ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.01.08                                                                                           Справа № 1/344-12/105 (1/272-26/28)

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі Чаплик І.,

з участю представників:

від скаржника (позивача) – з”явився,

відповідача - з»явився,

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Центр тендерних Процедур», м.Київ

на рішення господарського суду Львівської області від 07.08.2007 року, суддя Запотічняк О.Д., у справі № 1/344-12/105 (1/272-26/28)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центр тендерних Процедур», м.Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Газета «Галицькі контракти», м.Львів

про захист ділової репутації, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди в сумі 86700 грн.,

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Львівської області від 07.08.2007 року відмовлено в позові товариства з обмеженою відповідальністю «Центр тендерних Процедур»до товариства з обмеженою відповідальністю «Газета «Галицькі контракти»про захист ділової репутації, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди в сумі 86700 грн. з підстав того, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтвердив розмір моральної шкоди та не доведено, як саме публкація статті „ВІД державного і приватного до смішного" у діловому щотижневику "Контракти" № 47 за 2005 рік вплинула на його репутацію.

При цьому, судом зазначено, що при написанні даної статті, редакцією використовувалась інформація відкритого характеру, правова інформація, а також поширена відповідними державними органами чи інформаційними агентствами. Крім цього, оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

В апеляційній скарзі скаржник (позивач) просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що висновок суду про те, що фразу «Навколо Центру тендерних процедур існує розгалужена система цілком приватних консалтингових центрів»позивач пов»язував лише з територіальним знаходженням навколо позивача в місті Києві інших консалтингових підприємств, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки дана інформація носить інший характер. Такий висновок зроблено судом лише в процесі судового розгляду, коли з»ясовано такий факт.

Скаржник також не погоджується з висновком суду про те, що в даній статті використовувалась інформація відкритого характеру, яка була, зокрема, опублікована у Постанові КМУ від 21.12.2005р. №1257 «Про затвердження Стратегії розвитку системи державних закупівель на 2005-2010 роки», оскільки дана постанова прийнята 21.12.2005 р., а стаття була опублікована в тижневику «Контракти»№47 від 21.11.2005 р.

В процесі судового розгляду клопотанням №01/12-ю від 06.12.2007 року скаржник просить призначити лігвінстичну експертизу, проте, ухвалою суду від 12.12.2007 року судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки поставлені на її вирішення питанн стосуються правової оцінки спірних питань, а не носять лінгвістичний характер. Ухвалою суду від 23.01.2008 року судом повторно відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання з аналогічних підстав.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що фразою "Навколо Центру тендерних процедур існує розгалужена система цілком приватних консалтингових центрів" хотів сказати і написав, фактично, що територіально навколо позивача у м.Києві існують інші консалтингові підприємства, котрі займаються (надають відповідні послуги та консультування) щодо оформлення документів пов'язаних із тендерними процедурами. Щодо фрази «Поради консалтерів і забезпечують успішне проходження тендеру бізнесменам ..", то така є, фактично, оціночним судженням з огляду на те, що ряд консалтингових підприємств у своїх рекламах стверджують, що "...їх клієнти за три роки змогли вирости до рівня лідерів у сфері тендерних продаж".

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що редакцією газети "Галицькі Контракти" статтю „ВІД державного і приватного до смішного" опубліковано в діловому щотижневику "Контракти" №47 за 2005 рік. У цій статті дається короткий аналіз ринку державних закупівель в Україні, а також вказується на окремі проблемни в цій сфері суспільно-економічних відносин. Зокрема, у статті вказується що у самому Міністерстві економіки визнають надмірну комерціалізацію процедур держзакупівлі, і вказується, що аби зменшити залежність держзакупівель від Центру тендерних процедур і новоспеченої громадської організації —Тендерної палати України, - Мінекономіки на найближчу п'ятирічку розробило план відповідних заходів".

Предметом оскарження в даній справі є визнання недостовірною інформації (фрази) написаної в даній статті: "Навколо Центру тендерних процедур існує розгалужена система цілком приватних консалтингових центрів"; "Поради консалтерів і забезпечують успішне проходження тендеру бізнесменам..."; "Аби зменшити залежність держзакупівель від Центру тендерних процедур...".

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Разом із цим Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Відповідно до ст.200 ЦК України інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Правові основи одержання, використання, поширення та зберігання інформації визначаються, зокрема, Законом України від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХП „Про інформацію". Статтею 20 цього Закону визначено, що публічно поширювана друкована інформація є масовою інформацією. Друкованими засобами масової інформації є періодичні друковані видання (преса) - газети, журнали, бюлетені тощо і разові видання з визначеним тиражем.

Відповідно до ст.5 Закону „Про інформацію" основними принципами інформаційних відносин є, зокрема, об'єктивність, вірогідність інформації, повнота і точність інформації, законність одержання, використання, поширення та зберігання інформації.

Газета „Контракти" є друкованим засобом масової інформації у відповідності до положень Закону України від 16 листопада 1992 року N 2782-ХП „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" і веде свою діяльність відповідно до принципів діяльності друкованих ЗМІ, встановлених цим Законом та іншими законодавчими актами.

Згідно ст.1 Закону України від 23 вересня 1997 року № 540/97-ВР „Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" журналістом є творчий працівник, який професійно збирає, одержує, створює і займається підготовкою інформації для засобів масової інформації, виконує редакційно-посадові службові обов'язки в засобі масової інформації.

Відповідно до положень ст. 26 Закону „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" журналіст має право, зокрема, на вільне одержання, використання, поширення (публікацію) та зберігання відкритої за режимом доступу інформації, поширювати підготовлені ним повідомлення і матеріали за власним підписом, під умовним ім'ям (псевдонімом) або без підпису (анонімно), на збереження таємниці авторства та джерел інформації, за винятком випадків, коли ці таємниці обнародуються на вимогу суду. В той же час, журналіст несе, зокрема, такі обов'язки як подавати для публікації об'єктивну і достовірну інформацію, виконувати обов'язки учасника інформаційних відносин.

Згідно зі ст. 471 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Особа звільняється від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно значимою.

Додаткові підстави звільнення від відповідальності засобів масової інформації та журналістів визначаються Законами України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", "Про телебачення і радіомовлення", "Про інформаційні агентства" та "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

Так, ст. 42 Закону України від 16 листопада 1992 року "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" передбачено, що редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); вони містяться у відповіді на інформаційний запит щодо доступу до офіційних документів і запит щодо надання письмової або усної інформації, наданої відповідно до вимог Закону України "Про інформацію"; вони є дослівним відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних органів, організацій і об'єднань громадян; вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього; в них розголошується таємниця, яка спеціально охороняється законом, проте ці відомості не було отримано журналістом незаконним шляхом.

Позивачем чітко не розмежовано відомості фактичного характеру, які не відповідають дійсності та порочать позивача, від ідей, думок, поглядів, поширених автором у статті в порядку реалізації конституційного права на свободу думки і слова, не обґрунтовано необхідність втручання суду в процес реалізації автором цього права та не спростовано доводів відповідача про те, що, поширюючи інформацію, він діяв добросовісно та здійснював її перевірку.

Так, фраза "Навколо Центру тендерних процедур існує розгалужена система цілком приватних консалтингових центрів" представляє собою не що інше, як точку зору чи особисту суб'єктивну оцінку подій та ситуацій, пов»язаних із знаходженням навколо позивача в місті Києві інших консалтингових підприємств, і жодним чином не свідчить про те, що позивач має систему розгалужених приватних консалтингових центрів, чи дані консалтингові центри тим чи іншим чином пов'язані чи залежні від позивача. Підтвердженням даного факту є існування таких консалтингових фірм , як ТзОВ "Європейське консалтингове агентство" та ТзОВ "Інвестиційне гарантійне агентство". При цьому, юридична адреса ТзОВ "Європейське консалтингове агентство" (м. Київ, вул. Рейтарська,37) збігається з юридичною адресою позивача вказаною в довідці з ЄДРПОУ № 6208/07, а юридична адреса ТзОВ "Інвестиційне гарантійне агентство" (м.Київ вул.Патріса Лумумби, 21) збігається з адресою позивача вказаною в позовній заяві, що також свідчить про те, що у фразі "Навколо Центру тендерних процедур існує розгалужена система цілком приватних консалтингових центрів" відповідач мав на увазі інші консалтингові підприємства взагалі, а не позивача.

Покликання позивача на відсутність даних щодо юридичної адреси вказаних підприємств у відповідача на момент опублікування спірної статті не може бути підставою для скасування рішення по справі, оскільки не свідчить про недостовірність вказаної інформації і не доведена жодними доказами.

Фраза "Поради консалтерів і забезпечують успішне проходження тендеру бізнесменам..." записана одразу після фрази "Навколо Центру тендерних процедур існує розгалужена система цілком приватних консалтингових центрів", а тому з її змісту не можна однозначно стверджувати, що дана інформація стосується позивача, оскільки не містить жодної негативної та недостовірної інформації про нього.

Щодо фрази "Аби зменшити залежність держзакупівель від Центру тендерних процедур..." , то така інформація є відкритого характеру і використана редакцією х відповідних державних органів чи інформаційних агентств, зокрема, прес-реліз Міністерства економіки України від 11 листопада 2005 року (надалі - Прес-реліз), офіційне повідомлення інформаційного агентства „Інтерфакс-Україна" від 11 листопада 2005 року, а також постанову КМУ від 21 грудня 2005 року № 1257 „Про затвердження Стратегії розвитку системи державних закупівель на 2005-2010 роки". На основі аналізу та систематизації інформації з названих джерел редакцією зроблено висновок, що одним із завдань Мінекономіки на найближчу п'ятирічку є зменшення залежності держзакупівель від Центру тендерних процедур та Тендерної палати України, оскільки наявний стан речей на ринку держзакупівель не дуже сприяє ефективному використанню державних коштів та не забезпечує рівної можливості всім учасникам цього ринку щодо доступу до нього. Такий висновок за своєю суттю є оціночним судженням критичного характеру щодо ситуації на ринку держзакупівель і не несе в собі жодної виключно негативної інформації стосовно Тендерної палати України.

Зазначені оціночні судження, думки та переконання не є предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб'єктивної думки й поглядів відповідача, не можуть бути перевіреними на предмет відповідності їх дійсності. Правильність думок і оцінок автора публікації можуть бути предметом думок та оцінок інших осіб, а не предметом повноважень судової влади, тому що визначати їх правильність у судовому порядку означає втручання в правовий статус юридичної особи. Окрім того дана інформація не містить у собі жодних неправдивих відомостей, оскільки лише переказує погляд Міністерства економіки на проблеми у сфері держзакупівель.

З наведеного місцевий суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Центр тендерних Процедур»до товариства з обмеженою відповідальністю «Газета «Галицькі контракти»про захист ділової репутації, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди в сумі 86700 грн.

Крім цього, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ст.17 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", яка регулює відповідальність журналіста за завдану ним моральну (немайнову) шкоду, передбачено, що у разі відшкодування відповідно до Цивільного кодексу України журналістом і засобом масової інформації заподіяної ними моральної (немайнової) шкоди на них покладається солідарна відповідальність з урахуванням міри вини кожного. Зважаючи на заяву відповідача за №02/01 від 09.01.2008 року про відмову надати інформацію про автора спірної статті, відповідачем по даній справі є лише ТзОВ «Газета «Галицькі контракти».

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.99,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Львівської області від 07.08.2007 року в справі за номером 1/344-12/105 (1/272-26/28) залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Центр тендерних Процедур» –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: С.М.Бойко

Судді: Т.Б.Бонк

Р.І.Марко