ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.08                                                                                            Справа№ 33/209

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом :

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО»(м. Київ)

до відповідача :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Боб’ятин»(с. Боб’ятин)

про :

стягнення 1 655 (одна тисяча шістсот п’ятдесят п’ять) грн. 10 коп. (з яких: 650,76 грн. –пеня; 913,84 грн. –інфляційні; 90,50 грн. –3 % річних).

Суддя : Цікало А.І.

При секретарі : Герасименко В.С.

Представники:

Позивача:

Сербан В. Ф. –представник (довіреність б/н від 13.06.2008 р.)

Відповідача:

не з’явився

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст. 22 ГПК України, зокрема право заявляти відводи.

Представники сторін, присутні в судовому засіданні, звернулись до суду з клопотанням про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО»(м. Київ) подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боб’ятин»(с. Боб’ятин) про стягнення 1 655 (одна тисяча шістсот п’ятдесят п’ять) грн. 10 коп. (з яких: 650,76 грн. –пеня; 913,84 грн. –інфляційні; 90,50 грн. – 3 % річних).

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.07.2008 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 11.09.2008 року.

Позивач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 29.07.2008 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 11.09.2008 р. представник позивача подав до суду витребувані документи.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 29.07.2008 р. не виконав, відзив на позов не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суду представлено достатньо матеріалів, що дає можливість, відповідно до ст. 75 ГПК України, розглянути справу при відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення осіб присутніх в судових засіданнях, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

21 лютого 2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО»(позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Боб’ятин»(відповідач) було укладено договір купівлі –продажу товару на умовах відстрочення платежу № ЗУФ –10/02/07 (далі –Договір, оригінал оглянуто в судовому засіданні, копію долучено до матеріалів справи), відповідно до якого продавець (позивач) зобов’язується передати товар покупцю (відповідач), а покупець в свою чергу зобов’язується прийняти товар та провести оплату за нього.

15 лютого 2008 року ТзОВ „ТРИДЕНТА АГРО", у зв’язку з невиконанням покупцем умов договору, звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою (вих. № 178) про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Боб'ятин»суми заборгованості та штрафних санкцій за вказаним Договором.

13 березня 2008 року господарським судом Львівської області рішенням по справі №18/58 (судця Мартинюк В.Я.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРИДЕНТА АГРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боб'ятин»про стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу товару №ЗУФ-10/02/07 від 21 лютого 2007 року та відшкодування збитків задоволено повністю.

Відповідно до вказаного рішення підлягає стягненню із ТзОВ «Боб'ятин»на користь ТзОВ „ТРИДЕНТА АГРО" 14 474 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 00 копійок сума основного боргу, 794 (сімсот дев'яносто чотири) гривні 91 копійка пені, 130 (сто тридцять) гривень 84 копійки сплати 3% річних, 1 137 (одна тисяча тридцять сім) гривень 40 копійок інфляційних витрат, 1013(одна тисяча тринадцять) гривень 18 копійок штрафу, 1000 (одна тисяча) збитків, 305 (триста п'ять) гривень судових витрат.

ТзОВ «Боб'ятин»частково сплатило основну суму боргу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, що підтверджується банківською випискою від 20 лютого 2008 року.

29 лютого ТзОВ «Боб'ятин»зменшило суму основного боргу на загальну суму 5 000 (п'ять тисяч) гривень.

На день подачі позову до суду заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Боб’ятин»(відповідач) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО»( позивач) за поставлений Товар згідно Договору №ЗУФ-10/02/07 від 21 лютого 2007 року становить 7 474 (сім тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Відповідач, в порушення умов Договору, оплату за отриманий товар проводив з порушенням встановлених термінів і не в повному об’ємі.

За неналежне виконання відповідачем зобов’язань, позивачем правомірно, відповідно ст. 625 ЦК України та Договору, нараховано: 650,76 грн. –пені, 90,50 грн. –3 % річних та 913,84 грн. - інфляційних.

13 червня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО»(замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежна юридична компанія»(виконавець) було укладено договір № 118/06/08 (копія в матеріалах справи) про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт, у відповідності до умов якого, виконавець зобов’язується надати замовнику юридичні послуги та виконати юридичні роботи, а замовник зобов’язується прийняти юридичні послуги та роботи і оплатити їх.

Відповідно до п. 3,1 Угоди, за надання правової допомоги, клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого щодо кожного боржника встановлюється письмовою додатковою угодою до цієї Угоди.

Згідно підпункту 3.1 пункту 3 договору № 118/06/08 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт, замовник та виконавець погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором юридичних робіт та послуг становить 470 (чотириста сімдесят) грн. 00 коп. з ПДВ.

Відповідно до підпункту 3.3. пункту 3 договору № 118/06/08 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт, факт надання юридичних послуг та/або виконання робіт, які передбачені цим Договором, оформляється актом здачі –приймання виконаних робіт.

02 липня 2008 р. між ТзОВ «ТРИДЕНТА АГРО»та ТзОВ «Незалежна юридична компанія», на виконання умов договору № 118/06/08 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт, було підписано акт здачі –приймання виконаних робіт та надання послуг відповідно до якого ТзОВ «Незалежна юридична компанія»передало, а ТзОВ «ТРИДЕНТА АГРО»прийняло ряд виконаних юридичних робіт та послуг.

На виконання умов договору № 118/06/08 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 13.06.2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО», платіжним дорученням № 7233 від 10.07.2008 р. сплатило за надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт 470 (чотириста сімдесят) грн. 00 коп.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ч. 4 ст. 13 Конституції України, Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов‘язання, які виникають між суб‘єктами господарювання або між суб‘єктами господарювання і негосподарюючими суб‘єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов‘язаннями.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов’язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ст. 45 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 ГПК України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На час розгляду справи, відповідач не представив суду доказів сплати заборгованості.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не представив, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО»(м. Київ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боб’ятин» (с. Боб’ятин) про стягнення 1 655 (одна тисяча шістсот п’ятдесят п’ять) грн. 10 коп. (з яких: 650,76 грн. –пеня; 913,84 грн. –інфляційні; 90,50 грн. –3 % річних) обґрунтована та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. а) ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (із змінами і доповненнями), ставка державного мита із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, встановлюється в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 102 грн. Сума позову, станом на день звернення до суду, становила стягнення 1 655 (одна тисяча шістсот п’ятдесят п’ять) грн. 10 коп., державне мито, згідно платіжного доручення № 7231 від 10.07.2008 р., позивачем сплачено в сумі 102 (сто дві) грн. 00 коп.

Згідно платіжного доручення № 7232 від 10.07.2008 р. позивачем сплачено 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 48 ГПК України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України „Про адвокатуру”, оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Щодо стягнення з відповідача 470 (чотириста сімдесят) грн. 00 коп. витрат, пов‘язаних з наданням послуг адвокатом, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення, оскільки представником позивача представлено докази надання вказаних послуг та оплати їх позивачем.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 8, 13, 124 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 11, 202, 204, 205, 206, 509, 510, 526, 530, 548, 625 ЦК України, ст.ст. 174, 179, 193, 216, 218, 232 ГК України, ст.ст. 43, 45 , 22, 33, 43, 48, 49, 75, 80, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО»(м. Київ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боб’ятин»(с. Боб’ятин) про стягнення 1 655 (одна тисяча шістсот п’ятдесят п’ять) грн. 10 коп. (з яких: 650,76 грн. –пеня; 913,84 грн. –інфляційні; 90,50 грн. –3 % річних) –задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Боб’ятин»(с. Боб’ятин, Сокальський район, Львівська область, 80030; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО»(юридична адреса: вул. Ямська, 28 А, м Київ, 03038; фактична адреса: вул. М. Стельмаха, 3, м. Київ, 03040; ) – 1 655 (одна тисяча шістсот п’ятдесят п’ять) грн. 10 коп. (з яких: 650,76 грн. –пеня; 913,84 грн. –інфляційні; 90,50 грн. –3 % річних), 470 (чотириста сімдесят) грн. 00 коп. –витрат по оплаті послуг адвоката, 102 (сто дві) грн. 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Цікало А.І.