СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

19 березня 2008 року

Справа № 2-7/10835-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Борисової Ю.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Бэлогуб Галини Борисівни, довіреність № 008-Д від 03.01.08;

3-ої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 10.12.2007 у справі № 2-7/10835-2007

за позовом           медичного реабілітаційного центру "Жемчужина" Профспілки працівників митних органів України (Алупкінскє шосе 7, Гаспра, м. Ялта, 98662); (Алуштинськє шосе 5, Гаспра-2, м. Ялта, 98662)

до           відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6,Сімферополь,95034)

3-тя особа Алупкінський район електричних мереж Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Севастопольське шосе, 75, Алупка, 98676)

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.12.2007 у справі № 2-7/10835-2007 позов задоволено.

Визнано неправомірними дії відкритого акціонерного товариства „Крименерго” по складанню 20.06.2007 акту №100629 про порушення Правил користування електричною енергією та по нарахуванню медичному реабілітаційному центру „Жемчужина” профспілки працівників митних органів України обсягу недоврахованої електричної енергії на суму 34484,34 грн.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства „Крименерго” на користь медичного реабілітаційного центру „Жемчужина” профспілки працівників митних органів України 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В основу рішення покладено головний висновок суду про те, що неправомірність дій відповідача підтверджується відсутністю будь-яких доказів, які б свідчили про самовільне зняття позивачем пломби на трансформаторі.

Не погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд невірно встановив всі обставини справи та порушив норми процесуального права. Зокрема, відповідач посилається на норму статті 1 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України та вважає, що позивач фактично звернувся до суду з вимогами про встановлення певного факту, що не відноситься до компетенції господарських судів.

Позивач та третя особа у судове засідання не з'явились, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористались, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України, зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін – це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та третьої особи за наявними документами в матеріалах справи.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства "Крименерго" підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2005 між медичним реабілітаційним центром „Жемчужина” профспілки працівників митних органів України (Споживач) та відкритим акціонерним товариством „Крименерго” (Постачальник) був укладений договір про поставку електричної енергії № 93, згідно з розділом 1 якого Постачальник поставляє електричну енергію Споживачу, а Споживач сплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі (5-ти кратний розмір тарифу за перевищення договірної величини електроспоживання, пеню, за графіком погашення заборгованості, за актами порушення ПКЕЕ) згідно умовам цього Договору та додаткам до Договору, які є його невід'ємними частинами.

Згідно з пунктом 2 Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема, Законом України „Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією, затвердженими у встановленому порядку.

Судом встановлено, що 20.06.2007 представниками відкритого акціонерного товариства „Крименерго” була проведена перевірка медичного реабілітаційного центру „Жемчужина” профспілки працівників митних органів України по вул. Алупкінське шосе, 5 в смт. Гаспра, м. Ялта, в ході якої було встановлено порушення Правил користування електричною енергією, що виразилось у самовільному знятті пломби з чарунку з трансформаторами струму в РУ 0,4 ТП 368 та неповідомленні споживачем про порушення. За результатом перевірки був складений акт № 100629 від 20.06.2007.

На підставі вказаного акту та керуючись Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, позивачем була обчислена вартість недоврахованої електричної енергії за період з 20.12.2006 по 20.06.2007 на суму 34484,34 грн., про що свідчить протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ №1509 від 27.06.2007.

Судова колегія вважає необхідним звернути увагу на наступні норми чинного законодавства.

За приписом частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з положеннями частини 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються , зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Відповідно до п.6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996, рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Споживач має право оскаржити до суду рішення комісії протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу.

Таким чином, вищенаведене спростовує доводи відповідача про те, що споживач взагалі не має права на оскарження рішення енергопостачальної організації.

Проте, судом першої інстанції помилково не врахований факт зміни предмету позову у даному провадженні. Так, обставини справи свідчать про те, що 03.09.2007 до господарського суду Автономної Республіки Крим від медичного реабілітаційного центру „Жемчужина” профспілки працівників митних органів України надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій позивач просив визнати неправомірними дії відкритого акціонерного товариства „Крименерго” по перерозрахунку медичному реабілітаційному центру „Жемчужина” профспілки працівників митних органів України обсягу недоврахованої електричної енергії на суму 34484,34 грн.

Крім того, 12.11.2007 до господарського суду Автономної Республіки Крим від позивача також надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить визнати неправомірними дії відкритого акціонерного товариства „Крименерго” по складанню 20.06.2007 відповідного акту.

При цьому, саме таки вимоги і були розглянути місцевим судом по суті.

Однак, стосовно надання судом першої інстанції правової оцінки позовним вимогам на предмет їх відповідності встановленим законом або договором способам захисту прав, судова колегія виходить з наступного.

Згідно зі статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, а також справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції та справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту яких можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка породжує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судова колегія зазначає, що права і законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

За таких обставин, господарським судом першої інстанції помилково залишено поза увагою те, що позов про визнання дій відкритого акціонерного товариства „Крименерго” неправомірними та незаконними не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав.

Отже, провадження у справі за позовом про визнання дій неправомірними слід припинити.

Виходячи з вищенаведеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Автономної Республіки Крим прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись статтею 101, пунктом 3 статті 103, пунктом 3 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Крименерго" задовольнити частково

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.12.2007 у справі № 2-7/10835-2007 скасувати.

3. Провадження у справі № 2-7/10835-2007 припинити.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Ю.В. Борисова