ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2008 р. Справа № 40/478-07

вх. № 11536/4-40

Суддя господарського суду Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Дуброва Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - Купріянов Б.А., дов. № 01ок/1ю від 04.01.2007 року відповідача - Литвинова В.В.

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Турбогаз", м.Харків

до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", м. Харків

про стягнення 341418,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога про стягнення з відповідача 341418,17 грн. заборгованості за договором № 232/03-1337 від 09 вересня 2003 року.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні і у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

09 вересня 2003 року Відкрите акціонерне товариство "Турбогаз" в якості виконавця уклало договір № 232/03-1337 дп з відповідачем на створення науково-технічної продукції для Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева".

За період дії договору позивачем було виконано об*єм робіт, підтверджених актами здачи-приймання робіт, частина яких на суму 236511,17 грн. залишена Державним підприємством "Завод імені В.О. Малишева" без оплати по мотиву відсутності грошових коштів на поточному рахунку підприємства.

В порушення умов договору № 232, Державним підприємством "Завод імені В.О. Малишева" взяті на себе грошові зобов*язання виконані не були.

Представник позивача в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог і просить стягнути з Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" 341418,17 грн., з яких: 236511,17 основного боргу, 72099,00 грн. індексу інфляції, 23289,00 грн. 3% річних та 9519,00 грн. пені.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 216783,17 основного боргу задовольнити, в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 19728,00 відмовити, оскільки цю суму Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" сплачено, так як 23 листопада 2007 року, згідно статті 601 Цивільного кодексу України між сторонами було проведено угоду про взаємозалік та зарахування однорідних вимог за договорми № 232/03-337 від 09 вересня 2001 року та № 380/06-635дп від 09 червня 2006 року на загальну суму 19728,00 грн., в решті заявлених позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 травня 2006 року у справі № Б -48/60 - 06 порушене провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", та введено у дію мораторій на задоволення вимог кредиторів, у період дії якого, заборонене нарахування Державному підприємству "Завод ім. В.О. Малишева" неустойки (штрафу, пені), інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Пунктом 3 ухвали від 24 липня 2005 року під час дії мораторію заборонене нарахування неустойки (штраф, пеня), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Згідно частини 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнанні його банкрутом" під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються й інші санкції (3% річних) за чи невиконання неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань по сплаті податків і зборів (обов'язкових платежів).

Однак, дія мораторію, уведеного ухвалою господарського суду Харківської області від 24 травня 2006 року по справі № Б - 48/60-06, було скасовано 17 вересня 2007 року ухвалою господарського суду Харківської області у справі № Б - 48/60 - 06.

Але 17 вересня 2007 року ухвалою господарського суду Харківської області у справі № Б-39/161-07 було порушене провадження по іншій справі про банкрутство Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", у зв'язку з чим, у відношенні відповідача також введений у дію мораторій на задоволення вимог кредиторів, у період дії якого, заборонене нарахування Державному підприємству "Завод ім. В.О. Малишева" неустойки (штрафу, пені), інших фінансових санкцій за чи невиконання неналежне виконання грошових зобов'язань.

Пунктом 6 ухвали від 17 вересня 2007 року під час дії мораторію заборонене нарахування неустойки (штраф, пеня), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 жовтня 2007 року у справі Б-39/161-07 роз'яснене застосування пункту 6 ухвали господарського суду Харківської області від 17 жовтня 2007 року про порушення справи №Б-39/161-07 про визнання банкрутом Державного підприємства "Завод імені В. А. Малишева".

Відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від 02 жовтня 2007 року у справі Б-39/161-07: "Протягом дії мораторію, тобто з моменту порушення провадження у справі про банкрутство і до дня припинення провадження у справі про банкрутство не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань. Це правило діє незалежно від того, коли наступив термін виконання цих зобов'язань: до чи після порушення провадження у справі про банкрутство".

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідальність за порушення грошового зобов'язання боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Таким чином, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України санкції є спеціальними видами відповідальності, встановленими законом за порушення грошового зобов'язання.

З % річних по своїй суті є фінансовими санкціями, передбаченими чинним законодавством за неналежне виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до Постанови Вищого господарського суду України від 28 лютого 2007 року по справі №1/364:

"Положення статті 625 Цивільного кодексу України, які передбачають сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, містяться у главі 51Цивільного кодексу України, що регулює правові наслідки порушення зобов'язання та відповідальність за порушення зобов'язання.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов'язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Тобто у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрати матеріального характеру.

Відповідно такі додаткові зобов'язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов'язання.

У випадку введення мораторію боржник не вправі самостійно задовольняти вимоги кредиторів поза межами справи про банкрутство. Отже, з моменту дії мораторію не можуть нараховуватися штрафні санкції, оскільки з цього моменту відсутня вина боржником у несплаті основної заборгованості, у зв'язку з встановленим обмеженням його волевиявлення щодо задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Колегія суддів зазначає, що основне завдання мораторію полягає як в зупиненні виконання боржником грошових зобов'язань, строк виконання яких настав до дня введення мораторію (конкурсна заборгованість), так і в зупиненні нарахування неустойки (штрафу, пені), застосування інших санкцій за невиконання чи неналежне виконання цих грошових зобов'язань, тому на конкурсну заборгованість не поширюється будь-які нарахування, в т. ч. три проценти річних та індекс інфляції».

Тобто, згідно частини 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня і штраф за їхнє невиконання або неналежне виконання не нараховуються".

Оскільки в даний час дія мораторію продовжується, у позивача немає законного права застосовувати до відповідача фінансові санкції за неналежне виконання грошових зобов'язань.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача державне мито в сумі 2167,83 грн., та на підставі статті 44 Господарського процесуального кодексу України стягнути 118 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева", поточний рахунок 0089 в ХВЦ ПІБ України, м. Харків, МФО 351458, код ЗКПО 14315629, поштова адреса: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126 на користь Відкритого акціонерного товариства "Турбогаз", поточний рахунок 8005 в ХГРУ КБ "Приватбанк" м. Харкова, МФО 351533, код 00158787, поштова адреса: 61003, м. Харків, пров. Дубового, 6/4 - 216783,17 грн. основного боргу, 2167,83 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Суддя Хотенець П.В.

Секретар судового засідання Дуброва Н.О.