ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 22/69

10.11.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хр. Хансен Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані»

про стягнення 20 592 грн.

суддя Самсін Р.І.

Представники сторін:

від позивача: Рейзін М.В. (довіреність № 225F_08 від 29.09.2008р.);

від відповідача: не з’явились;

В судовому засіданні 10.11.2008р. на підставі ст. 85 ГПК України за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хр. Хансен Україна»(надалі ТОВ «Хр. Хансен Україна», позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані»(надалі ТОВ «УП Компані», відповідач) попередньо сплачених коштів в розмірі 20 592 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 27/12/2006 від 27.12.2006р. за яким, відповідач зобов’язувався передати у власність позивача нафтопродукти (бензин неетильований та дизпаливо) у вигляді бланків-дозволу, зберігати на АЗС товар, що належить покупцю та здійснювати безперебійний (цілодобовий) відпуск товару за бланками-дозволу в мережі АЗС. Після отримання від відповідача бланків-дозволу (карток на паливо) на суму 24 750 грн. було відпущено нафтопродуктів 4 158 грн., а отримання товару в частині сплачених коштів на суму 20 592 грн. відповідачем не забезпечено, чим порушено умови договору. На претензію позивача відповідач не відповів зобов’язань не виконав, сплачені кошти не повернув, у зв’язку з чим з посиланням на положення Цивільного кодексу України вказану суму заявлено до стягнення в судовому порядку.

Відповідач відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Ухвали суду направлялись відповідачу за всіма відомими адресами, в тому числі на юридичну адресу ТОВ «УП Компані»(довідка про знаходження в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 17.10.2008р. наявна в матеріалах справи).

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2006р. між ТОВ «УП Компані»та ТОВ «Хр. Хансен Україна»укладено договір № 27/12/06 за умовами якого останнє зобов’язувалось оплатити і прийняти, а продавець (відповідач у справі) передати у власність покупця нафтопродукти (а саме, бензин А-98, А-95, А-92, А-80 (76) неетильований та дизпаливо), у вигляді бланків-дозволу (картки на паливо).

Порядок розрахунків та ціна товару погоджені сторонами у розділі 2 договору від 27.12.2006р., положення п. 2.1 передбачають оплату шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% попередньої оплати згідно наданих продавцем рахунків-фактур в період дії рахунку-фактури.

Рахунок-фактура № СФ-0005630 від 29.10.2007р. виставлений на виконання договору від 27.12.2006р. на суму 24 750 грн. оплачений позивачем у повному обсязі 30.10.2007р., що підтверджується платіжним дорученням № 1163 від 30.10.2007р., засвідчена банком копія якого міститься в матеріалах справи.

За умовами договору (п. 1.3) перехід права власності на товар відбувається на підставі виписки видаткової накладної.

Видаткова накладна № РН-0005748 від 01.11.2007р. що є підтвердженням переходу права власності на товар (бензин А-95 неетил. (бланки-дозволу на ГСМ)) на суму перерахованих 30.10.2007р. коштів залучена до матеріалів справи.

Згідно з п. 1.2 договору відповідач взяв на себе зобовязання по збереженню на АЗС товару, що належить покупцеві, а відповідно до п. 4.1, 4.2 відпуск товару має здійснюватись в мережі АЗС продавця, перелік яких є додатком до договору; продавець зобов’язувався здійснювати безперебійний (цілодобовий) відпуск товару за бланками-дозволу (картки на паливо) в мережі АЗС.

Зазначені зобовязання відповідачем порушені, товару, згідно отриманих бланків-дозволу, було відпущено на суму 4 158 грн., в іншій частині виконання договору не забезпечено з боку відповідача.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має: виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та загальногосподарського інтересу.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Кошти в сумі 24 750 грн. сплачені позивачем на підставі рахунку-фактури № СФ-0005630 від 29.10.2007р. та підтверджують належне виконання з боку позивача зобов’язань щодо оплати товару, що є предметом купівлі-продажу за договором.

Відповідно до положень п. 8.1, 8.3 Договору сторони погодились, що договір діє до 31 грудня 2006р., а в разі якщо за 30 днів до кінця дії договору, жодна із сторін не має наміру розірвання договору, то дія договору пролонгується на наступний термін. Сторонами не надано доказів на спростування, а матеріали справи вказують на те, що договір був пролонгований, з огляду на відсутність заяв про його припинення (розірвання).

Взяті згідно договору зобовязання щодо збереження на АЗС товару, що належить покупцеві (п. 1.2), здійснення безперебійного (цілодобового) відпуску товару за бланками-дозволу (картки на паливо) в мережі АЗС (п. 4.1, 4.2 договору) відповідачем не виконані, станом на час подання позовної заяви до суду отримання оплаченого та належного позивачу бензину на суму 20 592 грн. в порядку встановленому договором унеможливлене. Так, згідно листа (вих. №1144 від 10.10.2008р.) ТОВ «УТН-Восток»останнє повідомило про відпуск нафтопродуктів по бланкам-дозволам ТОВ «УП Компані» на підставі підписаного між підприємствами договору № 3/76 від 01.07.2005р.. Вказаний договір було розірвано 01.04.2008р. та завершено усі відносини з ТОВ «УП Компані».

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочки боржника виконання зобов’язань втратило інтерес для кредитора, він має можливість відмовитись від прийняття виконання зобов'язань. Згідно положень ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки зобовязання щодо безперебійного відпуску належного позивачу бензину на підставі отриманих по договору бланків-дозволів відповідачем не виконуються, позивач звернувся до останнього з листом (вих. 100 F_08 від 23.04.2008р.), у якому виклав прохання у тижневий термін повернути на розрахунковий рахунок кошти за невикористані талони в кількості 4 160 літрів. Сплачені кошти на вимогу позивача відповідачем не повернуті, відпуск бензину в кількості 4 160 літрів не здійснено, доказів зворотнього суду не представлено.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких не надано, у зв’язку з чим вимоги про повернення суми передоплати в розмірі 20 592 грн. на яку не забезпечено відпуск бензину на умовах договору № 27/12/06 від 27.12.2006р. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В зв’язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита в розмірі 205, 92 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані»(юрид. адреса: 04073, м. Київ, Московський проспект 10, р/р 1121 в міжрайонному відділенні Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанку», МФО 322012, з рахунку виявленого під час виконання судового рішення, ідент. код 33229580) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хр. Хансен Україна»(03067, м. Київ, бульв. І. Лепсе 4, корпус 20, р/р 4651 ОПЕРУ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ідент код 32657174) 20 592 грн. (двадцять тисяч п’ятсот дев’яності дві гривні) сплачених коштів по договору від 27.12.2006р..

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані»(юрид. адреса: 04073, м. Київ, Московський проспект 10, р/р 1121 в міжрайонному відділенні Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанку», МФО 322012, з рахунку виявленого під час виконання судового рішення, ідент. код 33229580) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хр. Хансен Україна»(03067, м. Київ, бульв. І. Лепсе 4, корпус 20, р/р 4651 ОПЕРУ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ідент код 32657174) 323, 92 грн. (триста двадцять три гривні 92 копійки) судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя Р.І. Самсін

дата підписання рішення 13.11.2008р.