єктів соціально-побутового призначення, створених за рахунок коштів фонду соціального розвитку (аналогічних фондів) підприємства, що приватизується, зазначені об'єкти можуть безоплатно передаватися господарському товариству, створеному працівниками підприємства відповідно до статті 8 цього Закону, до складу якого ввійшло не менш як 50 відсотків працівників підприємства, за умови їх цільового використання та належного утримання і без права продажу.

Оскільки даний Закон не має зворотної сили у часі, норма ст. 24 зазначеного Закону, в редакції прийнятій через три роки після передачі спірної будівлі, не може застосовуватися до спірних правовідносин.

Викладена правова позиція підтримана у постановах Вищого господарського суду України та Верховного суду України (а. с. 140-150 т. І, а. с. 1-3 т. ІІ).

Інші доводи апеляційної скарги та апеляційного подання відхиляються у зв’язку з їх необґрунтованістю.

Питання про стягнення державного мита за позовом, апеляційною скаргою та апеляційним поданням, а також витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу не вирішується, так як позивача за позовом та апеляційною скаргою звільнено від сплати цих судових витрат.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду Державного майна України по Луганській області № 10-01-04083 від 09.10.08 та апеляційне подання Прокурора Артемівського району м. Луганська № 3010вих-08 від 13.10.08 на рішення господарського суду Луганської області від 23.09.08 у справі № 15/78пн залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 23.09.08 у справі № 15/78пн залишити без змін.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                            І.В. Семендяєва

Суддя                                                                                А.М.Зуєвич

Суддя                                                                                Т.Ф.Парамонова