ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2008 р.

№ 6/89д/08
Вищий господарський суд
України у складі колегії суд
суддів :
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні матеріали
Долинської сільської ради
Запорізького району Запоріз
від 18.09.2008 року Запорізького а
господарського суду
у справі
№ 6/89д/08
господарського суду
Долинської сільської ради
Гаражно-експлуатаційного
кооперативу “Хортицький-17”
треті особи, які не заявляю
ть самостійних вимог на пред
мет спору на стороні відпові
1. ОСОБА_1;
2. ОСОБА_2;
3. ОСОБА_3;
4. ОСОБА_4;
5. ОСОБА_5;
6. ОСОБА_6;
7. ОСОБА_7;
8. ОСОБА_8;
9. ОСОБА_9;
10. ОСОБА_10;
11. ОСОБА_11;
12. ОСОБА_12;
13. ОСОБА_13;
14. ОСОБА_14;
15. ОСОБА_15;
16. ОСОБА_16;
17. ОСОБА_17;
18. ОСОБА_18;
19. ОСОБА_19;
20. ОСОБА_20;
Запорізька районна держав
визнання недійсним догово
ру на право тимчасового кори
стування землею (на правах ор
в судовому засіданні взяли
участь представники :
Абрамян А.Л. (довіреність № 136
Рішенням Господарськ
ого суду Запорізької області
(суддя Місюра Л.С.) від 03.07.2008 року
у справі № 6/89д/08 позов задоволе
но; визнано недійсним, укладе
ний між позивачем та відпові
дачем договір на право тимча
сового користування землею (
на умовах оренди) від 17.03.1997 року
; стягнуто з відповідача на ко
ристь позивача витрати по де
ржавному миту в сумі 85,00 грн. та
на ІТЗ судового процесу в сум
і 118,00 грн.
Постановою Запорізького а
пеляційного господарського
суду (головуючий суддя Шевче
нко Т.М., судді Колодій Н.А., Ко
робка Н.Д.) від 18.09.2008 року у справі
№ 6/89д/08 рішення Господарського
суду Запорізької області ві
д 03.07.2008 року скасовано; в позові
відмовлено; стягнуто з позив
ача на користь відповідача 42,5
0 грн. державного мита за апеля
ційною скаргою.
В касаційній скарзі позива
ч просить скасувати постанов
у Запорізького апеляційного
господарського суду від 18.09.2008 р
оку, а рішення Господарськог
о суду Запорізької області в
ід 03.07.2008 року залишити без змін,
посилаючись на порушення но
рм матеріального права, а сам
е: п.п.6, 7 Прикінцевих та перехід
них положень ЦК України.
Відзиву на касаційну скарг
у відповідач та треті особи н
е надіслали.
Відповідач та треті особи н
е скористалися наданим проце
суальним правом на участь у з
асіданні суду касаційної інс
танції.
Заслухавши пояснення по ка
саційній скарзі представник
а позивача, який підтримав ви
кладені в ній доводи, перевір
ивши повноту встановлення об
ставин справи та правильніст
ь їх юридичної оцінки в поста
нові апеляційного господарс
ького суду, колегія суддів Ви
щого господарського суду Укр
аїни приходить до висновку, щ
о касаційна скарга не підляг
ає задоволенню з наступних п
ідстав.
Позивач звернувся до суду з
позовом про визнання недійс
ним договору на право тимчас
ового користування землею (н
а умовах оренди), укладеного з
відповідачем, з підстав його
невідповідності вимогам зак
ону.
Предметом спору є договір, у
кладений 17.03.1997 року між Долинсь
кою сільською радою та Гараж
но-експлуатаційним кооперат
ивом “Хортицький-17”, на підста
ві рішення ради від 11 липня 1996 р
оку № 17, на право тимчасового к
ористування землею (на умова
х оренди), згідно з яким орендо
давець (Долинська сільська р
ада, позивач у справі) надає, а
Гаражно-експлуатаційний коо
ператив “Хортицький-17” (оренд
ар) приймає в тимчасове корис
тування земельну ділянку пло
щею 1,5 га (далі - договір оренди
землі). Земельна ділянка нада
ється на умовах довгостроков
ої оренди строком на 50 років д
ля будівництва та обслуговув
ання гаражів. В договорі стор
они обумовили розмір земельн
ої ділянки, розмір орендної п
лати, порядок її внесення, пра
ва та обовязків сторін. Дог
овір підписано сторонами, пі
дписи скріплено печатками сі
льської ради та гаражно-експ
луатаційного кооперативу. 17 б
ерезня 1997 року договір зареєс
тровано Долинською сільсько
ю радою народних депутатів З
апорізького району Запорізь
кої області в Книзі записів д
оговорів на право тимчасовог
о користування землею за № 8 (т
ом 1 а.с.8).
Позивач, з врахуванням уточ
нення підстав позову (том 1 а.с
.23, том 2 а.с.45), просить визнати До
говір оренди землі недійсним
на підставі ст.48 ЦК УРСР, ч.1 ст.20
3, ч.1 ст.215 ЦК України, вказуючи, щ
о на час укладення спірного д
оговору був відсутнім план з
емлекористування, як невід
ємна частина договору на пра
во тимчасового користування
, що є порушенням приписів Пос
танови Ради Міністрів Україн
ської РСР від 10.04.1991 року №90 “Про ф
орму договору на право тимча
сового користування землею (
в тому числі на умовах оренди
)” та Постанови КМУ від 17.03.1993 рок
у №197 з аналогічною назвою. Поз
ивач також стверджує, що про н
аявність договору оренди йом
у стало відомо у лютому місяц
і 2007 року, орендна плата відпов
ідачем не вносилась з 1997 року п
о 02.02.2007 року.
Апеляційним судом встанов
лено, що земельні правовідно
сини між позивачем та відпов
ідачем виникли, починаючи з л
ипня 1996 року, з дати прийняття в
осьмою сесією 22 скликання Дол
инської сільської ради народ
них депутатів рішення №17 “Про
виділення земельної ділянки
площею 1,5 га гаражно-експлуат
аційному кооперативу “Хорти
цькій-17” для будівництва гара
жів, виходячи зі змісту якого
сільрада вирішила, відповід
но до ст.ст. 7, 9, 19 Земельного коде
ксу України, надати земельну
ділянку площею 1,5га названому
гаражному кооперативу для б
удівництва гаражів із земель
запасу Долинської сільської
ради, в довгострокову оренду
на 50 років (т.1 а.с.32), на підставі у
кладеного згідно наведеного
рішення договору на право ти
мчасового користування земл
ею (на правах оренди) від 17 бере
зня 1997 року.
При укладенні спірного дог
овору оренди землі був чинни
м Земельний кодекс України в
редакції від 18.12.1990 року, що введ
ений в дію постановою Верхов
ної Ради Української РСР від
18.12.1990 року з 15.03.1991 року.
Статтею 3 Земельного кодекс
у України визначено, що земле
ю розпоряджаються Ради народ
них депутатів, які в межах сво
єї компетенції передають зем
лі у власність або надають у к
ористування та вилучають їх.

Відповідно до пункту 1 части
ни 1 статті 9 цього Кодексу до в
ідання сільських, селищних і
міських районного підпорядк
ування Рад народних депутаті
в у галузі регулювання земел
ьних відносин на їх територі
ї належить: передача земельн
их ділянок у власність, надан
ня їх у користування, в тому чи
слі на умовах оренди, у порядк
у, встановленому статтями 17 і
19 даного Кодексу.
Частиною 1 статті 19 Земельно
го кодексу України передбача
ється, що земельні ділянки у к
ористування для всіх потреб
із земель сіл, селищ, а також з
а їх межами дія будівництва ш
кіл, лікарень, підприємств то
ргівлі та інших обєктів, по
вязаних з обслуговуванням
населення (сфера послуг), сіль
ськогосподарського викорис
тання, ведення селянського (ф
ермерського) господарства, о
собистого підсобного господ
арства, індивідуального житл
ового, дачного і гаражного бу
дівництва, індивідуального і
колективного садівництва, г
ородництва, сінокосіння і ви
пасання худоби, традиційних
народних промислів надають с
ільські, селищні Ради народн
их депутатів. Міська Рада нар
одних депутатів надає земель
ні ділянки (крім ріллі і земел
ьних ділянок, зайнятих багат
орічними насадженнями) для б
удь-яких потреб у межах міста
. Районні, міські, в адміністра
тивному підпорядкуванні, яки
х є район, ради народних депут
атів надають земельні ділянк
и за межами населених пункті
в: із земель запасу для сільсь
когосподарського використа
ння.
Пунктами 12 та 13 статті 19 Земел
ьного кодексу України передб
ачено, що підприємство, устан
ова, організація та громадян
и, заінтересовані в одержанн
і земельних ділянок, звертаю
ться з відповідним клопотанн
ям (громадянин з заявою) до міс
цевої Ради народних депутаті
в, яка має право надавати земе
льні ділянки. До клопотання д
одаються: копія генерального
плану будівництва або інші г
рафічні матеріали, що обґрун
товують розмір намічуваної д
ля відведення площі, титульн
ий список або довідка про фін
ансування будівництва, проек
т рекультивації земель, інші
матеріали.
Відповідно до пункту 15 цьог
о Кодексу відповідна місцева
Рада народних депутатів роз
глядає клопотання (заяву) у ст
рок не більше місяця, дає дозв
іл на складання проекту відв
едення земельної ділянки і о
дночасно повідомляє про це Р
аду народних депутатів, на те
риторії якої розташована нам
ічувана для відведення земел
ьна ділянка.
Згідно з пунктом 16 Земельно
го кодексу України проект ві
дведення земельної ділянки п
огоджується з власником земл
і або землекористувачем та п
одається до сільської, селищ
ної, міської Ради народних де
путатів, яка розглядає його у
місячний строк і в межах своє
ї компетенції приймає рішенн
я про надання земель.
Згідно з вимогами частини 2
статті 24 Земельного кодексу У
країни форма договору і поря
док його реєстрації встановл
юються Кабінетом Міністрів У
країни.
Типовим договором, затверд
женим постановою №197 Кабінету
Міністрів України від 17.03.1993 рок
у, визначено обовязок, при у
кладанні договору оренди зем
лі, зазначати місцезнаходжен
ня орендодавця та орендаря, а
також при цьому затверджува
ти план тимчасового землекор
истування земельною ділянко
ю.
Апеляційний суд дійшов вис
новку, що Долинською сільськ
ою радою, при укладенні з відп
овідачем договору оренди зем
ельної ділянки був порушений
порядок надання в оренду зем
ельної ділянки, а саме: не доде
ржана форма типового договор
у, затвердженого постановою
№197 Кабінету Міністрів Україн
и від 17.03.1993 року, ані позивачем, а
ні відповідачем не надано су
ду рішення про погодження пр
оекту відведення спірної зем
ельної ділянки, до договору н
е доданий план або схема земе
льної ділянки, не вказане міс
цезнаходження орендаря.
Згідно зі ст.48 ЦК УРСР, що дія
ла на час укладення спірного
Договору оренди землі, недій
сною є угода , яка не відповіда
є вимогам закону.
Аналогічні приписи містит
ь ст.215 ЦК України: підставою не
дійсності правочину є недоде
ржання в момент вчинення пра
вочину стороною (сторонами) в
имог, які встановлені частин
ами першою - третьою, пятою т
а шостою статті 203 цього Кодек
су.
Якщо недійсність правочин
у прямо не встановлена закон
ом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа запере
чує його дійсність на підста
вах, встановлених законом, та
кий правочин може бути визна
ний судом недійсним (оспорюв
аний правочин).
Частина 1 ст.203 ЦК України вст
ановлює, що зміст правочину н
е може суперечити цьому Коде
ксу, іншим актам цивільного з
аконодавства, а також мораль
ним засадам суспільства.
Відповідно до розяснень
Пленуму Верховного Суду Укр
аїни, викладених у пункті 2 пос
танови від 28.04.1978 року № 3 “Про суд
ову практику в справах про ви
знання угод недійсними” та р
озяснень ВГСУ від 12.03.1999 року №
02-5/111, угода може бути визнана не
дійсною лише з підстав і за на
слідками, передбаченими зако
ном; у кожній справі про визна
ння угоди недійсною суд пови
нен встановити наявність тих
обставин, з якими закон пов
язує визнання угоди недійсно
ю. Отже, вирішуючи спори про ви
знання угод недійсними, госп
одарський суд повинен встано
вити наявність тих обставин,
з якими закон повязує визн
ання угод недійсними і наста
ння відповідних наслідків, а
саме: відповідність змісту у
год вимогам закону; додержан
ня встановленої форми угоди;
правоздатність сторін за уг
одою; у чому конкретно поляга
є неправомірність дій сторон
и та інші обставини, що мають з
начення для правильного вирі
шення спору.
Аналізуючи вищенаведені н
орми закону та встановлені о
бставини справи, колегія суд
дів погоджується з висновком
обох судів в тій частини, що д
оговір на право тимчасового
користування землею (на прав
ах оренди) укладено сторонам
и з порушенням норм діючого н
а той час законодавства.
Також, колегія суддів погод
жується з апеляційним судом
в частині висновку щодо відм
ови у позові по факту пропуск
у позивачем строку позовної
давності.
Так, виходячи зі змісту п.п.6.
7 Прикінцевих та перехідних п
оложень ЦК України, правила ц
ього Кодексу про позовну дав
ність застосовуються до позо
вів, строк предявлення яки
х, встановлений законодавств
ом, що діяло раніше, не сплив д
о набрання чинності цим коде
ксом. До позовів про визнан
ня заперечуваного правочину
недійсним і про застосува
ння наслідків недійсності ні
кчемного правочину, право на
предявлення якого виникло
до 1 січня 2004 року, застосову
ється позовна давність, вс
тановлена для відповідних по
зовів законодавством, що дія
ло раніше.
Виходячи зі змісту приписі
в законів України, якими врег
ульовано порядок та підстави
застосування строків позовн
ої давності, позовна давніст
ь - це строк, у межах якого особ
а має звернутися до суду з вим
огою про захист свого цивіль
ного права або інтересу.
Слід зазначити, що право на
позов в процесуальному значе
нні не обмежене часом, тобто, о
соба може звернутися до суду
із позовом про захист своїх п
рав та інтересів у будь-який ч
ас. Разом з тим, право на позов
в матеріальному розумінні (
право вимоги) означає пра
во позивача (заявника) на задо
волення заявлених ним вимог,
яке можливе лише у рамках стр
оку позовної давності.
Відповідно до статті 71 Циві
льного кодексу Української Р
СР, що був чинний на час укладе
нні спірного договору оренди
землі, дійсність якого оспор
юється позивачем, загальний
строк для захисту права за по
зовом особи, право якої поруш
ено (позовна давність), встано
влюється в три роки.
За статтею 76 цього Кодексу п
еребіг строку позовної давно
сті починається з дня виникн
ення права на позов. Право на п
озов виникає з дня, коли особа
дізналася або повинна була д
ізнатися про порушення свого
права.
Аналізуючи положення наве
дених норм закону, колегія су
ддів погоджується з тим, що за
конодавець повязує почато
к перебігу позовної давності
саме з обізнаністю тієї особ
и, якій належить порушене пра
во і яка звернулась до суду за
захистом порушеного права (а
бо в інтересах якої подано по
зов), про таке порушення.
Як встановлено обома судам
и, Долинська сільська рада пр
иймала рішення про надання в
ідповідачу в оренду земельно
ї ділянки, уклала договір оре
нди землі та зареєструвала й
ого відповідно до чинного та
той час законодавства, тобто
з першого дня укладення спір
ної угоди позивач був обізна
ний про існування цього дого
вору.
Матеріали справи свідчать
, що спірний договір був уклад
ений 17 березня 1997 року, а позов Д
олинською сільською радою за
явлений 29 січня 2008 року, майже ч
ерез 11 років, тобто, із значним
перебігом трирічного строку
позовної давності.
Відповідно до ст.80 ЦК УРСР, за
кінчення строку позовної дав
ності є підставою для відмов
и у позові.
Твердження Долинської сіл
ьської ради про те, що їй стало
відомо про існування оспорю
ваного правочину лише у трав
ні 2007 року визнані апеляційни
м судом хибними та до уваги не
прийняті, оскільки спростов
ані матеріалами справи та на
веденими вище обставинами.

Таким чином, відмова в позов
і про визнання договору орен
ди землі недійсним з підстав
пропуску строку позовної да
вності, який позивач не вважа
є пропущеним, є цілком правом
ірною.
У ст.83 ЦК УРСР України, ст.268 ЦК
України перелічені вимоги, н
а які позовна давність не пош
ирюється. Разом з тим, ані назв
аними нормами закону, ані інш
ими законодавчими актами Укр
аїни не встановлено, що на вим
огу про визнання оспорюваног
о договору недійсним не поши
рюється позовна давність.
Беручи до уваги все наведен
е та вимоги чинного законода
вства в їх сукупності, колегі
я суддів не вбачає підстав дл
я скасування постанови Запор
ізького апеляційного господ
арського суду.
Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст
.1119, ст.11111 Господарського процес
уального кодексу України, Ви
щий господарський суд Україн
и,-
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Доли
нської сільської ради Запорі
зького району Запорізької об
ласті на постанову Запорізьк
ого апеляційного господарсь
кого суду від 18.09.2008 року у справ
і № 6/89д/08 залишити без задоволе
ння, а постанову Запорізьког
о апеляційного господарсько
го суду від 18.09.2008 року у справі №
6/89д/08 без змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і
С.Бакуліна
О.Глос