ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

14.10.2008

Справа №2-18/8735-2008

За позовом – Закритого акціонерного товариства «Макрохім», м. Київ (вул. Луначарського, 4, поверх 7, м. Київ, Україна, 02002).

До відповідача – Агропромислового сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Южная Холдінг», Сімферопольський район (вул. Шкільна, 2, с. Петрове, Сімферопольський район, Автономна Республіка Крим, 97560).

Про стягнення 153 688,90грн.

Суддя І.К. Осоченко

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: – Смагіна Г.Ю. – представник, дов. від 22.01.2008 року № 57.

Від відповідача: - не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: Закрите акціонерне товариство «Макрохім» звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до Агропромислового сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Южная Холдінг», в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість поставленого товару, з урахуванням пені, 10% річних з простроченої суми, індексу інфляції в сумі 153 688 грн. (сто п’ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят вісім гривень)90 коп.

Позовні вимоги ґрунтуються на приписах статті 526, 530, 625 Цивільного кодексу України та мотивовані тим, що відповідно до договору поставки №287/1 укладеного 01.02.2008р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець), позивач поставив продукцію відповідачу на загальну суму 136 500 грн. (сто тридцять шість тисяч п’ятисот гривень) 00 коп. Протягом 14 банківських днів з дня поставки продукції відповідач заборгованість не сплатив, у зв’язку з чим склалася заборгованість з урахуванням пені, 10% річних з простроченої суми, індексу інфляції на загальну суму 153 688 грн. (сто п’ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят вісім гривень) 90 коп., до цього часу заборгованість не погашена, що і стало підставою звернення позивача до господарського суду.

13.10.2008 року на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач зменшив розмір відсотків річних, збільшив суму штрафних санкції та просить стягнути з відповідача вартість поставленого товару, з урахуванням пені, 10% річних та індексу інфляції на загальну суму 162432,68 грн.

Суд приєднує заяву до справу.

Відповідач у судове засідання тричі не з’явився, повідомлений був судом про дату та час розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі, документи, що вимогав суд, зокрема відзив на позовну заяву, відповідачем не надано.

Слухання справи відкладалося у порядку, передбаченому статтею 77 ГПК України.

Суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами у порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

01.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Макрохім» та Агропромисловим сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Южная Холдінг» укладеного договір поставки № 287/1.

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов’язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити лізин, метіонін в асортименті, кількості і по цінам, викладеним в додатках до цього договору, які є його невід’ємною частиною.

Пунктами 5.1, 5.3 договору поставник № 287/1 передбачено, що ціна на продукцію встановлюється в національній валюті України – гривні. Загальна сума договору становить 650000,00 грн., у тому числі ПДВ 108333,33 грн.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що поставка продукції здійснюється окремими партіями, відповідно до поданих покупцем заявок на поставку продукції. Асортимент та кількість продукції в кожній партії покупець вказує в заявці на поставку відповідної партії продукції та подається покупцем у письмовій формі власноруч або факсимільним чи поштовим зв’язком (рекомендованим листом).

Позивач відповідно до умов договору своєчасно поставив відповідачу продукцію на суму 136500 грн., яка була вказана відповідачем у заявці, що підтверджується видатковою накладною № М 0012996 від 01.04.2008 року.

Відповідно до пункту 6.1 договору, покупець зобов’язаний здійснити оплату поставленої продукції в строк, що не перевищує 14 банківських днів з дати поставки продукції.

Відповідач свої зобов’язання по оплаті поставленої продукції не виконав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, за відповідачем склалася заборгованість за договором поставки від 01.02.2008 року № 287/1 у сумі 136500,00 грн.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийняті на себе зобов’язання по оплаті поставленої продукції, суд дійшов до висновку, позовні вимоги у частині стягнення заборгованості у сумі 136500,00 грн. підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 16006,03 грн., 10% річних у сумі 6357,53 грн., та індекс інфляції у сумі 3569,12 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно до Закону України “ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543.96 ВР, вина сторона сплачує пеню в розмірі не більш ніж 2-а облікова ставка НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Пунктом 10.3 договору поставки передбачено, що у випадку порушення строку оплати продукції, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня) від несплаченої суми за кожний день прострочки.

Поняття пені передбачено у ст. 549 ЦК України: пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність у один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

П. 6 ст. 232 ГК України встановлює пресікательний строк нарахування пені в шість місяців.

Сума пені за період з 21.04.2008 року по 08.10.2008 рік становить 16006,03 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10.4 договору поставки від 01.02.2008 року передбачено, що покупець на вимогу постачальника у випадку несвоєчасної оплати продукції зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням десяти процентів річних від простроченої суми.

За період прострочення виконання зобов’язання за поставки, а саме: з 21.04.2008 року по 08.10.2008 року розмір 10% річних складає 6357,53 грн. Сума індексу інфляції за період з 01.05.2008 року по 01.10.2008 року становить 3569,12 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

14.10.2008р. у судовому засіданні за згодою позивача було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.10.2008 року

На підставі вищевикладеного та керуючись 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Агропромислового сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Южная Холдінг» (вул. Шкільна, 2, с. Петрове, Сімферопольський район, Автономна Республіка Крим, 97560; п/р 260061803 в ВАТ КРД «Раффайзен банк Аваль», МФО 324021, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Макрохім» (вул. Луначарського, 4, поверх 7, м. Київ, Україна, 02002; п/р 26007925 в ВАТ «Раффайзен банк Аваль», м. Київ МФО 300335, ) 136500 грн. (сто тридцять шість тисяч п’ятсот грн.) 00 коп. заборгованості; пеню у сумі 16006 грн. (шістнадцять тисяч шість грн.) 03 коп.; 10% річних у сумі 6357 грн. (шість тисяч триста п’ятдесят сім грн.) 53 коп.; індекс інфляції у сумі 3569 грн. (три тисячі п’ятсот шістдесят дев’ять грн.) 12 коп.; 1624 грн. (одна тисяча шістсот двадцять чотири грн. ) 33 коп. державного мита та 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Осоченко І.К.