СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

14 січня 2008 року

Справа № 2-11/2395-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Мартьянова Олександра Вікторовича, довіреність №б/н від 10.12.2007, приватного багатопрофільного малого підприємства "ДЮН";

позивача: Сельського Геннадія Анастасійовича (повноваження перевірені) директора приватного багатопрофільного малого підприємства "ДЮН";

відповідача: Казанцевої Зареми Тухтараліївни, довіреність №2 від 08.01.2008, Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Цикуренко А.С.) від 15.10.2007 року у справі № 2-11/2395-2007А,

за позовом           Приватного багатопрофільного малого підприємства "ДЮН" (вул. Московська, 188а, Джанкой,96100)

до           Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Дзержинського, 30,Джанкой,96100)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.10.2007 року у справі №2-11/2395-2007А (суддя Цикуренко А.С.) задоволено позов приватного багатопрофільного малого підприємства "ДЮН" до Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсного податкового повідомлення-рішення.

Суд визнав нечинним податкове повідомлення-рішення Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції №986/15-2 від 20.03.2006.

Не погодившись з постановою суду, Джанкойська об'єднана державна податкова інспекція звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову господарського суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.12.2007 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Ґонтаря В.І., у зв'язку з відрядженням, на суддю Черткову І.В.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.01.2008 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Волкова К.В., у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, на суддю Горошко Н.П.

На підставі та за правилами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу, судова колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №986/15-2 від 20.03.2006.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що нарахування Державною податковою інспекцією в місті Сімферополі податкового боргу є незаконним, так як приватним багатопрофільним малим підприємством "ДЮН" були сплачені податкові зобов'язання через установу банку "Україна", проте, перераховані податкові збори (обов'язкові платежі) в дохід держбюджету зараховані не були, внаслідок чого, позивач вважає, що свої зобов'язання з оплати обов'язкових платежів до бюджету виконав своєчасно та у повному обсязі.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин і додержання норм матеріального і процесуального права при прийнятті судом першої інстанції постанови, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.03.2006 Джанкойською об'єднаною державною податковою інспекцією винесено податкове повідомлення-рішення №986/15-2, яким нараховано приватному багатопрофільному малому підприємству "ДЮН" штрафні санкції у розмірі 4063,24грн. на підставах несвоєчасної сплати податкового зобов'язання у розмірі 20316,20грн.

Таким чином, приватне багатопрофільне мале підприємство "ДЮН" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовними вимогами до Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №986/15-2 від 20.03.2006.

Позивач зазначив, що нарахування Державною податковою інспекцією в місті Сімферополі податкового боргу є незаконним, так як приватним багатопрофільним малим підприємством "ДЮН" були сплачені податкові зобов'язання через установу банку "Україна", проте, перераховані податкові збори (обов'язкові платежі) в дохід держбюджету зараховані не були, внаслідок чого, позивач вважає, що свої зобов'язання з оплати обов'язкових платежів до бюджету виконав своєчасно та у повному обсязі.

Крім того, зазначені позивачем обставини щодо погашення податкового боргу підтверджуються наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2 від 18.06.2001 з відмітками банку про зписання коштів з розрахункового рахунку приватного багатопрофільного малого підприємства "ДЮН".

Як встановлено пунктом 1.2 статті 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами", податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів в порядку і в терміни, визначені цим Законом.

Також, положеннями частини 3 та частини 4 статті 9 Закону України "Про систему оподаткування" визначено, що зобов'язання юридичної та фізичної особи по сплаті податків та зборів (обов'язкових платежів) припиняється у зв'язку зі сплатою податку, збору (обов'язкового платежу).

У розумінні Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок одержувача або видачі йому в наявній формі. Ініціатором переказу вважається особа, яка на законних підставах ініціює переказ грошей шляхом формування і подачі відповідного документа на переказ або використання спеціального платіжного засобу.

Згідно з підпунктом 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи і переказ грошей в Україні", при використанні розрахункового документа ініціація переказу вважається завершеною з моменту ухвалення банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому, банк повинен забезпечити фіксацію дати ухвалення розрахункового документа на виконання. Проведення самого переказу грошей є обов'язковою функцією, яку повинна виконувати платіжна система (пункт 1.29 статті 1 Закону). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 Закону України "Про платіжні системи і переказ грошей в Україні", який, зокрема, передбачається право одержувача на відшкодування банком, який обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому унаслідок порушення цим банком термінів виконання документа на переказ.

Отже, положення пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи і переказ грошей в Україні" не суперечать положенням підпункту 16.5.2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами", згідно з яким, день подачі до установ банків платіжного доручення по всіх видах податкових платежів вважається день його реєстрації.

Відповідно до підпункту 16.6.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами", за порушення термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів до державних цільових фондів з вини банку такий банк сплачує пеню за кожен день прострочення, а також несе іншу відповідальність, встановлену Законом, за порушення порядку своєчасного і повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду.

При цьому, платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів і державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за наявності провини банку, платник податків звільняється від будь-якої відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування платежів до бюджету.

Положеннями частини 5 статті 50 Бюджетного кодексу України встановлено, що податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету вважаються зарахованими до доходу бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету. Цим кодексом регулюються бюджетні відносини, тоді як платник податків не є безпосередньо суб'єктом бюджетних відносин і несе відповідні зобов'язання щодо платежів до бюджету і до державних цільових фондів на підставі норм законодавства про оподаткування.

Отже, на думку судової колегії, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що позивач належним чином сплатив у 2001 році спірні податки, у зв'язку з чим дії відповідача з відмови відобразити в особовому рахунку позивача їх сплату суд першої інстанції, обґрунтовано визнав протиправними.

Таким чином, підстави для виникнення податкового боргу були відсутні.

Позивач пояснив, що протягом з 2001 до теперішнього часу він сплачував поточні платежі за спірними податками і зборами, а не погашення податкового боргу, повторно спірні суми не сплачував.

Проте, з особового рахунку позивача, актів звірок та пояснень відповідача слідує, що Джанкойська об'єднана державна податкова інспекція в порядку пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними бюджетними фондами" здійснила погашення боргу за рахунок сплачених позивачем поточних податкових зобов'язань з цих податків і зборів.

З огляду на те, що підстав для виникнення даного податкового боргу не існувало, суд першої інстанції визнав ці дії такими, що не ґрунтуються на податковому законодавстві України.

Крім того, жодна норма податкового законодавства не наділяє органи державної податкової служби розпоряджатися коштами платника податків всупереч його волі, вираженій у призначеннях платежів на платіжних дорученнях, на свій власний розсуд.

За таких обставинах, суд першої інстанції, обґрунтовано на думку судової колегії визнав, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

При викладених обставинах судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду вважає, що постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.10.2007 року у справі № 2-11/2395-2007А було прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.10.2007 року у справі № 2-11/2395-2007А підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.10.2007 року у справі № 2-11/2395-2007А залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

3.Ухвалу може бути оскаржено до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                            О.А. Щепанська

Судді                                                                                          Н.П. Горошко

І.В. Черткова