ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

22.01.2008

Справа №2-5/14136-2007

За позовом – Прокурора Кіровського району, смт. Кірове, в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим, м. Сімферополь; Синицінської сільської ради Кіровського району.

До відповідача – Селянського фермерського господарства «Відродження», Кіровський район.

Про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Суддя М.П.Гаврилюк

представники:

Від позивачів – Дергачов І.М., юк.. дов. від 18.07.2007р.; Ковтун В.І., голова, посвідчення.

Від відповідача – Танаєв В.І., паспорт.

Прокурор – Кулібаба С.Е., посвідчення.

Сутність спору:

Прокурор Кіровського району, смт. Кірове, в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим, м. Сімферополь; Синицінської сільської ради Кіровського району звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою, в який просить суд прийняти рішення яким зобов’язати СВГ «Відродження» повернути земельну ділянку, самовільно зайняту під розміщення страусиної ферми, загальною площею 1 га, яка розташована у с. Василькове, вул. Світла, 1, Кіровського району на землях Синицінської сільської ради. Також позивач просить суд зобов’язати відповідача привести вказану земельну ділянку в придатний для користування стан, шляхом зносу самовільно збудованих будівель.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, у судовому засіданні просить суд в позові прокурору відмовити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2006р. та 19.07.2006р. Державною інспекцією за використанням і охороною земель АР Крим проведені перевірки дотримання вимог земельного законодавства СФН «Відродження», за результатами яких складені акти, якими встановлено, що останнім самовільно використається земельна ділянка площею 1 га на території Синицінської сільської ради Кіровського району під ферму.

На підставі вказаних актів, 15.05.2006р. за № 009457 та № 19.07.2006р. за № 007637 у відношенні директора СВГ «Відродження» були складені протоколи про адміністративне правопорушення та винесені Постанови № 41 від 15.05.2006р. та № 68 від 03.08.2006р. про накладення адміністративного штрафу.

На підставі даних протоколів відповідачу були спрямовані приписи № 010883 та № 011626 про усунення порушень земельного законодавства, які виразилися в користуванні земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Позивач просить суд прийняти рішення яким зобов’язати СВГ «Відродження» повернути земельну ділянку, самовільно зайняту під розміщення страусиної ферми, загальною площею 1 га, яка розташована у с. Василькове, вул. Світла, 1, Кіровського району на землях Синицінської сільської ради. Також позивач просить суд зобов’язати відповідача привести вказану земельну ділянку в придатний для користування стан, шляхом зносу самовільно збудованих будівель.

Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку і вважає, що згідно до ст. 212 Земельного кодексу України відповідач повинен повернути її власнику землі.

Суд вважає, що такі вимоги прокурора є безпідставними, з огляду на наступне:

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 212 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільно зайняти земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно до п. п. 12 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок – будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості) до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Тобто власник землі має право витребувати земельну ділянку, яку займає будь-яка особа без законних підстав, та використовує її без підстав, зокрема під будівництво.

Як вбачається із акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 85 від 15.05.2006р. та плану схеми земельної ділянки, спірна земельна ділянка використовується під розміщення струсної ферми.

Земельна ділянка, орієнтованою площею 1 га, огороджена, на ній розташовані об’єкти нерухомості – склад, сторожка, корпус № 1, корпус № 2.

Відповідачем суду представлено рішення Кіровського районного суду від 15.06.2007р., з якого вбачається, що сільське фермерське господарство «Відродження» придбало у гр. Новикової Н.І. гр. Привалової М.О., гр. Жарка Л.І., гр. Семірісюк М.Т., гр. Кравчук В.Г., гр. Зільєвої І.В., гр. Пастухові В.М., гр. Пастухової Р.А., гр. Головко Н.В., гр. Головко І.А., гр. Пастухової Л.П., гр. Буюн П.П. нежитлові приміщення - будівлі та споруди сільськогосподарського призначення, яки розташовани за адресою: Кіровський район, с. Василькове, вул. Світла, 1-а., яке належало їм на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай в КСП «Красновка».

Тобто земельна ділянка, яку просить повернути та звільнити від забудов прокурор, була зайнята під ці забудови КСП «Красновка», а право власності у відповідача на ці забудови виникло лише після визнання його за рішенням суду 15.06.2007р., перевірка проведена 15.05.2006р. та 19.06.2006р.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, отримавши у власність комплекс споруд, побудованих КСП «Красновка» на спірній земельній ділянці, не є особою, яка самовільно зайняла земельну ділянку.

Відповідно до п. 1 ст. 120 Земельного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач має право на користування спірною земельною ділянкою, тобто підстав для задоволення позовних вимог не має.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.