ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 р.

№ 2-21/3875-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,

Грека Б.М.,

Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача

Болгар С.О.,

відповідача

розглянувши у відкритому засіданні касаційне подання

Заступника прокурора Дніпропетровської області

на постанову

від 11 грудня 2007 року Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі за позовом

Прокурора м. Кривого Рогу в інтересах Криворізької міської ради

до

Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Южний город"

про

стягнення 11772,36 грн. та за зустрічним позовом про визнання недійсним п. 6.3 договору оренди та розірвання договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року Прокурор м. Кривого Рогу звернувся до господарського суду АР Крим в інтересах держави в особі Криворізької міської ради з позовом до ТОВ фірма "Южний город" про стягнення 11772,36 грн., посилаючись на те, що відповідач має заборгованість по орендній платі згідно договору оренди землі.

3 квітня 2007 року відповідач звернувся до господарського суду з зустрічним позовом про визнання недійсним п.6.3.3 договору оренди земельної ділянки № 3033 від 19.12.2003 р., оскільки зазначений пункт договору не відповідає вимогам закону та розірвання зазначеного договору в судовому порядку, так як в добровільному порядку позивач за первинним позовом не погоджується на розірвання спірного договору.

18 червня 2007 року прокурор уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 17507,07 грн. та пеню в розмірі 1249,78 грн.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.08.2007 року (суддя Чонгова С.І.) первісний позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ТОВ фірма "Южний город" 17507,07 грн., заборгованості по орендній платі та витрати по справі.

У частині вимог щодо стягнення 1193,76 грн. пені –вимоги залишено без розгляду.

Зустрічний позов задоволено частково.

Постановою розірвати договір оренди земельної ділянки від 19 грудня 2003 року № 3033.

У частині вимог про визнання недійсним п.6.3.3 договору оренди земельної ділянки –відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2007 року рішення господарського суду АРК від 9 серпня 2007 р. змінено.

Пункт 1 рішення викладено в наступній редакції "В задоволенні позовних вимог прокурора м. Кривий Ріг в інтересах держави в особі Криворізької міської ради до ТОВ фірма "Южний город" про стягнення 18756,85 грн. відмовити".

Пункт 2-4 рішення виключити. В іншій частині рішення залишити без змін.

У касаційному поданні заступник прокурора Дніпропетровської області просить постанову апеляційної інстанції скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

У відзиві на касаційне подання ТОВ фірма "Южний город" просить в його задоволенні відмовити за необґрунтованості вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування апеляційним господарським судом при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пп.1.6 постанови від 29.12.1976 р. № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які ма ють значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог Визнаючи одні і відхи ляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання.

Постанова апеляційної інстанції за своїм змістом не в повній мірі відповідає цим вимогам. Так, як вбачається з мотивувальної частини постанови, апеляційний господарський суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого господарського суду в частині відмови позивачу за зустрічним позовом щодо вимог про визнання недійсним пункту 6.3.3 договору оренди земельної ділянки від 19.12.2003 року № 3033.

Правильними є висновки апеляційної інстанції і в частині залишення без змін рішення господарського суду відносно вимог позивача за зустрічним позовом щодо розірвання договору оренди. Мотивувальна частина постанови апеляційної інстанції в цій частині відповідає резолютивній.

Поряд з цим, висновки апеляційної інстанції в частині первісного позову вищезазначеним роз’ясненням Пленуму та вимогам закону не відповідають.

Так, прийшовши в мотивувальній частині постанови до повністю протилежного висновку суду першої інстанції про відмову в первісному позові, апеляційний господарський суд в резолютивній частині прийняв рішення про його зміну.

При цьому, апеляційний господарський суд не врахував, що зміна рішення може полягати у внесенні деяких поправок до резолютивної частини рішення не змінюючи при цьому викладеного в рішенні головного висновку місцевого господарського суду щодо прав та обов’язків сторін у спірних відносинах.

Відповідно до постанови апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду про задоволення первинного позову підлягало скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в позові, що відповідало б вимогам п.2 ч.1 ст.103 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, суд не може погодитись з висновками апеляційної інстанції в частині відмови позивачу в задоволенні первісного позову з підстав не з’ясування місцевим господарським судом обставин щодо зміни розміру орендної плати, що є істотною умовою договору оренди.

Розглядаючи даний спір та приймаючи постанову апеляційний господарський суд не врахував, що відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України "Про плату за землю" грошова оцінка земельної ділянки проводиться Державним комітетом України по земельним ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрі України.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про оцінку землі", підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Уповноваженим органом, який повинен здійснювати грошову оцінку землі та доводити її до платників податку є управління земельних ресурсів Криворізької міської ради. Рішенням Криворізької міської ради від 23.12.2004 року № 2494 "Про затвердження та застосування грошової оцінки земель м. Кривого Рогу" Криворізька міська рада затвердила нову грошову оцінку земель м.Кривого Рогу, яку зобов’язано застосовувати для визначення розміру плати за землю з 01.01.2005 року.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, зі змісту договору вбачається, що сторони не визначили конкретний розмір орендної плати, а поставили її в залежність від грошової оцінки землі. Тому, проведення розрахунку орендної плати виходячи із розміру грошової оцінки землі не можна вважати переглядом орендної плати, який за договором може бути здійснений за згодою сторін.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова апеляційної інстанції в частині зміни рішення місцевого господарського суду та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог прокурора м. Кривий Ріг в інтересах держави в особі Криворізької міської ради до ТОВ фірма "Южний город" про стягнення 18756,85 грн. підлягає скасуванню як прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права та залишенню без змін рішення місцевого господарського суду в цій частині позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання заступника прокурора міста Кривий Ріг задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2007 року в частині зміни рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 9 серпня 2007 року та прийняття нового рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора міста Кривий Ріг в інтересах держави в особі Криворізької міської ради до ТОВ фірма "Южний город" про стягнення 18756,85 грн. скасувати, залишивши без змін в цій частині позову рішення господарського суду АР Крим від 9 серпня 2007 року.

В решті постанову залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                       В.Дерепа

Судді                     Б.Грек

Л.Стратієнко