ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2008 р.

Справа № 9/220/08

м. Одеса

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.В. Сидоренко

суддів Н.Б. Таценко, М.А. Мишкіної

при секретарі судового засідання Скуділо О.В.

за участю представників сторін

від позивача – Краснобаєв В.С., Мєшкова Є.П.

від відповідача - Толстоухова Н.С., Сорокопуд І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю „Укрморшлях”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 07.08.2008 р.

у справі № 9/220/08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Укрморшлях”

до Державного підприємства „Дельта-Лоцман”

про внесення змін до договору

В судовому засіданні оголошувалась перерва

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням господарського суду від 07.08.2008 р. (суддя Смородінова О.Г.) в позові товариства з обмеженою відповідальністю „Укрморшлях” (далі - ТОВ „Укрморшлях”) відмовлено, оскільки суд дійшов висновку, що підстави, по яким позивач просить внести зміни до угоди не містяться а ні в договорі, а ні в нормативних актах, що регулюють спірні правовідносини; довідки Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії не являються належними доказами в розумінні ст. 34 ГПК України та не можуть бути підставою для відстрочення виконання зобов'язань. Крім того, суд першої інстанції посилається на обставину існування строку реалізації проекту загальнодержавного значення терміном в 22 місяці.

Не погоджуючись з судовим рішенням ТОВ „Укрморшлях” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його (рішення) скасувати та прийняти нове, задовольнивши позовні вимоги повністю. При цьому скаржник вважає, що господарським судом зроблено невірний висновок щодо застосування п. 7 договору № 843/В-07 від 21.09.2007 р. та п. 19 Загальних умов, оскільки, відповідно до п. 19 наведених умов, виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт і являються підставою, в даному випадку, для внесення змін до договору № 843/В-07 від 21.09.2007 р.

Крім того, скаржник вважає, що судом не було прийняті до уваги положення п. 6 т. 19 робочого проекту „Створення глибоководного суднового ходу Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти. Повний розвиток”, затвердженого розпорядженням Кабінету міністрів України № 351-р від 30.05.2007 р, згідно яких проведення будівельних робіт в зимовий період передбачається при відсутності льодового покриття, роботи зупиняються під час переходу середньодобової температури нижче за 0 °С. Відтак, на думку скаржника, зупинення робіт у зимовий період під час переходу середньодобової температури нижче за 0 °С є обов'язковою для виконання позивачем умовою. Також, ТОВ „Укрморшлях” зазначає, що згідно обов'язкових постанов по морському торговому порту Усть-Дунайськ, вантажні роботи на рейді порту дозволяються при силі вітру до 12 м/с, а морехідність плав кранів обмежена висотою хвилі до 1 м.

На думку скаржника, довідки Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії є єдиними неналежними та важливими доказами несприятливих гідрометеорологічних умов у вказаному регіоні, оскільки Дунайська гідрометеорологічна обсерваторія є єдиним компетентним та офіційним органом, уповноваженим здійснювати спостереження за гідрометеоумовами у регіоні, де проводились роботи згідно з договором № 843/В-07 від 21.09.2007 р.

В запереченнях на апеляційну скаргу від 14.10.2008 р. державне підприємство „Дельта-Лоцман” (далі - ДП „Дельта-Лоцман”) зазначає, що твердження скаржника є необґрунтованими та безпідставними, просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв’язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а, згідно до приписів ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2007 р. між ТОВ „Укрморшлях” (Генпідрядник) та ДП „Дельта-лоцман” (Замовник) укладено договір № 843/В-07 (далі –Договір), за умовами якого замовник доручає, а генпідрядник забезпечує, відповідно до проектної документації та умов договору, виконання робіт з будівництва огороджуючої дамби на морському барі згідно з робочим проектом „Створення глибоководного суднового ходу Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти. Повний розвиток”.

Відповідно до п. 4 вказаного договору ТОВ „Укрморшлях” розпочинає виконання робіт протягом п'яти календарних днів з дня виконання ДП „Дельта-лоцман” зобов'язань щодо передачі проектної та дозвільної документації та сплати авансу і завершує виконання робіт не пізніше 31.12.2007 р.

Додатковою угодою № 2 від 24.12.2007 р. (т. 1, а. с. 23) сторонами були внесені зміни до п. 4 вказаного договору щодо завершення виконання робіт і вони домовились, що роботи будуть завершені не пізніше 28.03.2008 р. При цьому, будь-які зміни до умов договору в частині продовження строку його дії (п. 88) сторони не внесли.

18.03.2008 р. Генпідрядник звернувся до Замовника з листами №№ 93/08, 94/08 (т. 1, а. с. 27-28), в яких просив надати ТОВ „Укрморшлях” на узгодження уточнений план фінансування з урахуванням наданого генпідрядником проекту та графіку виконання робіт, узгодити уточнений календарний графік виконання робіт шляхом підписання додаткової угоди № 3 до Договору. При цьому, скаржник, посилаючись у згаданих листах на порушення ДП „Дельта-лоцман” умов фінансування (додаток № 4 до договору № 843/В-07 від 21.09.2007 р.) та п. 45 договору № 843/В-07, просив Замовника узгодити уточнений календарний графік виконання робіт шляхом підписання додаткової угоди до Договору, а в доданій до листа № 94/08 додатковій угоді № 3 до Договору пропонував Замовнику погодити збільшення терміну виконання робіт більш ніж на 9-ть місяців, до 31.12.2008 р., з внесенням відповідних змін в п. п. 4 і 88 Договору.

Листами № 1291 від 25.03.2008 р. та № 1600 від 09.04.2008 р. (т.1, а. с. 33-34, 35-36) Замовник повідомив Генпідрядника про свою незгоду на збільшення терміну виконання робіт і укладення зазначеної вище додаткової угоди № 3 до Договору та про закінчення 28.03.2008 р. строку його (Договору) дії. Також Замовник в наведених листах, з посиланням на приписи ч. 3 ст. 612 ЦК України, зазначив, що відмовляється приймати від ТОВ „Укрморшлях” виконання зобов’язань за Договором, що залишились невиконаними станом на 28.03.2008 р., оскільки Замовником, внаслідок прострочення Генпідрядником, втрачений інтерес до такого виконання.

Обґрунтовуючи наведену в листах №№ 1291 і 1600 зазначену вище правову позицію, ДП „Дельта-лоцман” посилалось на те, що: 1) скаржник із обумовленого обсягу робіт по будівництву огороджуючої дамби, який сторонами визначений у розмірі 132300 куб. м (п. 2 Договору), виконав лише за весь час виконання своїх зобов’язань (з моменту укладення Договору) обсяг робіт у розмірі 6616 куб. м, що складає тільки 5% передбаченого Договором обсягу; 2) скаржник, станом на 19.03.2008 р., має перед ДП „Дельта-лоцман” заборгованість у розмірі 737464 грн.; 3) дії скаржника по несвоєчасному закриттю ним авансів зумовили неможливість додержання Замовником у 2007 р. затвердженого плану фінансування об’єкту.

Отримавши зазначені вище листи, ТОВ „Укрморшлях”, згідно до приписів ч. 4 ст. 188 ГК України, звернувся до господарського суду з даним позовом і просив внести відповідні зміни до Договору, продовживши, у відповідності до умов додаткової угоди № 3, термін його (Договору) дії і термін виконання його зобов’язань до 31.12.2008 р.

Як вбачається з позовної заяви, скаржник, з посиланням на приписи ст. 614 ЦК України, стверджує, що ним добросовісно здійснено всі заходи щодо виконання зобов’язань у визначений договором термін та його вина за їх (зобов’язань) порушення відсутня. Обґрунтовуючи цю свою правову позицію скаржник зазначає, що своєчасному виконанню зобов’язань перешкоджали несприятливі гідрометеорлогічні умови, які, на його думку, підтверджується довідками Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії.

В апеляційній скарзі ТОВ „Укрморшлях” просить оскаржуване судове рішення скасувати, задовольнивши його позовні вимоги повністю. При цьому він посилається на наведені вище, в мотивувальній частині цієї постанови, підстави, а також на підставу порушення господарським судом норм процесуального права.

Обговоривши доводи ТОВ „Укрморшлях”, судова колегія вважає, що оскаржуване судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Такий висновок колегії суддів базується на наступному.

Як вбачається з позову предметом даного спору являється зобов’язання Замовника внести зміни до умов Договору щодо збільшення більш ніж на 9-ть місяців строку його дії та строку виконання скаржником його зобов’язань. За своєю юридичною природою дії по зміні умов договору являються угодами, а тому до них слід застосовувати загальні правила про договір, які визначені законодавцем в Розділі ІІ Книги 5 ЦК України. При цьому до спірних правовідносин з врахуванням приписів ч. 2 ст. 9 ЦК України та ч. 7 ст. 179 ГК України слід застосовувати саме положення ЦК України, які безпосередньо регулюють такі правовідносини.

Аналізуючи положення норм ЦК України слід зробити висновок, що законодавець перш за все визначив свободу договору, тобто сторони являються вільними, в тому числі, і у визначенні умов договору (ст. 627); укладений договір являється обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629); договір являється укладеним, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов (ст. 638), при цьому в ч. 3 ст. 180 ГК України законодавець визначив, що на відміну від цивільних договорів, в господарських договорах строк їх дії являється саме суттєвою умовою; зміна договору допускається лише за згодою сторін, також договір може бути змінений за рішенням суду в разі істотного порушення договору другою стороною, в інших встановлених договором випадках (ст. 651) або в разі істотної зміни обставин (ст. 652).

Оцінюючи доведеність позову з огляду саме на положення зазначених вище норм чинного законодавства, які безпосередньо регулюють такі правовідносини, судова колегія приходить до висновку, що позивач взагалі не обґрунтував свій позов.

Так, як в позові так і в апеляційній скарзі ТОВ „Укрморшлях” зазначає лише на відсутність з його боку вини, з посиланням на приписи ст. ст. 612, 614 ЦК України. Разом з тим, зазначені норми чинного законодавства регулюють правові наслідки, які виникають в результаті порушення зобов’язань та відповідальність сторін за таке порушення, а не підстави саме для зміни умов договору. Відтак, згадані доводи судовою колегією до уваги не приймаються з урахуванням безпосередньо предмету позову.

Також скаржник посилається на доведеність ним наявності несприятливих погодних умов, що, на його думку, є також підставою для внесення саме змін до умов Договору. При цьому, скаржник доводить, що наявність таких несприятливих погодних умов не потрібно засвідчувати в Торгово-промисловій палаті згідно до п. 74 Договору, що необхідність зупинення виконання зобов’язань за Договором під час наявності таких несприятливих погодних умов обумовлена і п. 6 тому 19 Робочого проекту (т. 1, а. с. 99-101).

Судова колегія вважає, що ТОВ „Укрморшлях”, наводячи зазначені вище обставини знов помилявся щодо предмету позову, який ним був заявлений. Так, наведені обставини можуть бути підставою для відсунення виконання зобов’язання при додержанні умов п. 74 Договору (щодо письмового повідомлення) на 39 днів (944 години : 24 години), але не являються підставами для зобов’язання іншої сторони за договором погодити зміни умов такого договору. При цьому, судова колегія враховує ту обставину, що згідно пунктів 78, 79 Договору (в них визначений порядок внесення змін до Договору), сторони не встановили і не погодили при укладенні Договору будь-які конкретні обставин, що повинні ними прийматись як підставами для зміни умов цього Договору.

Відтак, враховуючи визначене законодавцем основне правило щодо свободи договору, а також відсутність погодження сторонами в умовах Договору конкретних обставин для його зміни, колегія суддів приходить до висновку, що, в разі відсутності згоди однієї із сторін, договір може бути змінений за рішенням суду лише з підстав, визначених законодавцем. Такі підстави законодавець наводить в ст. ст. 651, 652 ЦК України, про що вже зазначалось раніше, і ними (підставами) можуть бути лише обставини істотного порушення однією стороною умов договору (при цьому, під істотним законодавець визначає таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, що вона розраховувала при укладенні договору). Стосовно наведеного вище положення слід зазначити, що відповідач саме з підстав істотного порушення позивачем умов Договору втратив інтерес до його виконання саме скаржником, про що і повідомив останнього зазначаючи про своє небажання укласти зміни до Договору (ч. 3 ст. 612 ЦК України). Також, до згаданих вище підстав (ч. 4 ст. 652 ЦК України) для зміни умов договору за рішенням суду, але лише у виняткових випадках, законодавець відносить обставину, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Але, положеннями зазначеної норми можуть бути застосовані лише у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, коли сторони не досягли згоди про зміну, а також якщо інше не встановлено договором і не випливає із суті зобов’язання. При цьому, в даному випадку, істотну зміну обставин (коли виконання зобов’язань стає вкрай невигідним) слід відрізняти від непереборної сили, яка тягне неможливість виконання зобов’язання.

Будь-які докази, які б підтверджували наявність наведених вище обставин для внесення саме за рішенням суду змін до умов Договору скаржник а ні в суді першої інстанції, а ні під час апеляційного розгляду справи не надав, та взагалі на визначені законодавцем обставини не посилався.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позову, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив в його задоволенні. Разом з тим, апеляційна інстанція вважає за необхідне частково змінити мотиви відмови з врахуванням визначених вище в цій постанові положень.

З огляду на викладене вище посилання та доводи скаржника про порушення норм матеріального права, які наведені ним в апеляційній скарзі та зазначені вище, колегією судів до уваги не приймаються.

Стосовно посилання ТОВ „Укрморшлях” про відсутність в оскаржуваному судовому рішенні доводів, за якими суд відхилив клопотання скаржника від 06.08.2008 р. колегія суддів зазначає наступне.

Сама лише наведена обставина не може, у відповідності до приписів ст. 104 ГПК України, бути підставою для скасування судового рішення, а зазначені в клопотанні документи (т. 4, а. с. 100-101): „Обов’язкові постанови по морському торговому порту Усть-Дунайськ”, що діяли в період 2007-2008 рр. та інші, з врахування предмету спору та наведених вище положень щодо предмету доказування, не мають для даного спору доказового значення. Крім того, скаржник, всупереч приписам ч. 3 ст. 38 ГПК України, в клопотанні конкретно не зазначив безпосередньо які саме докази вимагаються та підстави, з яких він вважає, що такі докази має Державне підприємство „Морський торговий порт Усть-Дунайськ”. Відтак, апеляційна інстанція вважає, що господарський суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні згаданого клопотання.

З огляду на викладене вище, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, судова колегія, –

ПОСТАНОВИЛА :

Рішення господарського суду Миколаївської області від 07.08.2008 р. у справі № 9/220/08 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий суддя           Сидоренко М.В.

Суддя Таценко Н.Б.

Суддя           Мишкіна М.А.

Постанова підписана 21.11.2008 р.