ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"18" березня 2008 р.

Справа № 11/463/05-НР

м.Миколаїв

За позовом: Ленінської МДПІ у м.Миколаєві, 54028, м.Миколаї, вул. Гмирьова, 1, корп. 1

До 1-го відповідача: ТОВ НВФ “ЮАлекс дизайн ЛТД”, 54020, м.Миколаїв, вул. Чигрина, 22

До 2-го відповідача: ПП “Укр-Техноком”, м.Донецьк, вул. Аргунових, 21

про: визнання недійсною угоди купівлі-продажу

Суддя Семенчук Н.О.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Мезінов О.Г., дов. № 28/9/10-007 від 08.01.2008 року

Від 1-го відповідача: не з’явився

Від 2-го відповідача: не з’явився

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами про визнання недійсною угоди купівлі-продажу.

14.12.2005 року Ленінська міжрайонна державна податкова інспекція у м. Миколаєві звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми “ЮАлекс Дизайн Лтд.” та Приватного підприємства “Укр-Техноком” про визнання недійсною угоди від 02.09.2002 року укладеної між відповідачами, в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі –податки, інші платежі).

Так згідно Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року № 509-XII (зі змінами та доповненнями) (далі Закон України № 509-XII), - державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції є юридичними особами та підпорядковані державним податковим адміністраціям в областях які в свою чергу підпорядковані Державній податковій адміністрації України.

Стаття 11 Закону України № 509-XII визначає перелік функцій наданих органам державної податкової служби, зокрема пунктом 11 передбачено, що державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з наведених норм матеріального та процесуального права, вбачається, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки стороною (позивачем) у ній є орган виконавчої влади –Ленінська міжрайонна державна податкова інспекція у м. Миколаєві, яка здійснює владні управлінські функції на основі законодавства про оподаткування, а її право на звернення до суду у спірних відносинах визначено у законодавчому порядку.

Пункт 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з 01.09.2005 року, відносить до компетенції адміністративних судів спори за зверненнями суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Звертаючись 14.12.2005 року, тобто після набрання законної сили Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми “ЮАлекс Дизайн Лтд.” та Приватного підприємства “Укр-Техноком” про визнання недійсною угоди від 02.09.2002 року укладеної між відповідачами в порядку господарського судочинства, позивач не звернув уваги на те, що відповідно до абзацу першого пункту 7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАСУ –після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у спорах, що виникають з адміністративно-правових відносин, повинні подаватися і розглядатися в порядку встановленому цим Кодексом, та звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів не в порядку встановленому КАСУ, а згідно ГПК України, чим порушив процесуальні права відповідачів передбачені ст.ст. 49, 51, КАСУ та зазначені Прикінцеві та перехідні положення КАСУ.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі припинити у зв’язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України за правилами Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1.          Провадження у справі припинити.

Суддя