ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2008 р.

Справа № 30/322-07-8809

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання Волощук О. О.

за участю представників сторін:

від позивача: Заклада В.І. –за дорученням

від відповідача: Охотніков В.В. –за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Іллічівської міської ради, м. Іллічівськ, Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області

від 24 грудня 2007 року

у справі № 30/322-07-8809

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Юстал”, м. Одеса

до Іллічівської міської ради, м. Іллічівськ, Одеської області

про визнання права власності

В С Т А Н О В И Л А:

03.12.2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Юстал” (далі ТОВ) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Іллічівської міської ради (далі Рада) про визнання права власності на самочинне будівництво.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ відповідно до умов договору оренди від 13.06.2003 р., укладеного між ТОВ і Радою на підставі рішення останньої № 175-ХХІІІ від 26.12.2001 р., є належним орендарем земельної ділянки площею 0,1371 га розташованою за адресою: м. Іллічівськ, вул. Приморська, 93.

Актом державної технічної комісії від 22.06.1999 р. завершене будівництвом ТОВ приміщення літнього кафе загальною площею 120 кв. м. прийнято в експлуатацію.

ТОВ, без узгодження проекту, здійснив реконструкцію вищеназваного кафе та на його місці збудував двоповерховий будинок під літером „А” загальною площею 142,1 кв. м., який за висновком Одеського НДІСЕ № 11856 від 26.10.2007 р. зі 100% будівельною готовністю відповідає будівельним нормам і правилам.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ді лянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, у зв’язку з чим ТОВ просить задовольнити його позовні вимоги.

У відзиві на позов Рада позовні вимоги ТОВ вважала необґрунтованими та безпідставними посилаючись на те, що рішення Ради та її виконавчого комітету, на підставі яких укладено договір оренди від 13.06.2003 р. між Радою та ТОВ, за протестом прокурора м. Іллічівська, скасовані рішенням міської Ради № 195V від 30.03.2007 р. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2007 р. у справі № 22а-1309/2007 р., що набрала законної сили, у задоволенні позову ТОВ про скасування рішення Ради № 195V від 30.03.2007 р. –відмовлено. Оскільки, а ні Рада, а ні її виконком, своєї згоди ТОВ на будівництво будинку відпочинку не давали, проект будівництва не затверджували, дозвіл на проведення будівельних робіт не надавали, то визнання права власності на цей об’єкт нерухомості за ТОВ призведе до значних незапланованих та не передбачених бюджетом міста витрат при поверненні ділянки та порушення майнових прав Ради, у зв’язку з чим у позові ТОВ слід відмовити.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.12.2007 р. (суддя Рога Н. В.) позов ТОВ задоволений у повному обсязі та за останнім визнано право власності на двоповерховий будинок (літ. „А”) загальною площею 142,1 кв. м., що знаходиться у м. Іллічівську, по вул. Приморська, 93. З Ради та користь ТОВ стягнуті понесені судові витрати по справі: 85 грн. на сплату держмита та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано тим, що на даний час ТОВ на підставі договору оренди від 13.06.2003 р. є належним користувачем земельної ділянки загальною площею 0,1371 га, що розташована за адресою: м. Іллічівськ, база відпочинку „Дружба”. Самочинно здійснена ТОВ реконструкція належного йому на праві власності майна –приміщення кафе зі 100% будівельною готовністю відповідає будівельним нормам і правилам та не порушує прав інших осіб, в тому числі і Ради, у зв’язку з чим позовні вимоги ТОВ підлягають задоволенню на підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України.

В апеляційній скарзі Рада просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки воно прийнято без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ. В судовому засіданні представник Ради доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. В судовому засіданні представник ТОВ просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу Ради без задоволення.

Заява представника Кравченко О.І. про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача вирішена апеляційним судом окремою ухвалою від 05.02.2008 р. та відхилена.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції ТОВ є належним землекористувачем земельної ділянки загальною площею 0,1371 га на якій розташована база відпочинку „Дружба” і яка знаходиться за поштовою адресою м. Іллічівськ, вул. Приморська, 93, Одеської області та власником розташованого на цій земельній ділянці приміщення літнього кафе загальною площею 120 кв. м., оскільки 06.06.1995 р. між виконкомом Ради та ТОВ був укладений договір № 124 про господарське та соціально-культурне співробітництво з метою врегулювання взаємовідносин для задоволення соціальних потреб населення міста, розвитку інфраструктури міста та комунальної власності.

Розпорядженням виконкому Ради від 08.06.1995 р. № 985 „О размещении объекта предпринимательства” ТОВ дозволено розміщення торгівельного павільйону-бару за адресою: м. Іллічівськ, територія бази відпочинку “Дружба” з метою здійснення торгівельної діяльності.

Розпорядженням виконкому Ради від 09.07.1996 р. № 470 „О размещении объекта предпринимательства” ТОВ дозволено здійснювати торгівельну діяльність в кафе-барі, розташованому на території бази відпочинку “Дружба”.

Розпорядженням виконкому Ради від 17.06.1997 р. № 506 вирішено надати ТОВ у тимчасове користування, на умовах оренди, терміном на 2 роки, земельну ділянку площею 120 кв. м. за адресою: м. Іллічівськ, база відпочинку „Дружба” під розміщення торгівельного павільйону.

Розпорядженням виконкому Ради від 30.09.1999 р. № 1093 строк користування ТОВ вищеназваною земельною ділянкою продовжений, а актом державної технічної комісії від 22.06.1999 р. завершене будівництвом ТОВ приміщення літнього кафе загальною площею 120 кв. м. прийнято в експлуатацію. Згідно п. 2 названого акту він є підставою для реєстрації у відповідних органах збудованого об’єкту як колективної або приватної власності юридичних або фізичних осіб.

Рішенням виконкому Ради від 20.12.2001 р. № 1163 вирішено переоформити ТОВ право тимчасового користування, на умовах оренди, строком на 25 років земельною ділянкою загальною площею 0,11 га, яка розташована на базі відпочинку „Дружба” під фактично існуючим торговельним павільйоном з улаштуванням благоустрою території біля нього.

Рішенням Ради № 175-ХХІІІ від 26.12.2001 р. затверджене рішення її виконкому № 1163 від 20.12.2001 р. щодо продовження терміну оренди ТОВ земельної ділянки загальною площею 0,11 га на базі відпочинку „Дружба”.

13.06.2003 р. між ТОВ і Радою, на підставі рішення останньої № 175-ХХІІІ від 26.12.2001 р. був укладений договір оренди вищеназваної земельної ділянки загальною площею 0,1371 га строком на 25 років під розміщення бази відпочинку. Умовами договору ТОВ надано право зводити будівлі і споруди, згідно затвердженої, відповідно вимогам законодавства, проектною документацією, проводити поліпшення стану земельної ділянки для її ефективного використання згідно цільового призначення.

Ретельно дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що ТОВ до теперішнього часу є належним землекористувачем вищеназваної земельної ділянки. При цьому, термін користування цією земельною ділянкою завершується 14.06.2028 року.

Скасування Радою свого рішення № 175-ХХІІІ від 26.12.2001 р., на підставі якого був укладений договір оренди від 13.06.2003 р., не тягне за собою автоматичного скасування цього договору оренди, а тому останній, до сьогоднішнього часу, є чинним і діючим.

Самочинно здійснена ТОВ за власні кошти реконструкція належного йому на праві власності майна –приміщення кафе загальною площею 120 кв. м., розташованого на вищеназваній земельній ділянці відповідно до висновку Одеського НДІСЕ № 11856 від 26.10.2007 р. зі 100% будівельною готовністю відповідає всім будівельним нормам і правилам, а тому вважати, що це будівництво порушує права інших осіб, в тому числі і Ради –неможливо, оскільки остання надала ТОВ вказану земельну ділянку саме для розміщення бази відпочинку і будівництва будинків та споруд.

Так як, згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ді лянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, то суд першої інстанції підставне задовольнив позовні вимоги ТОВ та визнав за ним право власності на самочинне будівництво.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують вищенаведені висновки суду першої інстанції, у зв’язку з чим колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101–105 ГПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 24.12.2007 року у справі № 30/322-07-8809 –залишити без змін, а апеляційну скаргу Іллічівської міської ради Одеської області –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В. В. Шевченко

Судді В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко

Постанову підписано 06.02.2008 р.