ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№ 5020-11/181

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г - головуючий

Мележик Н.І.,

Михайлюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Приватного підприємства "Тимоген" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2008 року у справі № 5020-11/181 Господарського суду міста Севастополя за позовом Приватного підприємства "Тимоген", м. Севастополь, до Відкритого акціонерного товариства "Севастопольське автотранспортне підприємство 14369" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго", м. Севастополь, та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергія у м. Севастополі, про внесення змін до договору № 118 від 16 листопада 2007 року.

за участю представників:

позивача – не з'явився,

відповідача –не з'явився,

третьої особи – не з'явився

третьої особи –не з'явився

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2008 року позивач –ПП "Тимоген" пред'явив у господарському суді позов до відповідача - ВАТ "Севастопольське автотранспортне підприємство 14369", про внесення змін до договору № 118 від 16 листопада 2007 року.

Вказував, що 16.11.2007 між ним та відповідачем укладено договір №118 про спільне використання технологічних мереж, відповідно до умов якого ВАТ "Севастопольське автотранспортне підприємство 14369" (власник мереж) зобов'язується забезпечити передачу електричної енергії ПП "Тимоген" (користувач) в межах велечин, дозволених останньому до використання, а користувач –своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії.

Згідно п.1.3 договору приєднана потужність електроустановок в точці приєднання на межі балансової належності - 2 кВт.

01.04.2008 позивач листом №13 звернувся до відповідача з вимогою внести зміни до п.1.3 та п.2.1 вказаного договору та встановити обсяг електричної енергії, що передається відповідачем ПП "Тимоген" (позивачу) на рівні 50 кВт замість встановлених 2 кВт.

Посилаючись на необґрунтовану відмову відповідача внести зміни до спірного договору, позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив внести зміни до укладеного між ВАТ "Севастопольське автотранспортне підприємство 14369" та ПП "Тимоген" договору про спільне використання технологічних мереж №118 від 16.11.2007, а саме в п.п. 1.3 та 2.1 договору цифри та слова 2 (два) кВт змінити на 50 (п'ятдесят) кВт.

Рішенням Господарського суду міста Севастополя від 24 липня 2008 року (суддя Дмитрієв В.Є.), яке залишене без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2008 року (колегія суддів у складі: Голика В.С.–головуючий, Волкова К.В., Плута В.М.) у задоволені позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані посиланнями на п. 1.4, 1.6 Постанови Національної комісії регулювання енергетики України від 14.12.2005 №1137 "Про затвердження Правил приєднання електроустановок до електричних мереж" та відсутність у відповідача технічної можливості для виконання вимог позивача про збільшення електричної потужності до 50 кВт.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення та неправильно застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 526, 651, ЦК України та ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, просив рішення та постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи та доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Постанова зазначеним вимогам відповідає.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 16.11.2007 між ним та відповідачем укладено договір №118 про спільне використання технологічних мереж, відповідно до умов якого ВАТ "Севастопольське автотранспортне підприємство 14369" (власник мереж) зобов'язується забезпечити передачу електричної енергії ПП "Тимоген" (користувач) в межах велечин, дозволених останньому до використання, а користувач –своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії.

Згідно п.1.3 договору приєднана потужність електроустановок в точці приєднання на межі балансової належності становить 2 кВт.

01.04.2008 позивач листом №13 звернувся до відповідача з вимогою укласти додаткову угоду, якою внести зміни до п.1.3 та п.2.1 вказаного договору, встановивши обсяг електричної енергії, що передається відповідачем ПП "Тимоген" (позивачу) на рівні 50 кВт замість встановлених 2 кВт.

Відповідач листом №26 від 11.04.2008 відмовив позивачу в укладенні додаткової угоди у зв'язку з технічними причинами та 100 % завантаженістю трансформатора.

Вказане стало підставою звернення позивача до господарського суду з позовом про внесення відповідних змін до договору в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволені позову, суди попередніх інстанцій посилались на п. 1.4, 1.6 Постанови Національної комісії регулювання енергетики України від 14.12.2005 №1137 "Про затвердження Правил приєднання електроустановок до електричних мереж" та виходили з того, що відповідач не має технічної можливості задовольнити вимоги позивача, оскільки це може призвести до порушення умов договору між відповідачем та постачальником електричної енергії "Севастопольенерго" та порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Умовами спірного договору, а саме п.2.1 встановлено, що власник мереж зобов'язується забезпечувати технічну можливість для передачі користувачу електричної енергії в межах 2 (два) кВт потужності на третьому класі напруги в обсягах, визначених відповідно до договору з постачальником електричної енергії, шляхом формування електричної схеми відповідної пропускної здатності.

Пунктом 1.6 Постанови Національної комісії регулювання енергетики України від 14.12.2005 №1137 "Про затвердження Правил приєднання електроустановок до електричних мереж" встановлено, що споживач має право приєднати до власних технологічних електричних мереж електроустановку замовника в межах дозволеної потужності за умови надання замовником техніко-економічного обґрунтування щодо приєднання до технологічних електричних мереж споживача.

Судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідач виходячи з максимальної потужності передавального трансформатора (ТП-185) та його фактичної завантаженості не має технічної можливості для збільшення електричної потужності у заявленому позивачем обсязі.

З огляду на викладене, висновки попередніх судових інстанцій про відсутність законних підстав до задоволення позову ґрунтуються на повно, всебічно та об'єктивно досліджених обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Посилання касаційної скарги на необгрунтованість та незаконість висновків судів попередніх інстанцій не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Постанова у справі винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права щодо повного й всебічного дослідження обставин справи та належної оцінки доказів, є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Тимоген" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2008 року у справі № 5020-11/181 залишити без змін.

Головуючий: Дунаєвська Н.Г.

Судді: Мележик Н.І.

Михайлюк М.В.