ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.08                                                                                           Справа№ 22/33а

за позовною заявою Фермерського господарства Хомяк С.М., м.Сокаль

до відповідача Державної інспекції з контролю за цінами в Львівській області, м.Львів

про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Львівській області № 16 від 29.12.2007р. "Про застосування штрафних санкцій за порушення державної дисципліни цін"

Суддя М.Желік

при секретарі О.Дмітровій

Представники

Від позивача: Хомяк С.М.

Від відповідача: Грицак О.О. (довіреність № 04-105 від 16.01.2008р.)

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив адміністративний позов Фермерського господарства Хомяк С.М., м.Сокаль до Державної інспекції з контролю за цінами в Львівській області, м.Львів про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Львівській області № 16 від 29.12.2007р. "Про застосування штрафних санкцій за порушення державної дисципліни цін" .

Ухвалою суду від 25.01.2008 року відкрито провадження у справі, попереднє судове засідання призначено на 12.02.2008 року. Ухвалою від 12.02.2008р. підготовче провадження у справі закінчено і призначено справу до судового розгляду на 28.02.2008р. В судовому засіданні оголошено перерву до 11.03.2008р.

У відповідності до ч. 4 ст. 11 КАС України, судом вживались заходи для встановлення всіх обставин справи. У відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній матеріалами. Представникам сторін роз’яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримував з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що позивач реалізовував цукор власного виробництва, оптову торгівлю (в контексті абз.8 ч.1 ст.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру") не здійснював, реалізований цукор не відповідав встановленим ДСТУ 2316-93 вимогам, а отже, застосування до позивача штрафних санкцій на підставі абз.3 п.3 ст.9 вищезазначеного Закону є неправомірним та таким що суперечить вимогам чинного законодавства.

В судове засідання 28.02.2007р. позивач подав уточнення до позовних вимог, а саме, визнав, що ним фактично реалізовано доброякісний цукор по цінах нижчих від встановленої мінімальної ціни на загальну суму 5500,00 грн., цукор, реалізований на суму 93934,30 грн. був недоброякісним та не придатним для роздрібної торгівлі. Просить позов задовольнити шляхом часткового скасування оспорюваного рішення в частині стягнення штрафних санкцій на суму 187868,60 грн.

Представник відповідача позов заперечив з підстав викладених у запереченні на позовну заяву, посилаючись, зокрема на рішення Конституційного суду України від 15.04.2004р. у справі № 1-7/2004, згідно якого державне регулювання шляхом запровадження мінімальних цін на цукрові буряки та цукор не можна розглядати, як незабезпечення державою захисту прав усіх суб’єктів права власності і господарювання, в тому числі і тих, що займаються вирощуванням цукрових буряків та виробництвом цукру і є його власниками. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

За результатами перевірки порядку дотримання державної дисципліни цін з питань порядку дотримання мінімальних цін на цукрові буряки і цукор, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 02.06.2000року № 868, від 20.02.2006р. № 171, від 07.03.2007р. № 404, Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області складено акт № 001273 від 21.12.2007р. та прийнято рішення за №16 від 29.12.2007 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 198868,60 грн.

В акті перевірки зазначено, що позивач за період з 07.03.2007р. по 31.05.2007р. здійснив реалізацію цукру по цінах нижчих від встановленої мінімальної ціни на загальну суму 99434,30 грн., чим порушив Закон України “Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру” та постанову Кабінету Міністрів України № 171 від 20.02.2007р. “Про заходи щодо державного регулювання виробництва і реалізації цукру та цукрових буряків”.

Згідно ст.1 Закону України „Про ціни та ціноутворення”, за №507-ХІІ від 03.12.1990 року, з наступними змінами та доповненнями, законодавство в Україні про ціноутворення складається з цього закону та інших актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до ст. 8 вищезазначеного Закону, державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів; введення Урядом України інших методів державного регулювання.

Відповідно до ст. 13 Закону України „Про ціни та ціноутворення” державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів.

Так, правові, економічні та організаційні засади державної політики щодо виробництва, експорту, імпорту оптової та роздрібної торгівлі цукром визначає Закон України “Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру”.

Відповідно до п.3 ст.9 Закону України “Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру”. У разі поставок цукру на внутрішній ринок понад встановлену квоту або реалізації його за цінами, що нижчі від визначеної мінімальної ціни, з суб’єкта підприємницької діяльності стягується штраф у розмірі подвійної вартості цукру, реалізація якого здійснена з порушенням встановленого порядку. Дане положення Закону визнане конституційним згідно Рішення Конституційного суду № 10-РП/2004 від 15.04.2004р.

Як встановлено за аналізом матеріалів справи та визнано відповідачем, фактично Фермерським господарством Хомяк С.М. реалізовано доброякісний цукор по цінах нижчих від встановленої мінімальної ціни на загальну суму 5500,00 грн.

Щодо реалізації цукру за цінами, нижчими від визначеної мінімальної ціни на суму 93934,30 грн., то в даному випадку реалізація здійснена без порушень встановленого порядку, оскільки даний цукор був некондиційним та непридатним для харчових цілей, що підтверджено актами від 02.03.2007р. та від 21.05.2007р., складеними інспектором інспекції якості та формування ресурсів сільськогосподарської продукції Львівської обласної державної адміністрації та працівниками позивача.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно нараховані штрафні санкції в сумі 11000,00 грн., а отже рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Львівській області № 16 від 29.12.2007р. "Про застосування штрафних санкцій за порушення державної дисципліни цін" в частині стягнення штрафних санкцій в сумі 187868,60 грн. підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити на користь позивача в розмірі передбаченому п.3 Прикінцевих та перехідних положень КАС України.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Львівській області № 16 від 29.12.2007р. "Про застосування штрафних санкцій за порушення державної дисципліни цін" в частині стягнення штрафних санкцій в сумі 187868,60 грн. скасувати.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фермерського господарства Хомяк Світлани Миколаївни (м.Сокаль, вул.Гашека,2б, код ЄДРОПУ 22383817) 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили у відповідності із ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                     Желік М.Б.