ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.01.08 р.                     Справа № 20/359

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного підприємства „Дюна”, м.Сімферополь

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Альянс СВ”, м.Донецьк

про стягнення 19642,08 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Глоян Г.Н. – за довіреністю

від відповідача не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Приватне підприємство „Дюна”, м.Сімферополь, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Альянс СВ”, м.Донецьк, про стягнення 19642,08 грн. суми заборгованості за договором № 12/12-06 постачання вугілля від 12.12.2006р., з яких 14118,38 грн. – сума основного боргу, 3939,03 грн. – сума пені, 1211,98 грн. – сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір постачання вугілля № 12/12-06 від 12.12.2006р. із додатком; розрахунок суми позову; рахунки; платіжні доручення; накладні; претензію № 34 від 18.05.2007р.; розрахунок суми претензії.

Відповідач заперечень проти позову суду не надав та у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв’язку з чим справу розглянуто в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу за наявними в ній матеріалами, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

12.12.2006р. між Приватним підприємством „Дюна”, м.Сімферополь (Покупець), та Товариством з обмеженою відповідальністю „Альянс СВ”, м.Донецьк (Продавець), був укладений договір постачання вугілля № 12/12-06 (далі – договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Продавець зобов’язується продати, а Покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію, об’єм поставки, марочний склад, ціна та якість якого узгоджуються сторонами та оформлюється окремими специфікаціями, які є невід’ємною частиною договору.

Пунктами 4.2, 4.3 договору передбачено, що товар за договором поставляється Покупцю партіями в люкових полувагонах навалом. Відвантаження здійснюється протягом 3 днів із моменту отримання 100% передплати залізничного тарифу. Датою постачання вважається дата штампу залізничної станції відправлення на залізничній накладній.

Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що Покупець здійснює 100% передплати залізничного тарифу на партію товару, та здійснює 100% оплати товару по факту завантаження.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов’язання порушника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості продукції, щодо якої допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення.

Позивачем направлено відповідачеві претензію № 34 від 18.05.2007р. про сплату заборгованості станом на 18.05.2007р. в розмірі 14118,38 грн.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, поставив відповідачеві залізничний тариф та вартість вугілля в сумі 46111,97 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями банківських реєстрів платіжних документів та платіжних доручень.

Відповідач поставив позивачеві вугілля на суму 31993,59 грн., отже свого обов’язку з повної та своєчасної поставки вугілля не виконав, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями накладних, в результаті чого за ним утворилася заборгованість на користь позивача в сумі 14118,38 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовними вимогами та просить суд стягнути з відповідача 14118,38 грн. – суми основного боргу, 3939,03 грн. – суми пені, 1211,98 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Умовами договору визначено, що відвантаження вугілля здійснюється протягом 3 днів з моменту отримання 100% передплати залізничного тарифу та датою поставки вважається дата штампу залізничної станції відправлення на залізничній накладній.

Позивач перерахував відповідачеві суму залізничного тарифу 13.12.06р. відповідно до платіжного доручення № 18 від 13.12.06р., отже відповідач мав поставити позивачеві вугілля протягом 14 – 16 грудня 2006р.

Розрахунок позову стосовно пені, який надано суду позивачем, є неправильним, у зв’язку з тим, що він складався без урахування умов договору, фактичних фінансово-господарських правовідносин, що склались між сторонами та приписів п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Тому суд позовні вимоги стосовно пені задовольняє частково, а саме – в розмірі 1091,56 грн. (за період з 03.01.2007р. по 17.06.2007р.).

Решта позовних вимог підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями договору постачання вугілля № 12/12-06 від 12.12.2006р. із додатком, розрахунку суми позову, рахунків, платіжних доручень, накладних.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 14118,38 грн. – суми основного боргу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1211,98 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач до судового засідання не з’явився, проти позову не заперечив, обставини, викладені у позові, не спростував, доказів сплати вищезазначених сум на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193, п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного підприємства „Дюна”, м.Сімферополь, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Альянс СВ”, м.Донецьк, - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Альянс СВ” (83052, м.Донецьк, бул. Шахтостроітелей, 8/16, поточний рахунок 0000 в ДФ АКІБ „УкрСіббанк” м.Донецьк, МФО 335827, ) на користь Приватного підприємства „Дюна” (95001, м.Сімферополь, пров. Холмистий, 12/11, поточний рахунок 690 в ВАТ „Кредобанк” м.Сімферополь, МФО 324913, ЄДРПОУ 3268134) 14118,38 грн. – суму основного боргу, 1091,56 грн. – суму пені, 1211,98 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 164,21 грн. – витрат по сплаті державного мита, 100,56 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 2847,47 грн. –відмовити.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення оголошено 17.01.2008р.

Суддя Донець О.Є.