КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2008                                                                                           № 05-5-17/7517

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:           Авдєєва П.В.

Коршун Н.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з"явився

від відповідача -не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне торговельно-посередницьке мале підприємство фірма "Едельвейс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.07.2008

у справі № 05-5-17/7517 (Кролевець О.А.)

за позовом                               Приватне торговельно-посередницьке мале підприємство фірма "Едельвейс"

до                                                   Приватне підприємство "Медиана"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення 15160,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 15 160,96 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.07.2008р. по справі №05-5-17/7517 на підставі пунктів 4, 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернуто без розгляду позовну заяву Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірма „Едельвейс”.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою та просить її скасувати, оскільки вважає, що вона прийнята по неповно з’ясованим обставинам з порушенням норм процесуального права.

Відповідачем не надано відзив на апеляційну скаргу.

Сторонами не використано наданого законом права на участь своїх представників у судовому засіданні. Матеріали справи містять докази про належне повідомлення про порушення апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

Розглянувши мотиви скарги та перевіривши підстави відмови щодо прийняття позовної заяви, колегія прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а позовна заява разом з доданими до неї матеріалами - направленню до суду першої інстанції для подальшого розгляду, з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.07.2008р. по справі №05-5-17/7517 повернуто без розгляду позовну заяву Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірма „Едельвейс” до ПП „Медиана” про стягнення 15 160,96 грн. на підставі пунктів 4, 6 статті 63 ГПК України з посиланням на те, що не подано доказів сплати державного мита в установленому порядку та не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду та вважає його помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” із позовних заяв майнового характеру сплачується державне мито у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту „Зараховано в доход бюджету ______крб. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Як вбачається з платіжного доручення №9303 від 02.07.2008 позивачем було сплачено державне мито у розмірі 151,61 грн.

Крім того, на зворотній стороні вказаного платіжного доручення є напис (помітка) ВАТ „Кредобанк” відділення №3 у м. Львів, що держмито в сумі 151,61 грн. перераховано в бюджет повністю 02.07.2008р. Цей напис скріплений першим і другим підписами керуючого та головного бухгалтера і відтиском печатки банку.

Однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України, а у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету господарський суд вправі витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу казначейства, якому державне мито перераховано.

Відповідно до пункту 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.57 ГПК України до позовної заяви було додано документ, який підтверджує відправлення відповідачу копії позовної заяви , а саме: поштова квитанція та опис вкладення від 08.07.2008р. Висновок суду першої інстанції про те, що такі документи не є належними доказами, є помилковим.

Згідно з п. 3.3 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.97р. “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” зазначено, що відсутність опису вкладення до листа не тягне за собою наслідків у вигляді повернення позовної заяви, оскільки згідно з пунктом 78 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р. №1155, листи, бандеролі і посилки приймаються з таким описом лише за бажанням відправника, тому у господарського суду відсутні правові підстави спонукати відправників до обов'язкового оформлення описів вкладення.

Поштова квитанція є доказом надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів. Якщо у суду виник сумнів щодо його достовірності чи він дійшов висновку про недостатність такого доказу, то суд може витребувати додаткові докази на підставі ст.38 ГПК України, але не має законних підстав для повернення позовної заяви (Постанова Верховного суду України від 25.11.2003р.).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви було додано документи, який підтверджує відправлення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що застосування судом першої інстанції пунктів 4, 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є безпідставним, тому апеляційна скарга Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірма „Едельвейс” підлягає задоволенню.

За таких обставин, Ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.07.2008р. по справі №05-5-17/7517 слід скасувати, а матеріали справи направити на розгляд по суті до Господарського суду м. Києва.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірма „Едельвейс” - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.07.2008 по справі №05-5-17/7517 - скасувати.

3. Матеріали справи №05-5-17/7517 передати до Господарського суду м. Києва для подальшого розгляду.

Головуючий суддя                                                                      Корсак В.А.

Судді                                                                                          Авдєєв П.В.

Коршун Н.М.