ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 52/68

19.09.08

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа»до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково –виробничого підприємства «Навігатор Л»про стягнення 23 845,42 грн. за участю представників позивача –Ільїна Г.В., довіреність № 1108 від 01.08.2008 р., відповідача –Сьома І.О., довіреність №А20-265 від 29.08.2008р.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення 23 845,42 грн. у зв’язку з неналежним виконанням останнім зобов’язань з оплати спожитої теплової енергії за договором № 11138 про надання послуг з теплопостачання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2008 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 29.08.2008 року.

В судовому засіданні 29.08.2008 року оголошено перерва до 17.09.2008 року.

В судовому засіданні 17.09.2008 року оголошено перерва до 19.09.2008 року.

Представник відповідача проти обсягу спожитої теплової енергії не заперечує.

В судовому засіданні 19.09.2008 року представник позивача надав заяву про зміну позовних вимог, в якій зменшив суму пені, і просив стягнути 2 980,00 грн. пені, зазначив що сума позову складає 22 215,42 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.11.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 11138 про постачання теплової енергії, відповідно до умов якого теплопостачальна організація (Комунальне підприємство «Бориспільтепломережа») зобов’язується постачати теплову енергію, а споживач (Товариство з обмеженою відповідальністю Науково –виробничого підприємства «Навігатор Л») - здійснювати розрахунки за послуги з теплопостачання за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Договір діє з 28.11.2003 року до 28.11.2004 року ( п. 5 договору).

Згідно з п.1.1. теплопостачальна організація зобов’зується відпускати споживачу теплову енергію на об’єкти, перераховані в додатку №1а до цього договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що розрахунки за постачання теплової енергії здійснюється на підставі показників приладів обліку теплової енергії, за тарифами розрахованими теплопостачальною організацією.

На момент подачі теплової енергії «Споживачу»зобов’язаний провести авансовий платіж у розмірі 100% місячної плати за теплову енергію.

Поясненнями позивача, поданим ним розрахунком, здійсненим згідно з вимогами чинного законодавства та умовами договору на підставі актів виконаних робіт від 21.12.2006 року, 23.01.2007 року, 21.02.2007 року стверджується факт поставки позивачем відповідачу та факт отримання відповідачем теплової енергії на суму 15 000,01 грн. за спірним договором в період з 21.12.2006 року по 21.02.2007 року і наявності заборгованості у останнього перед позивачем за спожиту теплову енергію у сумі 15 000,01 грн.

Доказів сплати відповідачем зазначеної заборгованості суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов’язання за договором з поставки теплової енергії у спірний період та поставив відповідачу 213,6 Гкал, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов’язання з оплати спожитої теплової енергії за зазначеним договором у спірний період та має перед позивачем заборгованість у сумі 15 000, 01 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 15 000, 01 грн. основного боргу ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають закону, і тому підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов’язання з оплати теплової енергії за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 4 235,41 грн. інфляційних сум, які нараховані відповідно до вимог закону.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з п. 4.2.б договору в разі неоплати рахунків за використану теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі 0,1%, за кожний день прострочи в оплаті від нарахованої суми.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання з оплати отриманого товару нараховано 2 980,00 грн. пені за наданим розрахунком, який відповідає вимогам закону.

Отже, позовні вимоги про стягнення інфляційних сум та пені є обґрунтованими і також підлягають задоволенню.

Державне мито у сумі 222,15 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 78, 82–85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково –виробничого підприємства «Навігатор Л»(01015, м. Київ, вул. Січневого Повстання, буд. 33 а/с22, код 23167033, р/р 973 «Укрексімбанку», МФО 322313) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа»(08300, м. Бориспіль, Київська область вул. К.Шлях, 41-а, код 13712452, р/р 6756 в БРВ КРД «Райфайзен банк Аваль», МФО 322904) 15 000(п’ятнадцять ) грн. 01 коп. основного боргу; 4 235 (чотири тисячі двісті тридцять п’ять) грн. 41 коп. інфляційних нарахувань; 2 980 (дві тисячі дев’ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. пені; 222 (двісті двадцять дві) грн. 15 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя           С.Чебикіна