ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 квітня 2008 р.

№ 29/301-07-7310

Вищий господарський суду України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.,

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши касаційну скаргу Татарбунарського міжрайонного управління водного господарства на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 року у справі № 29/301-07-7310 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" до Татарбунарського міжрайонного управління водного господарства про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Подана Татарбунарським міжрайонним управлінням водного господарства касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги (подання), до скарги додаються зокрема докази надіслання її копії іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, докази надіслання іншій стороні копії касаційної скарги відсутні, оскільки додана до касаційної скарги ксерокопія фінансового чеку № 8985 від 13.03.2008 року не є доказом направлення копії касаційної скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Окрім того, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п. 14 “Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита”, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.93 р. № 50, при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в дохід бюджету----------грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Надане відповідачем платіжне доручення № 124 від 12.03.2008 року не відповідає зазначеним вимогам, оскільки на зворотній стороні цього платіжного доручення відсутній зазначений напис.

Тому зазначене платіжне доручення не може бути доказом сплати державного мита у встановленому порядку.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Керуючись п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Татарбунарського міжрайонного управління водного господарства на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 року повернути без розгляду.

Судді                      В.Перепічай

І. Вовк

П.Гончарук