ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 09/74а

"15" січня 2008 р., 12 год. 35 хв.           м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.

при секретарі –Лавріненко С.І.

за участю представників сторін, позивача – Лисенко Ю.М. за довіреністю, відповідача –Мельник Н.М. головний бухгалтер, Мосідрай Л.Г. співзасновник, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Звенигородському районі до селянського (фермерського) господарства «Прогрес»про стягнення за рахунок активів 15286,31 грн. податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Подано адміністративний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача за рахунок активів 15286,31 грн. податкового боргу станом на 10.12.2007 року, у тому числі: 1266,50 грн. по фіксованому сільськогосподарському податку та 14019,81 грн. по податку з доходів фізичних осіб.

Позовні вимоги мотивовані наступним:

- відповідачем фіксований сільськогосподарський податок сплачувався з порушенням граничних строків його сплати, тому на підставі податкових повідомлень - рішень були застосовані штрафні санкції за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання з фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 1266,50 грн.;

- протягом кількох років відповідач проводив виплату заробітної плати та інших доходів громадянам, але в порушення Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»не повністю перераховував до бюджету, нарахований податок з доходів фізичних осіб, тому станом на 10 грудня 2007 року утворилась заборгованість з цього податку в сумі 14019,81 коп.;

- станом на 10 грудня 2007 року відповідач податок з доходів фізичних осіб не перерахував до бюджету, що є підставою стягнення його за рішенням суду;

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав.

В судовому засіданні:

- представник позивача підтримав позовні вимоги;

- представники відповідача позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що у 2003 році господарство зверталось до податкової інспекції про списання податкового боргу внаслідок форс-мажорних обставин, однак їм було вказано на відсутність податкового боргу, а у 2007 році податкова інспекція застосувала фінансові санкції за прострочення сплати податку у 2003 році, щодо заборгованості по податку з доходів фізичних осіб пояснили, що заборгованість виникла по сплаті податку з доходів із земельних паїв, оскільки доходи виплачувались натуральною оплатою, а у 2006 році землі були повернуті у зв’язку із розірванням договорів оренди, тому доходи не виплачені;

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідач зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності Звенигородською районною державною адміністрацією 21.01.2002 року та 29.01.2002 року взятий на облік як платник податків в податковій інспекції, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, копією довідки з ЄДРПОУ, довідкою про взяття на облік платника податків №16.

01 серпня 2007 року позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення про зобов’язання на підставі п.п.17.17 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (далі –ЗУ№2181) сплатити штраф за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання з фіксованого сільськогосподарського податку за номерами: /0, яким визначений штраф у розмірі 10%, в сумі 629,66 грн.; /0, яким визначений штраф у розмірі 20%, в сумі 520,56 грн.; /0, яким визначений штраф у розмірі 50% в сумі 112,09 грн. З розрахунку штрафних санкцій вбачається, що вони застосовані від дати сплати 04.01.2003 року по 31.10.2006 року. Податкові-повідомлення рішення вручені відповідачу 01.08.2007 року, що ним не заперечується.

Відповідачем проведено звірку з Чичиркозівською сільською радою по сплаті податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) станом на 01.01.2007 року, про що складено акт звірки взаємних розрахунків, яким встановлено, що заборгованість по сплаті ПДФО із земельних та майнових паїв на 01.01.2007 року становить 14564,81 грн. Заборгованість по сплаті ПДФО із заробітної плати на 01.01.2007 року не значиться. Акт від відповідача підписаний керівником підприємства Мосідрай Є.Д. без зауважень. Згідно картки особового рахунку відповідачем перераховано податку з доходів фізичних осіб 01.03.2007 року - 45,00 грн., 06.03.2007 року - 500,00 грн., відповідно, сума заборгованості з цього податку зменшилась і становить станом на 10.12.2007 року в сумі 14019,81 грн. (14564,81 грн. –45,00 грн. –500,00 грн.).

24 жовтня 2007 року позивачем прийнято рішення за №54/24-014/31871631 «Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу».

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, з огляду на наступне.

1. Стосовно стягнення активів відповідача в рахунок погашення податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до пп. 4 п. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року №1251-XII (із змінами та доповненнями) податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних податків.

Згідно п.п. 17.1, 17.2 п.п. «а», ст. 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22 травня 2003 року №889-IV (далі –ЗУ №889) особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець (самозайнята особа), який виплачує такі доходи на користь платника податку (такої самозайнятої особи) та податковий агент для оподатковування доходів з джерелом їх походження з України.

Згідно зі ст. 19 ЗУ №889 відповідач зобов’язаний своєчасно сплачувати узгоджені суми податкових зобов’язань, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або підчас такої виплати, та за її рахунок.

Згідно п.п. «а»п.23.1 ст. 23 ЗУ №889 відповідач є особою, відповідальною за погашення суми податкового зобов’язання або податкового боргу з цього податку.

З матеріалів справи вбачається і не заперечується відповідачем, що з доходів, які він виплачував власникам земельних ділянок (паїв), відповідно до ст.8 ЗУ №889 повинен був утримати податок з доходів фізичних осіб та перераховувати його до бюджету, що виконав частково, заборгувавши станом на 10 грудня 2007 року 14019,81 грн. цього податку, що підтверджується актом звірки станом на 01.01.2007 року, даними картки особового рахунку.

Позивачем не були вжиті заходи щодо застосування відповідальності до відповідача, як особи, яка несе фінансову відповідальність, та вжиті заходи щодо погашення суми податкового зобов’язання або податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб, шляхом направлення першої та другої податкових вимог, накладення податкової застави на майно відповідача, які передбачені З№ №2181. Податковий облік в автоматизованій системі обліку з цього податку, позивачем не ведеться. Рішення позивача про стягнення коштів та інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу не містить переліку податків, по яких утворився податковий борг, також не містить суми податкового боргу, періоду його виникнення.

Таким чином, відсутні правові підстави для звернення стягнення на інші активи, окрім грошових коштів, згідно з пп.3.1.1 п. 3.1 ст. 3 ЗУ №2181 заборгованості по податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до п.11 ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 04 грудня 1990 року №509-XII (із змінами та доповненням) позивач має право вимагати стягнення з відповідача податкового боргу в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 14019,81 грн. на загальних підставах. Доводи представників відповідача щодо відсутності обов’язку перерахування податку з доходів фізичних осіб, оскільки розірвані договори оренди земельних паїв, не відповідають фактичним обставинам справи та чинному законодавству.

2. Стосовно стягнення активів відповідача в рахунок погашення податкового боргу з фіксованого сільськогосподарського податку.

Відповідно до ч.3 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ) не підлягають доказуванню, як такі, що визнаються сторонами, наступні обставини: позивач є платником фіксованого сільськогосподарського податку, самостійно подавав розрахунки цього податку, однак самостійно визначені у розрахунках податкові зобов’язання з фіксованого сільськогосподарського податку, протягом встановлених п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 ЗУ №2181 десяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 ЗУ №2181, не сплачував.

Перевіркою своєчасності сплати податкових зобов’язань з фіксованого сільськогосподарського податку встановлено порушення граничних строків сплати податкових зобов’язань, за результатами якої прийняті податкові повідомлення-рішення, за якими на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 ЗУ №2181 за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання відповідача зобов’язано сплатити штраф у загальній сумі 1266,50 грн.

З поданих розрахунків штрафних санкцій вбачається, що штраф за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкових зобов’язань, нарахований за датами сплати з 04.01.2003 року по 31.10.2006 року. Остання дата сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов’язання згідно розрахунку значиться 31.10.2006 року. Основний борг з цього податку відсутній.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ЗУ №2181, на який посилається позивач, як правову підставу прийняття податкових повідомлень-рішень, на підставі яких заявлена у позові сума до стягнення, встановлено наступне:

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1 - 17.1.6 цього пункту, чи ні.

Таким чином, ЗУ №2181 передбачено, що платник податку зобов’язаний сплатити штраф, нарахований на суму погашеного податкового боргу. Розмір штрафу залежить від терміну затримки.

Порядок застосування штрафних (фінансових санкцій) органами державної податкової служби встановлений Інструкцією про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.03.2001 року №110, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.03.2001 року за №268/5459, зі змінами і доповненнями (далі вживається скорочено –Інструкція №110), прийнятої відповідно до ЗУ №2181 з метою забезпечення прав платників податків та роботи податкових органів щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій до порушників у межах чинного законодавства, встановлення єдиного порядку застосування норм цього Закону, яка є обов’язковою як для контролюючого органу, так і для платником податку.

Відповідно до абзацу 6 пп.6.1.7 та п.11 Інструкції №110 рішення про застосування штрафних санкцій приймається за формою та згідно з вимогами, встановленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001 року №253, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 року за №567/5758 (зі змінами і доповненнями), протягом 10 робочих днів після реєстрації акта перевірки або його вручення платнику податків.

Позивач в порушення п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 ЗУ №2181 не визначив останній день граничного строку сплати відповідачем суми узгодженого податкового зобов’язання з фіксованого сільськогосподарського податку; при визначенні штрафних санкцій не врахував вимоги п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 ЗУ №2181, яким визначений граничний термін строку давності нарахування зобов’язань –не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

З розрахунку штрафних санкцій вбачається, що позивачем визначений період нарахування штрафних санкцій з дати сплати відповідачем узгодженої суми податкового зобов’язання –04.01.2003 року (розрахунок відповідача по сплаті фіксованого сільськогосподарського податку №13588 від 31.01.2002 року) по 31.10.2006 року (розрахунок відповідача по сплаті фіксованого сільськогосподарського податку №401 від 30.01.2006 року).

Таким чином, при застосуванні штрафних санкцій на підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст.17 ЗУ №2181 за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання позивач вийшов за межі встановленого п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 ЗУ №2181 1095 - денного строку давності для визначення цих зобов’язань. Отже згідно п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 ЗУ №2181 відповідач вважається вільним від такого податкового зобов’язання.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення, на підставі яких заявлено стягнення податкового боргу, є протиправними, тому не підлягає стягненню, заявлена на їх підставі сума штрафних санкцій у розмірі 991,67 грн., з розрахунку: 629,66 грн. за податковим повідомленням-рішенням №/0, яке є протиправним в частині зобов’язання сплатити штраф у сумі 354,83 грн., дане рішення чинне в частині зобов’язання сплатити штраф по розрахунку позивача за період з 01.09.2004 року по 31.10.2006 року в сумі 274,83 грн.; 520,56 грн. за податковим повідомленням-рішенням №/0, яке є протиправним повністю; 112,09 грн., за податковим повідомленням-рішенням № /0, яке є протиправним повністю.

Отже, до стягнення підлягає 274,83 грн. штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання з фіксованого сільськогосподарського податку. Згідно п.1.3 ст.1 ЗУ №2181 зазначена сума штрафних санкцій є податковим боргом. Відповідно до п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 ЗУ №2181 та згідно рішення позивача від 24 жовтня 2007 року за №54/24-014/31871631 «Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу»вказана сума штрафних санкцій підлягає стягненню за рахунок активів.

Відповідно до ст. 94 та Прикінцевих і перехідних положень КАС України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 142,95 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 157, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути активи селянського (фермерського) господарства «Прогрес», Черкаська область, Звенигородський район, с. Чичиркозівка, ідентифікаційний код 31871631 через Державну податкову інспекцію у Звенигородському районі, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Енгельса, 142, ідентифікаційний код 34342405, в рахунок погашення податкового боргу зі штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 274,83 грн.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства «Прогрес», Черкаська область, Звенигородський район, с. Чичиркозівка, ідентифікаційний код 31871631 в доход бюджету Чичиркозівської сільської ради через державну податкову інспекцію у Звенигородському районі, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Енгельса, 142, ідентифікаційний код 34342405 –14019,81 грн. податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства «Прогрес», Черкаська область, Звенигородський район, с. Чичиркозівка, ідентифікаційний код 31871631 в доход Державного бюджету України через державну податкову інспекцію у Звенигородському районі, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Енгельса, 142, ідентифікаційний код 34342405, для зарахування на реєстраційний рахунок УДК в м. Черкаси №0002 банк –ГУДКУ в Черкаській області, МФО 854018, код 22809222, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095 –142,95 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко

Постанова складена у повному обсязі 21 січня 2008 року.