ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.04.08 р.                     Справа № 31/244пн

Господарський суд Донецької області, у складі судді Ушенко Л.В., при секретарі судового засідання Лазебній Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою

Державного підприємства „Вірівське” с. Варівка

до відповідача Добропільського БТІ

про визнання права власності на комплекс об’єктів нерухомості.

В присутності представників сторін:

від позивача: не з’явився, про час та день засідання був повідомлений належним чином

від відповідача: Шабленко Л.І. - довіреність

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Вірівське” с. Вірівка звернулось із позовом до Добропільського БТІ про визнання права власності на комплекс об’єктів нерухомості, а саме: вагова Літ. А-1 з навісом Літ а-1 та двома ганками Літ. а№, Літ аІ (1981 року забудови), навіс Літ. Б-1 (1976 року забудови), гараж Літ. В-1 та двома оглядовими ямами Літ. см, Літ. см№ (1989 року забудови), склад Літ. Г-1 (1976 року забудови), склад Літ. Д-1 (1912 року забудови), слюсарня цеху Ж-1 (1976 року забудови), ЗАВ-40 Літ.З-З№-1 (1988 року забудови), критий тік Літ И (1976 року забудови), вбиральня Літ. Е (1976 року забудови), зерносховище Літ. К-1 (1976 року забудови), зерносклад Літ. Л-1 (1976 року забудови), зерносховище Літ. О-1 (1981 року забудови), зерносховище Літ. М-1 (1958 року забудови), склад Літ. м-1, зерноскладу Літ. О-1 (1981 року забудови), критий тік Літ. П-1 (1976 року забудови), навіс Літ. Р-1 (1976 року забудови), ЗАВ Літ. С-1 (1976 року забудови), розташований за адресою: вул. Кірова,9 с.Вірівка Добропільській район Донецької області та зобов’язати БТІ здійснити реєстрацію права власності та видати свідоцтво на право власності на спірні об’єкти нерухомості.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що дані об’єкти нерухомості знаходяться на балансі підприємства з 07.10.1992р і воно відкрито та безперервно володіє цим комплексом об’єктів нерухомості, які розташовані за адресою с.Вірівка, вул.Кірова,9 і тому відповідно до ст.344 ЦК України просить визнати за ним право власності на спірне майно за набувальною давністю.

Позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги. Заявою (вхд.№0241/993 від 15.01.08р) позивач остаточно визначився з позовними вимогами, змінивши підстави позову і просить визнати право власності на комплекс об’єктів нерухомості, що складається з: вагової (Літ. А-1) з навісом та двома ганками (1981 року забудови), навіс (Літ. Б-1) (1976 року забудови), гараж Літ. Б-1 з двома оглядовими ямами (1989 року забудови), склад Літ. Г-1 (1976 року забудови), склад Літ. Д-1 (1912 року забудови), слюсарня цеху Ж-1 (1976 року забудови), ЗАВ-40 Літ.З, З-1 (1988 року забудови), критий тік Літ И (1976 року забудови), вбиральня Літ. Є (1976 року забудови), зерносховище Літ. К-1 (1976 року забудови), зерносклад Літ. Л-1 (1976 року забудови), зерносховище Літ. О-1 (1981 року забудови), зерносховище Літ. М-1 (1958 року забудови), склад Літ. М-1, зерноскладу Літ. О-1 (1981 року забудови), критий тік Літ. П-1 (1976 року забудови), навіс Літ. Р-1 (1976 року забудови), ЗАВ Літ. С-1 (1976 року забудови), розташовані за адресою: вул. Кірова,9 с.Вірівка Добропільській район Донецької області з посиланням на ст.376 ЦК України, а також зазначив, що земельна ділянка, на якій розташований комплекс об’єктів нерухомості закріплений в безплатне та безстрокове користування за підприємством і його право власності на ці об’єкти не оспорюється іншими особами.

Відповідач надав відзив (вх.№02-41/39764 від 23.10.07р.), у якому проти позову заперечує, пояснив, що позивачу було відмовлено в державній реєстрації права власності на спірний комплекс об’єктів нерухомості на підставі Тимчасового положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5.

Технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Наказом Української академії аграрних наук №8 від 16.01.1992р елітно – насінницький радгосп ім..Кірова був перейменований на дослідне господарство „Вірівське” Донецького науково – дослідного інституту агропромислового виробництва. Наказом Міністерства аграрної політики України від 03.11.2006р №645 „Про перейменування державного підприємства дослідне господарство „Вірівське” перейменоване у Державне підприємство „Вірівське”.

Відповідно до статуту ДП „Вірівське” є правонаступником майнових прав та обов’язків державного підприємства дослідного господарства „Вирівське”.

На балансі Дослідного господарства „Вірівське” з 07.10.1992р знаходились об’єкти нерухомості токового господарства, передані йому від Елітно – насінницького радгоспу ім..Кірова. Зазначений комплекс об’єктів знаходиться на даний час на балансі позивача як правонаступника Дослідного господарства „Вірівське”. Зазначені об’єкти розміщені на земельній ділянці наданій дослідному господарству „Вірівське” (Державний акт на право користування землею №Б 080934 за 1992р) площею 2722,3кв.м., яка згідно з довідкою №227 від 29.01.2007р, виданої Добропільським відділенням земельних ресурсів, також обліковується за позивачем як правонаступником.

З урахуванням зазначеного позивач звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на комплекс об’єктів нерухомості, який розташований за адресою: Добропільський район, с.Вірівка, вул.Кірова,9. Відповідач рішенням від 31.08.2007р відмовив ДП „Вірівське” в реєстрації права власності на спірні об’єкти з посиланням на те, що надані документи не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

27.08.2007р позивачу був виготовлений технічний паспорт на комплекс об’єктів нерухомості (токове господарство), розміщений за адресою: вул. Кірова,9 с.Вірівка Добропільській район Донецької області.

Господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності виникає на підставах, які не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону чи незаконність виникнення права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує право інших осіб.

Комплекс об’єктів нерухомості, а саме: вагова (Літ. А-1) з навісом (літера а-1) та двома ганками (літера а1, а2), навіс (Літ. Б-1) (1976 року забудови), склад Літ. Г-1 (1976 року забудови), склад Літ. Д-1 (1912 року забудови), слюсарня цеху Ж-1 (1976 року забудови), ЗАВ-40 Літ.З, З-1 (1988 року забудови), критий тік Літ И (1976 року забудови), вбиральня Літ. Є (1976 року забудови), зерносховище Літ. К-1 (1976 року забудови), зерносклад Літ. Л-1 (1976 року забудови), зерносховище Літ. О-1 (1981 року забудови), зерносховище Літ. М-1 (1958 року забудови), критий тік Літ. П-1 (1976 року забудови), навіс Літ. Р-1 (1976 року забудови), розташовані за адресою: вул. Кірова,9 с.Вірівка Добропільській район Донецької області знаходиться у позивача на балансі з 07.10.1992р. Крім того позивач надав акти в підтвердження виконання робіт з капітального ремонту будівель та споруд елітно – насінницького радгоспу імені Кірова від 30.09.1977р, 30.12.1977р, 30.06.1980р, 31.12.1981р., які підтверджують будівництво та реконструкцію будівель власними силами без отримання відповідних дозволів. Технічна документація пов’язана з будівництвом цих об’єктів у позивача як правонаступника відсутня.

Земельна ділянка, на якій розташований комплекс спірних об’єктів нерухомості закріплена в безстрокове і безплатне користування за позивачем.          Відповідно до Постанови КМУ від 2 квітня 2002 р. N 449 „Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою”, встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Спірні об’єкти, а саме: вагова (Літ. А-1) з навісом та двома ганками (1981 року забудови), навіс (Літ. Б-1) (1976 року забудови), склад Літ. Г-1 (1976 року забудови), склад Літ. Д-1 (1912 року забудови), слюсарня цеху Ж-1 (1976 року забудови), критий тік Літ И (1976 року забудови), вбиральня Літ. Є (1976 року забудови), зерносховище Літ. К-1 (1976 року забудови), зерносклад Літ. Л-1 (1976 року забудови), зерносховище Літ. О-1 (1981 року забудови), зерносховище Літ. М-1 (1958 року забудови), критий тік Літ. П-1 (1976 року забудови), навіс Літ. Р-1 (1976 року забудови) збудовані Елітно – насінницьким радгоспом ім..Кірова господарським способом в межах земельної ділянки, яка належить позивачу на праві постійного користування земельною ділянкою. В підтвердження будівництва цих об’єктів радгоспом ім..Кірова правонаступником, якого є позивач надані акти виконаних робіт з капітального ремонту токового господарства (акт від 31.12.1981р). Будь – які технологічні проекти та інша документація у позивача відсутня.

Право власності на ці об’єкти не оспорюється третіми особами і відповідач не заперечує проти визнання права власності за позивачем на зазначені об’єкти. Господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання права власності на такі об’єкти нерухомості, як: ЗАВ (літера С-1), зерноскладу (літера О-1) та гараж (літера Б-1), склад Літ. М-1, ЗАВ -40 (літера З, З-1), то в цій частині суд вважає необхідним залишити позов без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України.

В процесі розгляду справи позивач неодноразово в судове засідання не з’являвся, витребувані ухвалами суду від 28.02.2008р, 20.03.2008р документи в повному обсязі не надав. Зазначеними ухвалами суд зобов’язував конкретизувати найменування спірних об’єктів, зазначити їх площі та місцезнаходження згідно технічного паспорту БТІ.

Згідно технічного паспорту зазначені об’єкти нерухомості: ЗАВ (літера С-1), зерносховище (літера О-1) та гараж (літера Б-1), склад Літ. М-1 зазначені з іншими індивідуальними ознаками і не відповідають даним, які визначені позивачем в уточненнях позовних вимог (вхд.№0241/993 від 15.01.2008р), будь – які інші документи щодо даного майна позивачем не надані.

З урахуванням зазначеного у суду відсутні документи, які б дали можливість розглянути вимоги позивача в цій частині по суті за наявними у справі документами при відсутності позивача.

Судові витрати у справі покладаються на позивача, з вини якого виник спір.

Керуючись Земельним кодексом України, ст.376, 392 ЦК України, ст. 12,32, 33,34, 49, п.5 ст.81, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства „Вірівське” с. Вірівка до Добропільського Бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на комплекс об’єктів нерухомості, що складається з: вагової (Літ. А-1) з навісом (літера а-1) та двома ганками (літера а1, а2) (1981 року забудови), навіс (Літ. Б-1) (1976 року забудови), гараж Літ. Б-1 з двома оглядовими ямами (1989 року забудови), склад Літ. Г-1 (1976 року забудови), склад Літ. Д-1 (1912 року забудови), слюсарня цеху Ж-1 (1976 року забудови), ЗАВ-40 Літ.З, З-1 (1988 року забудови), критий тік Літ И (1976 року забудови), вбиральня Літ. Є (1976 року забудови), зерносховище Літ. К-1 (1976 року забудови), зерносклад Літ. Л-1 (1976 року забудови), зерносховище Літ. О-1 (1981 року забудови), зерносховище Літ. М-1 (1958 року забудови), склад Літ. М-1, зерноскладу Літ. О-1 (1981 року забудови), критий тік Літ. П-1 (1976 року забудови), навіс Літ. Р-1 (1976 року забудови), ЗАВ Літ. С-1 (1976 року забудови), розташований за адресою: вул. Кірова,9 с.Вірівка Добропільській район Донецької області- задовольнити частково.

Визнати за Державним підприємством „Вірівське” (вул. Кірова,5, с. Вірівка Добропільський район Донецької області 85020, ) права власності на комплекс об’єктів нерухомості, що складається з вагової (Літ. А-1) з навісом (літера а-1) та двома ганками (літера а1, а2) загальною площею 59,9кв.м., навіс (Літ. Б-1) (1976 року забудови), склад Літ. Г-1 (1976 року забудови) площею 110,5кв.м., склад Літ. Д-1 (1912 року забудови) площею 47,2кв.м., слюсарня цеху Ж-1 (1976 року забудови) площею 22,3кв.м., , критий тік Літ И (1976 року забудови), вбиральня Літ. Є (1976 року забудови), зерносховище Літ. К-1 (1976 року забудови) площею 613,4кв.м., зерносклад Літ. Л-1 (1976 року забудови) площею 809кв.м., зерносховище Літ. О-1 (1981 року забудови) площею 870кв.м., зерносховище Літ. М-1 (1958 року забудови) площею 304,1кв.м., критий тік Літ. П-1 (1976 року забудови), навіс Літ. Р-1 (1976 року забудови), розташований за адресою: вул. Кірова,9 с.Вірівка Добропільській район Донецької області.

В частині вимог позивача щодо визнання права власності на об’єкти нерухомості: ЗАВ (літера С-1), зерноскладу (літера О-1), склад Літ. М-1 та гараж (літера Б-1), ЗАВ-40 Літ.З, З-1 залишити позов без розгляду.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя Ушенко Л.В.