ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 9/144

01.09.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега»

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний сервісний центр «Євротехсервіс»

Про стягнення 10151,42 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

від позивача: не з»явився.

від відповідача: не з»явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 10151,42 грн. основного боргу на підставі Заявки –договору № 17/12 від 15.02.2008 р. на транспортно - експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2008 р. порушено провадження у справі № 9/144 та призначено її розгляд на 15.08.2008 р.

15.08.2008 р. позивачем до суду подано Заяву № 8/08-1 від 08.08.2008 р., відповідно до якої останній просив перенести розгляд справи в зв»язку з неможливістю явки до суду з поважних причин.

Сторони в судове засідання 15.08.2008 р. не з»явились, документи на виконання вимог ухвали суду від 31.07.2008 р. не подали і не надіслали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2008 р. у зв»язку з нез»явленням в засідання представників сторін, неподанням останніми витребуваних доказів розгляд справи відкладено на 01.09..2008 р.

28.08.2008 р. відповідачем до суду надіслана телеграма № 1555 про відкладення розгляду справи у зв»язку з невідкладним терміновим відрядженням відповідача.

Сторони в судове засідання 01.09.2008 р. повторно не з»явились, документи на виконання вимог ухвал суду від 31.07.2008 р. та від 15.08.2008 р. не подали і не надіслали.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштове відправлення з ухвалою суду від 31.07.2008 р. було отримано позивачем 05.08.2008 р., а відповідачем –06.08.2008 р., що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення № 06029764 та № 06020457, які знаходяться в матеріалах справи.

Поштове відправлення з ухвалою суду від 15.08.2008 р. було отримано позивачем 21.08.2008 р., а відповідачем –66.08.2008 р., що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення № 06030274 та № 06020384, 06124570, які знаходяться в матеріалах справи.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п.1 ч. 1 названої статті, у разі нез»явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України не встановлює обов’язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків. З огляду на зміст ст. 77 ГПК України суд відкладав розгляд справи з 15.08.2008 р. на 01.09.2008 р.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності позивача в судовому засіданні 01.09.2008 р. від останнього до суду не надходило.

Відповідачем 28.08.2008 р. до суду направлена телеграма № 1555 про відкладення розгляду справи у зв»язку з невідкладним терміновим відрядженням відповідача (надалі –«Клопотання про відкладення»).

Розглянувши вищезазначене Клопотання про відкладення, суд прийшов до висновку про незадоволення останнього, оскільки:

Ухвала суду від 31.07.2005 р. про порушення провадження у справі була отримана відповідачем 06.08.2008 р., а ухвала суду від 15.08.2008 р. про відкладення розгляд у справи на 01.09.2008 р. –26.08.2008 р., т.т. відповідач мав можливість підготуватись до судового засідання 15.08.2008 р., а рівно і до судового засідання 01.09.2008 р. та направити свого повноважного представника для участі в даних судових засіданнях.

Стаття 28 ГПК України не визначає представників юридичних осіб, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації, як єдиних представників останніх в суді. Безпосередньо представляти інтереси сторони надано керівникам підприємств та організацій, іншим особам, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами. Однак Клопотання про відкладення, підписане директором ТОВ «Євротехсервіс»Пижиковим А.В., свідчить про реальну можливість здійснити своє представництво в суді безпосередньо як на рівні керівництва, так і будь-яким представником юридичної особи - відповідача за довіреністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Подане ж відповідачем клопотання розцінюється судом як свідоме та безпідставне ухилення від розгляду справи, пошук шляхів для затягування судового процесу, а тому відхиляється.

Відтак та враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні є правом останніх, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладання розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з»явився на виклик у засідання господарського суду і його нез»явлення перешкоджає вирішенню спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2008 р., а рівно і ухвалою від 05.08.2008 р. позивач був зобов»язаний «документально підтвердити визначений у позовній заяві юридичний статус позивача і відповідача (в тому числі надати довідки про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2008 р.) згідно вимог ст.ст. 1, 21 ГПК України; надати оригінали доданих до заяви документів; вказати та залучити до справи всі можливі докази на підтвердження позовних вимог; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, нема справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; обгрунтований розрахунок суми основного боргу та документальні підтвердження курсу гривні до долара США відповідно до умов п. 13 Заявки № 17/12 від 15.02.2008 р.; докази виставлення рахунку на оплату.».

Статтями 1, 21 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами у судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, документом, що підтверджує за організацією статус юридичної особи та за громадянином статус суб»єкта підприємницької діяльності, є свідоцтво про державну реєстрацію –документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи –підприємця.

Частина 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, передбачає чинність Виписки з Єдиного державного реєстру протягом тридцяти календарних днів з дати її видачі. Частиною 9 ст. 21 зазначеного закону встановлено, що Виписка з Єдиного державного реєстру втрачає чинність раніше строку, на який її видано, якщо до Єдиного державного реєстру були внесені зміни щодо відомостей, які зазначаються у виписці з Єдиного державного реєстру

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи викладене та встановивши відсутність у позовній заяві доказів щодо юридичного статусу сторін станом на час розгляду справи, а також з метою забезпечення достовірності установчих даних юридичних осіб позивача і відповідача –сторін в судовому процесі –ухвалами суду від 31.07.2008 р. та від 15.08.2008 р. від позивача (як сторони, що ініціює спір у суді та у відповідності до ст. ст. 33, 38 ГПК України) були витребувані докази юридичного статусу позивача і відповідача у вигляді довідок про знаходження останніх у ЄДРПОУ станом на серпень 2008 р.

Аналогічна вимога (щодо підтвердження наявності статусу юридичної особи) була висунута судом і до відповідача.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач ухвали суду від 31.07.2008 р. та від 15.08.2008 р. не виконав, відзив на позов з підтверджуючими документами та довідку про його знаходження у ЄДРПОУ станом на серпень 2008 р не подав і не надіслав, в судові засідання 15.08.2008 р. та 01.09.2008 р. не з»явився.

Позивач також не подав витребувану господарським судом довідку про знаходження відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2008 р., а рівно і вказану довідку щодо себе, т.т. не довів суду ті обставини, які б свідчили про існування та наявність у позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега»та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний сервісний центр «Євротехсервіс»на час розгляду справи статусу юридичної особи і про що було позивачем наголошено у позовній заяві в якості обґрунтування звернення до господарського суду.

Доказів звернення позивача до органів статистики щодо отримання довідок про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2008 р, а отже здійснення дій, пов»язаних з виконанням ухвал суду від 31.07.2008 р. та від 15.08.2008 р. також позивачем не надано та не надіслано.

Позивачем також не подані витребувані судом оригінали доданих до заяви документів, власне (позивача) письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

Крім того, позивачем не виконані і вимоги суду щодо надання обгрунтованого розрахунку суми основного боргу та документальних підтверджень курсу гривні до долара США відповідно до умов п. 13 Заявки № 17/12 від 15.02.2008 р., доказів виставлення рахунку на оплату.

Вищенаведене свідчить, що позивач не виконав вимоги ухвал суду від 31.07.2008 р. та від 15.08.2008 р., крім цього, не з»явився в судові засідання 15.08.2008 р. та 01.09.2008 р., а тому суд дійшов до висновку про відсутність у позивача поважних причин для невиконання вимог суду.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 31.07.2008 р. та від 15.08.2008 р. явка позивача в судові засідання 15.08.2008 р. та 01.09.2008 р. була визнана обов»язковою, а отже останній був зобов»язаний з»явитись до суду на його виклик. Явка позивача в судове засіданні необхідна для безпосереднього сповіщення останнім про знані їм відомості та докази по справі, з»ясування наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в їх сукупності, вирішення інших питань, без оцінки яких неможливий всебічний, повний і об’єктивний розгляд справи по суті.

Подане ж відповідачем клопотання розцінюється судом як свідоме та безпідставне ухилення від розгляду справи, пошук шляхів для затягування судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Факт нез»явлення позивача на виклик у засідання господарського суду 01.09.2008 р. позбавляє суд можливості отримання жодних пояснень щодо підставності позову з боку позивача, необхідних для правильного вирішення господарського спору, а отже перешкоджає вирішенню його по суті, на розгляді якого саме позивач і наполягав з огляду на подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищезазначене, суд робить висновок про невиконання позивачем свого процесуального обов»язку щодо добросовісного користування належними йому процесуальними правами, а рівно виявлення неповаги до суду, до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, невжиття заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Отже, нез»явлення сторін в судові засідання 15.08.2008 р. та 01.09.2008 р. без поважних причин та неподання останніми витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, перешкоджає вирішенню такого, а тому суд вважає, що справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 1, ч. 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців», ст. ст. 1, 21, 22, 33, 34, 44, 49, 65, п. 5 ч. І ст. 81 Господарського процесуального кодексу України,

Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя                                                                        С.М. Жирнов