ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.08                                                                                           Справа№ 32/87-А

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань Бурці С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Наше місто», м.Трускавець Львівської області

до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області, м.Трускавець Львівської області

про визнання вимоги від 02.11.2007р. про сплату боргу на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування в сумі 150 822,02 грн. такою, що не відповідає вимогам законодавства.

За участю представників сторін:

Від позивача: Дикий А.О. –начальник юридичного відділу (довіренсть від 01.06.2007р. № 777).

Від відповідача: Шуляк Н.С. –головний спеціаліст-юрисконсульт (довіреність від 31.03.2008р. № 1072/06-22).

Представникам сторін роз”яснено права і обов”язки передбачені ст.ст.49,51 КАС України. Згідно клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:          КП «Наше місто», м.Трускавець Львівської області звернулось з позовом до УПФУ в м.Трускавці Львівської області про визнання вимоги від 02.11.2007р. про сплату боргу на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування в сумі 150 822,02 грн. такою, що не відповідає вимогам законодавства.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2008р. справу призначено до судового розгляду на 01.04.2008р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що надіслана відповідачем вимога від 02.11.2007р. № 83-Ю про сплату боргу в сумі 150 822,02 грн. на його думку не відповідає вимогам законодавства. Позивач є природним монополістом у місті по наданню комунальних послуг і несвоєчасна оплата страхових внесків зумовлена заборгованістю населення перед підприємством по оплаті комунальних послуг. Борг населення перед позивачем станом на 31.06.2006р. становить 2520,50 тис. грн.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві від 31.03.2008р. № 1071/06-22, стверджуючи, що аргументи викладені в позовній заяві, не можуть братися до уваги, оскільки згідно ч.12 ст.20 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003р. № 1058-ІУ (далі по тексту –Закон України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ) страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків та відповідно до ч.6 ст.18 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд Львівської області встановив:

КП «Наше місто» є платником страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування та зареєстрований в УПФУ в м.Трускавці Львівської області за № 05-02-0926.

УПФУ в м.Трускавці Львівської області направило КП «Наше місто» вимогу

№ Ю- 83 від 02.11.2007р. про сплату боргу зі сплати страхових внесків на загальну суму 150 822,02 грн.

13.11.2007р. позивач оскаржив вимогу до УПФУ в м. Трускавці Львівської області (скарга № 1215), яке рішенням від 20.11.2007р. № 11 залишило вимогу без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач оскаржив рішення від 20.11.2007р. № 11 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке 23.11.2007р. рішенням № 94 повернуло скаргу без розгляду.

Позивач оскаржив рішення УПФУ в м.Трускавці Львівської області від 20.11.2007р. № 11 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.11.2007р. № 94 до Пенсійного фонду України, який 28.12.2007р. скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України, скаргу подану позивачем направив на новий розгляд.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 22.01.2008р. рішенням № 2 повернуло скаргу без розгляду.

Позивач оскаржив вищевказане рішення № 2 від 22.01.2008р. до Пенсійного фонду України, який 25.02.2008р. повернув скаргу без розгляду.

Судом встановлено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст.14,15 Закону України від 09.07.2003р № 1058-ІV КП «Наше місто»є платником страхових внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування та зареєстроване в УПФУ в м.Трускавці за № 05.02.0926.

Як вказано в ст.18 Закону України від 09.07.2003р № 1058-ІV страхові внески є цільовим загальнообов»язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших загальнообов»язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню в Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватись на цілі, не передбачені цим Законом. Законодавством не можуть встановлюватись пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Згідно п.п.2, 4 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 19.01.2002 № 2-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2002р. за № 212/6500 документами, на підставі яких здійснюється нарахування платежів шляхом занесення інформації про зобов'язання платника до бази даних за зобов'язаннями, які самостійно визначаються платником є розрахунки, які подаються платниками до органів Пенсійного фонду України в порядку та терміни, що встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування платежів.

За умовами ч.6 ст.20 Закону від 09.07.2003р. № 1058-ІV, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальниками у строки встановлені в законі вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (далі –недоїмка), як передбачено п.2 ст.106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІV

Згідно ст.106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІV територіальні органи Пенсійного фонду України за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

КП «Наше місто» самостійно обчислено та 17.10.2007р. подано відповідачу розрахунок сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за вересень 2007р. підписаний керівником та головним бухгалтером підприємства та скріплений печаткою (оригінал оглянуто в судовому засіданні), згідно якого заборгованість позивача становить 150 822,02 грн.

Оскільки заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування позивачем не була сплачена в добровільному порядку та у строки передбачені Законом України від 09.07.2003р. № 1058-ІV, УПФУ в м.Трускавці правомірно надіслало вимогу від 02.11.2007р. № Ю-83 про сплату боргу в сумі 150 822,02 грн. керуючись п.2 ст.106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІV та п.8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663.

Відповідно до картки особового рахунку страхувальника юридичної особи, яка має найманих працівників (32%, 4%, 42%, 1%-5%) розділ І, представленої відповідачем, станом на 01.11.2007р. сума новоствореного боргу КП «Наше місто»по нарахованих та несплачених страхових внесках за вересень 2007р. становить 150 822,02 грн.

Посилання позивача на те, що з вимогою про сплату боргу він не погоджується оскільки несвоєчасна сплата ним страхових внесків зумовлена заборгованістю населення перед ним по сплаті комунальних послуг, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків, як передбачено п.12 ст.20 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV.

Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати (п.6 ст.18 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога від 02.11.2007р. № Ю-83 про сплату боргу на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування в сумі 150 822,02 грн. прийнята відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, відтак визнанню незаконною не підлягає.

За умовами ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач обставини, на яких ґрунтуються його вимоги не довів.

Позовні вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві, належними доказами не підтверджені, спростовані відповідачем, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 19,20, 106 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 51, 71, 86, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у відповідності до вимог ст.254 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку визначеному главою І розділу ІУ КАС України.

Суддя