ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008 р.

№ 48/430

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Головуючого

Кочерової Н.О.,

суддів

Самусенко С.С.,

Мамонтової О.М.

розглянувши

касаційну скаргу

Управління капітального будівництва Міністерства оборони України

на ухвалу

від 20.06.2008р.

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 48/430 господарського суду м.Києва

за позовом

Військового прокурора Вінницького гарнізону в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил України

до

Управління капітального будівництва Міністерства оборони України

треті особи

про

Командування Повітряних Сил Збройних Сил України,

Центральне спеціалізоване будівельне управління Міністерства оборони України

стягнення 713394, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: Ілюха А.І дов. від 30.11.2007

від третіх осіб: не з'явилися

від прокуратури: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2007 року заступник військогого прокурора Вінницького гарнізону в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва та ремонту командування Повітряних Сил України звернувся до господарського суду з позовом до Управління капітального будівництва Міністерства оборони України, треті особи - командування Повітряних Сил Збройних Сил України, центральне спеціалізоване будівництво управління Міністерства оборони України про розірвання договору та стягнення 713394,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.02.2008 року (суддя Сулім В.В.) позов задоволено повністю.

Розірвано договір № 9/1-1-38д на будівництво житла в порядку пайової участі від 29.05.01 року, укладений між Військовою частиною А0200, правонаступником якої є Управління капітального будівництва Міністерства оборони, та Військова частина А1206, правонаступником якої є Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил України (військова частина А3641).

Стягнуто з Управління капітального будівництва Міністерства оборони України 522536,00 грн. боргу, індекс інфляції у розмірі 189158,00 грн., штраф у розмірі 1700,00 грн.

Стягнуто в доход державного бюджету України 7336,94 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управління капітального будівництва Міністерства оборони України подало апеляційну скаргу, яку ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2008 року (судді: Кондес Л.О. –головуючий, Куровська С.В., Михальська Ю.Б.) повернуто з підстав відсутності у представника повноважень на право її підпису.

Ухвалою від 25.04.2008 року Київський апеляційний господарський суд (судді: Сотніков С.В. –головуючий, Дикунська С.Я., Дзюбко П.О.) повернув повторно подану апеляційну скаргу в зв'язку з тим, що до неї не додано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі.

Втретє подана апеляційна скарга також повернута без розгляду ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2008 року (судді: Кондес Л.О. –головуючий, Куровська С.В., Михальська Ю.Б) з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03.06.2008 року, оскільки вона не була підписана зявником.

20.06.2008 року Київський апеляційний господарський суд своєю ухвалою (судді: Кондес Л.О. –головуючий, Куровська С.В.,Тищенко А.І.) відмовив Управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України в задоволенні клопотання про відновлення строку апеляційного оскарження та відмовлено в прийнятті апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2008 року.

В касаційній скарзі Управління капітального будівництва Міністерства оборони України просить скасувати ухвалу апеляційного господарського суду від 20.06.2008 року, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.91 ГПК України сторона у справі має право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 53 ГПК України апеляційний господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк в разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Разом з тим, імперативна норма ч. 2 ст. 93 ГПК України наділяє апеляційний господарський суд правом відновити пропущений строк подачі апеляційної скарги тільки на протязі трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Вказаний трьохмісячний строк, протягом якого апеляційний господарський суд вправі відновити пропущений процесуальний строк для подачі апеляційної скарги в разі наявності поважних причин пропуску цього строку, – є присічний, встановлений законом, а не судом, а отже після його пропуску, апеляційний господарський суд не має права відновлювати строк подачі апеляційної скарги і повинен відмовити скаржнику у її прийнятті.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційний господарський суд тричі повертав апеляційну скаргу Управління капітального будівництва Міністерства оборони України через її невідповідність ст.97 ГПК України.

Оскільки, повернення апеляційної скарги без розгляду не перериває та не зупиняє перебігу можливого для відновлення процесуального строку подання апеляційної скарги, то апеляційний господарський суд, враховуючи, що оскаржуване рішення було прийняте 27.02.2008 року, а апеляційна скарга подана 11.06.2008 року, правомірно відмовив в його відновленні.

Доводи скаржника про те, що апеляційний господарський помилково повернув апеляційну скаргу в зв'язку з тим, що до неї не додано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Управління капітального будівництва Міністерства оборони України вважає, що державне мито потрібно сплачувати в розмірі 42,50 грн., оскільки в його апеляційній скарзі ставиться питання щодо повернення справи на новий розгляд і не ставиться питання щодо стягнення збитків.

Проте, такий висновок суперечить ст.103 ГПК України, яка не надає апеляційній інстанції права для передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Такими повноваженнями наділена касаційна інстанція згідно ст.1119 ГПК України.

За таких обставин, прийнята апеляційним господарським судом ухвала, якою відмовлено Управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України у задоволенні клопотання про відновленні строку апеляційного оскарження, відповідає вимогам закону, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильного висновку суду і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління капітального будівництва Міністерства оборони України залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2008 року у справі № 48/430 без змін.

Головуючий Н. Кочерова

Судді: С.Самусенко

О.Мамонтова