ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2008 Справа № 10/546-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лотоцької Л.О. (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

при секретарі судового засідання Ролдугіній Н. В.

За участю представників сторін, які були присутні у судовому засіданні 08.04.2008 року:

прокурор: Кузьменко С.В. прокурор відділу прокуратури області, посвідчення №57 від 10.05.07.

від позивача: Заіменко Д.В. представник, довіреність №б/н від 11.03.08;

від відповідача-1: Шведченко О.В. представник, довіреність №б/н від 10.01.08;

від відповідача-2: не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

від 3-ої особи: Нікульченко Т.О. заст.нач.юр.відділу, довіреність №4/11-556 від 08.01.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Каскад”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року у справі № 10/546-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпробетон”, м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Каскад”, м. Дніпропетровськ

відповідача-2 Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі Дніпропетровської регіональної філії , м. Дніпропетровськ

за участю прокурора Дніпропетровської області

про визнання недійсними угод

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2007 року позивач звернувся в господарський суд Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Каскад”, Дніпропетровської міської ради, в якій, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просив: визнати недійсними з моменту укладення договори оренди земельних ділянок, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л, укладені 30.01.2006 року між Дніпропетровською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Каскад”; зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірму «Каскад»припинити користування та звільнити земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л; зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірму «Каскад»привести земельні ділянки у придатний до використання стан, шляхом демонтування огорожі, розташованої на межі земельної ділянки кадастровий номер :09:089:0060, відновити цілісність полотна дороги, яка пролягає біля цеху зольного гравію (нежитлові будівлі літ.З-2, З`-2) у напрямку будівлі цехів № 1, № 2 (літ. В-1) з метою безперешкодного проїзду автотранспорту ТОВ «Дніпробетон», звільнити земельні ділянки від розташованого на них металопрокату, обладнання (мостові крани і т.п.).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року (суддя Кощеєв І.М.) позовні вимоги задоволено частково: визнано недійсними на майбутнє договори оренди земельних ділянок, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л: 1 - кадастровий номер :09:089:0046 загальною площею 0,0121 га;

2- кадастровий номер :09:089:0048 загальною площею 0,4013 га; 3- кадастровий номер :09:089:0049 загальною площею 0,0755 га; 4- кадастровий номер :09:089:0050 загальною площею 0,2930 га; 5- кадастровий номер :09:089:0060 загальною площею 3,5136 га, укладені 30.01.2006 року між Дніпропетровською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Каскад”; зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю фірму “Каскад” припинити користування та звільнити земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л, кадастрові номери: 1 - кадастровий номер :09:089:0046 загальною площею 0,0121 га; 2- кадастровий номер :09:089:0048 загальною площею 0,4013 га; 3- кадастровий номер :09:089:0049 загальною площею 0,0755 га; 4- кадастровий номер :09:089:0050 загальною площею 0,2930 га; 5- кадастровий номер :09:089:0060 загальною площею 3,5136 га; зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю фірму “Каскад” привести земельні ділянки у придатний до використання стан, шляхом демонтування огорожі, розташованої на межі земельної ділянки кадастровий номер :09:089:0060, відновити цілісність полотна дороги, яка пролягає біля цеху зольного гравію (нежитлові будівлі літ.З-2, З`-2) у напрямку будівлі цехів № 1, № 2 (літ. В-1) з метою безперешкодного проїзду автотранспорту ТОВ “Дніпробетон”, звільнити земельні ділянки від розташованого на них металопрокату, обладнання (мостові крани і т.п.). У визнанні недійсними з моменту укладення договорів оренди земельних ділянок, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л –відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Каскад” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Дніпробетон” - 42 грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита, 59 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу; з Дніпропетровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Дніпробетон” стягнуто - 42 грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита, 59 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма “Каскад” подало апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням доповнень, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року скасувати, у задоволенні позовних вимог ТОВ “Дніпробетон” відмовити у повному обсязі. Скаржник вважає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що добровільна відмова ВАТ ПБК «Придніпровський завод»від права постійного землекористування на користь покупців об’єктів нерухомого майна (в тому числі на користь ТОВ «Каскад»), встановлена постановою господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2006 року по справі № А39/19. Також судом не враховано, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 41/158 від 17.04.2007 року, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2007 року, встановлено, що порядок і підстави припинення права постійного землекористування землею встановлені главою 22 Земельного кодексу України. Вказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено відсутність права землекористування ТОВ «Дніпробетон», а отже і відсутні підстави визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, оскільки цією ж постановою суду визнано, що умови договору оренди землі, укладеного ТОВ фірмою «Каскад»та Дніпропетровською міською радою, ТОВ «Дніпробетон»не стосуються. Отже, передача земельних ділянок ТОВ фірмі «Каскад»в користування було проведено Дніпропетровською міською радою на підставі відчуження нерухомого майна, добровільної відмови попереднього землекористувача ВАТ ПБК «Придніпровський завод»від земельної ділянки, погодженням меж земельної ділянки та у зв’язку з припиненням діяльності ВАТ ПБК «Придніпровський завод» у зв’язку з перетворенням, а у ТОВ «Дніпробетон не було оформлено у відповідності до вимог чинного законодавства. Посилаючись на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 31.10.2007 року по справі № А39/19, скаржник вважає, що рішення Дніпропетровської міської ради від 13.07.2005 року № 405/29, яким припинено право постійного користування ВАТ ПБК «Придніпровський завод»земельними ділянками визнано таким, що не відповідає вимогам закону не з моменту прийняття цього рішення, а з моменту винесення вищевказаної ухвали від 31.10.2007 року, тобто дії Дніпропетровської міської ради та ТОВ фірми «Каскад»щодо укладення договорів оренди земельних ділянок, та дії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам»в особі Дніпропетровської регіональної філії щодо проведення державної реєстрації цих договорів на момент проведення цих дій цілком законні, оскільки проведені в період чинності рішень Дніпропетровської міської ради щодо припинення права постійного користування ВАТ ПБК «Придніпровський завод»та надання в оренду земельних ділянок ТОВ фірмі «Каскад». Жодна з підстав, зазначених у статті 31 Закону України «Про оренду землі», статті 291 Господарського кодексу України, статей 141, 143 Земельного кодексу України, не передбачає можливість припинення договору оренди землі внаслідок визнання недійсним рішення міської ради, яке на момент укладення договорів оренди та їх державної реєстрації визнано чинним.

Прокурор в письмових поясненнях вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в задоволені позову має бути відмовлено. Прокурор зазначає, що висновок суду про порушення внаслідок укладення спірних договорів оренди земельних ділянок вимог статті 203 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання правочину нечинним відповідно до вимог статті 215 Цивільного кодексу України є таким, що суперечить фактичним обставинам справи. Ані судом першої інстанції, ані позивачем по справі не доведено, яка саме вимога статті 203 Цивільного кодексу України на момент вчинення правочину, як то передбачено статтею 215 Цивільного кодексу України, була порушена, а будь-які інші правові підстави для скасування оскаржуваних договорів оренди земельної ділянки в рішенні суду першої інстанції не наведені.

Позивач, відповідач-2 та третя особа відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.02.2008 року апеляційна скарга прийнята до розгляду, її розгляд було призначено у судовому засіданні на 28.02.2008 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2008 року розгляд апеляційної скарги відкладався до 13.03.2008року, а ухвалою від 13.03.2008 року –до 08.04.2008 року.

У судовому засіданні 08.04.2008 року оголошувалась перерва до 14.04.2008 року.          Позивачем, відповідачами та третьою особою подана заява про затвердження мирової угоди, в якій сторони просили затвердити мирову угоду, укладену 14.03.2008 року, скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року у цій справі та припинити провадження у справі.

Розглянувши заяву колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Із змісту вищенаведеної норми процесуального законодавства вбачається, що мирову угоду сторони можуть укласти лише до прийняття рішення у справі, оскільки мирова угода сторін є одним із засобів вирішення господарського спору.

За таких обставин мирову угоду сторін затверджує господарський суд першої інстанції, апеляційний господарський суд таким правом не наділений.

Окрім того, підстави для скасування або зміни судового рішення викладені у статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Волевиявлення сторін у справі не може слугувати підставою для скасування або зміни судового рішення.

Апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду в повному обсязі (стаття 104 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищенаведене, подана сторонами та третьою особою заява про затвердження мирової угоди задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та представників позивача, відповідача-1 та третьої особи, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

30 січня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Каскад»- орендар та Дніпропетровською міською радою – орендодавець були укладені договори оренди землі, відповідно до яких орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельні ділянки, що знаходяться за адресою: вул. Гаванська, 4Л в м. Дніпропетровську і зареєстровані в Державному реєстрі земель за кадастровими номерами: :09:089:0046 загальною площею 0,0121 га; :09:089:0048 загальною площею 0,4013 га; :09:089:0049 загальною площею 0,0755 га; :09:089:0050 загальною площею 0,2930 га; :09:089:0060 загальною площею 3,5136 га.

Підставою для надання земельних ділянок в оренду стало рішення Дніпропетровської міської ради від 30.11.2005 року № 346/31 «Про передачу земельних ділянок по вул. Гаванській, 4-Л в оренду та спільну оренду Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі «Каскад»по фактичному розміщенню виробничих будівель та споруд», яким було затверджено проект відведення земельних ділянок та передано земельні ділянки вищезазначених кадастрових номерів та площі в оренду та у спільну оренду строком на п’ятнадцять років ТОВ «Каскад».

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2006 року у справі № А30/176, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2007 року, визнано недійсним рішення сесії Дніпропетровської міської ради від 30.11.2005 року № 346/31 «Про передачу земельних ділянок по вул. Гаванській, 4-Л в оренду та спільну оренду Товариства з обмеженою відповідальністю фірмі «Каскад»по фактичному розміщенню виробничих будівель та споруд».

Посилаючись на те, що наведене рішення Дніпропетровської міської ради, що стало підставою для укладення спірних договорів оренди, визнано недійсним, позивач просив: визнати недійсними з моменту укладення договори оренди земельних ділянок, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л, укладені 30.01.2006 року між Дніпропетровською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Каскад”; зобов’язати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», в особі Дніпропетровської регіональної філії скасувати державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л; зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірму «Каскад»припинити користування та звільнити земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л; зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірму «Каскад»привести земельні ділянки у придатний до використання стан, шляхом демонтування огорожі, розташованої на межі земельної ділянки кадастровий номер :09:089:0060, відновити цілісність полотна дороги, яка пролягає біля цеху зольного гравію (нежитлові будівлі літ.З-2, З`-2) у напрямку будівлі цехів № 1, № 2 (літ. В-1) з метою безперешкодного проїзду автотранспорту ТОВ «Дніпробетон», звільнити земельні ділянки від розташованого на них металопрокату, обладнання (мостові крани і т.п.); повернути у постійне користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон», правонаступнику ВАТ ПБК «Придніпровський завод»земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 667 від 16.06.1994 року «Про видачу Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою по вул. Гаванській, 4, Відкритому акціонерному товариству Промислово-будівельній компанії «Придніпровський завод»по фактичному розміщенню було надано ВАТ ПБК «Придніпровський завод»у постійне користування земельну ділянку площею 21, 1464 га по вул. Гаванській,4.

На підставі цього рішення ВАТ ПБК «Придніпровський завод»отримало Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою: серія ДПД 84 № 000064 від 27.06.1999 року.

До Державного акту вносилися зміни в землекористуванні на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.12.1998 року № 2489, рішення міської ради від 18.12.2002 року № 157/5, рішення міської ради від 16.02.2005 року № 199/25 (залишок земельної ділянки, яка була надана ВАТ ПБК «Придніпровський завод»після внесення змін до Державного акту склала 18,2432 га).

ВАТ ПБК «Придніпровський завод»згідно рішення позачергових зборів акціонерів від 10.03.2004 року (протокол №1-2004 року) було перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Дніпробетон».

Загальними зборами акціонерів Відкритого акціонерного товариства „Дніпробетон” (протокол №5-2004 від 02.12.2004 року) було прийнято рішення щодо припинення підприємства в результаті його перетворення у товариство, а протоколом №1 від 31.03.2005 року створено Товариство з обмеженою відповідальністю „Дніпробетон”, яке є правонаступником всього майна, прав та обов’язків ВАТ „Дніпробетон”, що припинилося в результаті перетворення.

Порядок і підстави припинення права постійного користування землею встановлені главою 22 Земельного кодексу України. Згідно статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Таким чином, припинення юридичної особи шляхом її перетворення припиняє право користування земельною ділянкою. На відміну від норм цивільного та господарського законодавства земельне законодавство не містить інституту правонаступництва, порядок переходу права на земельну ділянку встановлений статтею 120 Земельного кодексу України. В силу зазначеної норми при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Будь-які договори, які б свідчили про перехід права користування земельною ділянкою на ТОВ „Дніпробетон” не укладалися.

Зазначені факти встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2007 року у справі № 41/158, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2007 року.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищенаведене укладенням спірних договорів оренди земельних ділянок від 30.01.2006 року права та охоронювані законом інтереси позивача порушені не були.

Як вбачається із змісту статті 203 Цивільного кодексу України, правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі (частина третя цієї статті).

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу.

Отже, наявність вільного волевиявлення учасників правочину та його відповідність внутрішній волі при укладенні цього правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність вільного волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання такого правочину недійсним.

Змістом статті 124 Земельного кодексу України, якою регулюється порядок передачі земельних ділянок в оренду, передбачено, що особа, яка бажає одержати земельну ділянку в оренду із земель державної чи комунальної власності, подає у відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування заяву (клопотання) у порядку, визначеному статтями 118, 123 цього Кодексу. Тобто волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви.

При цьому частиною першою вказаної норми встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

На час укладення спірних договорів волевиявлення органу місцевого самоврядування на передачу відповідачу земельних ділянок в оренду було здійснено у формі рішення такого органу –Дніпропетровської міської ради № 346/31 від 30.11.2005 року та реалізовано шляхом укладення договорів оренди від 30.01.2006 року.

На час укладення договорів зазначене рішення органу місцевого самоврядування було чинним.

З урахуванням наведеного правові підстави для визнання недійсними спірних договорів оренди землі були відсутні.

Оскільки відсутні підстави для визнання недійсними договорів оренди землі, відсутні підстави щодо задоволення вимог позивача про зобов’язання Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», в особі Дніпропетровської регіональної філії скасувати державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л; зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Каскад»припинити користування та звільнити земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л; зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Каскад»привести земельні ділянки у придатний до використання стан, шляхом демонтування огорожі, розташованої на межі земельної ділянки кадастровий номер :09:089:0060, відновити цілісність полотна дороги, яка пролягає біля цеху зольного гравію (нежитлові будівлі літ.З-2, З`-2) у напрямку будівлі цехів № 1, № 2 (літ. В-1) з метою безперешкодного проїзду автотранспорту ТОВ «Дніпробетон», звільнити земельні ділянки від розташованого на них металопрокату, обладнання (мостові крани і т.п.); повернення у постійне користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон», правонаступнику ВАТ ПБК «Придніпровський завод»земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 –Л.

Приймаючи рішення у справі місцевий господарський суд наведених обставин не врахував, неповністю дослідив обставини справи, в зв’язку з чим рішення господарського суду Дніпропетровської області підлягає скасуванню.

Керуючись статями 78, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад», Дніпропетровської міської ради та Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсів» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року у справі № 10/546-07 скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад»42,50 грн. державного мита за розгляд справи апеляційною інстанцією.

Зобов’язати господарський суд Дніпропетровської області видати наказ відповідно до вимог статті 117 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л. О. Лотоцька

Суддя Р. М. Бахмат

Суддя О. С. Євстигнєєв