ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2008 Справа № 2/245

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Білецької Л.М., Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Білобров І.О., довіреність б/н від 22.06.07,

Білоброва Ю.В., довіреність б/н від 22.06.07;

від відповідача - Байбарак Г.П., довіреність б/н від 27.08.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД", м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.10.07р. у справі № 2/245

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГСМ-сервіс", м. Кременчук Полтавської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД", м. Кіровоград

про стягнення 208535,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 10.01.2008 року, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю “ГСМ-сервіс”, м. Кременчук Полтавської області звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтоагропродукт - ЛТД”, м. Кіровоград про стягнення 210386,98 грн., з яких 207422,20 грн. основного боргу, 1286,60 грн. інфляційних витрат та 1678,18 грн. –3% річних.

Заявою від 26.09.2007 року позивач змінив позов та просив стягнути 190600,07 грн. боргу, 3432,33 грн. індексу інфляції та 508,58 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2007 року по справі № 2/245 (суддя Деревінська Л.В.) позовні вимоги задоволені частково, з відповідача стягнено 190600,07 грн. основного боргу, інфляційних збитків - 399,43 грн., 3% річних у сумі 508,58 грн. В частині стягнення 16140,07 грн. основного боргу провадження по справі припинено у зв”язку зі сплатою заборгованості в цій частині після подання позову до винесення рішення. В частині стягнення 887,17 грн. в позові відмовлено, оскільки нараховані позивачем безпідставно.

Клопотання про рострочення виконання рішення залишено судом першої інстанції без задоволення, як безпідставне.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що позивач довів наявність боргу відповідача за поставлену продукцію за договором купівлі-продажу № 1-02 від 28.02.2006 року.

Не погодившись із рішенням, відповідач подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення змінити та скасувати, винести інше рішення, яким надати розстрочку при виплаті боргу з грудня 2007 року по травень 2008 року по 34000,0 грн. щомісяця, посилаючись на такі підстави.

Суд не надав належної оцінки акту звірки заборгованості за поставлену продукцію станом на 05.09.2007 року, в якому чітко зазначена сума заборгованості –190600,07 грн., про застосування будь-яких інших штрафних санкцій позивачем не було зазначено.

Приймаючі рішення про стягнення заборгованості без надання розстрочки, господарський суд Кіровоградської області не врахував ті обставини, що працівники та службовці, які працюють в товаристві з обмеженою відповідальністю “Нафтоагропродукт - ЛТД” будуть поставлені в дуже скрутне становище, яке безпосередньо вплине на фінансовий стан їх сімей.

Позивач вважає доводи скаржника безпідставними, просить залишити рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю “ГСМ-сервіс” та товариством з обмеженою відповідальністю “Нафтоагропродукт - ЛТД” укладений договір купівлі-продажу від 28.02.2006 року № 1-02, відповідно до пункту 1.1 якого продавець (товариство з обмеженою відповідальністю “ГСМ-сервіс”) зобов”язувався передати у власність покупця (товариству з обмеженою відповідальністю “Нафтоагропродукт - ЛТД”) товар, а покупець зобов”язувався прийняти та оплатити товар на умовах договору.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу нафтопродуктів по накладних: від 28.12.2006 року № 434 на суму 52046,80 грн. (з ПДВ); від 29.12.2006 року № 381 на суму 60208,2 грн. (з ПДВ); від 26.01.2007 року № 23 на суму 61456,8 грн. (з ПДВ); від 22.02.2007 року № 47 на суму 58724,82 грн. (з ПДВ) та акту приймання-передачі нафтопродуктів від 12.02.2007 року на суму 685915,32 грн.

За поставлену продукцію відповідачем частково сплачений борг за платіжними дорученнями: від 09.01.2007 року № 862 на суму 10000,0 грн.; від 11.01.2007 року № 866 на суму 9000,0 0 грн.; від 18.01.2007 року № 872 на суму 20000,0 грн.; від 29.01.2007 року № 882 на суму 30000,0 грн.; від 31.01.2007 року № 886 на суму 40000,0 грн.; від 02.02.2007 року № 890 на суму 19029,85 грн.; від 02.02.2007 року № 892 на суму 39900,0 грн.; від 05.02.2007 року № 894 на суму 50000,0 грн.; від 06.02.2007 року № 901 на суму 100000,0 грн.; від 12.02.2007 року № 934 на суму 15000,0 грн.; від 13.02.2007 року № 937 на суму 100000,0 грн.; від 19.02.2007 року № 947 на суму 92000,0 грн.; від 21.02.2007 року № 951 на суму 70000,0 грн.; від 04.04.2007 року № 1054 на суму 17000,0 грн.; від 05.04.2007 року № 1056 на суму 24000,0 грн.; від 16.04.2007 року № 1075 на суму 10000,0 грн.; від 17.04.2007 року № 1079 на суму 10000,0 грн.; від 18.04.2007 року № 1082 на суму 10000,0 грн.

16.04.2007 року сторони склали акт і визначили заборгованість відповідача у сумі 236740,07 грн. та узгодили графік погашення заборгованості, де зазначили остаточний платіж до 21.05.2007 року.

На момент звернення з позовом (10.07.2007 року) відповідачем не сплачено борг у сумі 206740,15 грн., платіжним дорученням від 02.08.2007 року відповідачем погашено борг 16.08.2007 року, 21.08.2007 року було сплачено ще 16140,07 грн.

Станом на 05.09.2007 року заборгованість відповідача становила 190600,07 грн., що підтвердили сторони актом звірки від 06.09.2007 року.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про стягнення основного боргу в сумі 190600,07 грн., і припинення провадження у справі за пунктом 1.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у сумі 16140,07 грн. у зв”язку з оплатою в цій частині основного боргу після подачі позивачем позову до суду.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення інфляційних збитків у розмірі 3432,33 грн. за період з січня по червень 2007 року, 3 % річних в сумі 508,58 грн. за період з 22.05.2007 року по 20.06.2007 року, слід зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивач скористався своїм правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України та уточнив позовні вимоги, і по уточненим позовним вимогам сума позовних вимог зменшилась, в порівнянні з первісно заявленою та оплаченою державним митом, колегія суддів вважає, що судом безпідставно не прийнята до розгляду уточнена позовна вимога позивача про стягнення 3432,33 грн. інфляційних збитків за період з 22.05.2007 року по 20.06.2007 року.

В цій частині підлягає стягненню інфляційні збитки тільки за червень у сумі 3032,19 грн., так як згідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97р індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а у середньому за місяць, тому умовно слід вважати, що внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а коли з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.

Нарахування 3% річних в сумі 508,58 грн. за період з 22.05.2007 року по 20.06.2007 року є обґрунтованим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 190600,07 грн. основного боргу, припинення провадження відносно 16140,07 грн. основного боргу, 508,58 грн. –3% річних, відносно позовних вимог про стягнення інфляційних витрат, рішення підлягає зміні.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, оскільки відповідно до Довідки від 18.02.2006 року № 2 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видами діяльності відповідача є оптова та роздрібна торгівля паливом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір купівлі-продажу від 28.02.2006 року № 1-02 та накладні, за якими передані нафтопродукти, підписані посадовими особами відповідача, підписи яких засвідчені печатками. Виконання договору здійснено на прикінці 2006 року –початку 2007 року. Після винесення рішення за період з 14.12.2007 року по 21.12.2007 року відповідачем перераховано тільки 3000 грн.

Також відповідачем не надано доказів, які підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (стаття 121 Господарського процесуального кодексу України).

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника.

На підставі викладеного, та, керуючись статтями 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2007 року по справі № 2/245 змінити в частині стягнення інфляційних збитків, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції:

“Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД", м. Кіровоград на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГСМ-сервіс", м. Кременчук Полтавської області борг в розмірі 190600,07 грн., інфляційні збитки в розмірі 3032,19 грн., 3% річних в розмірі 508,58 грн., а також судові витрати на державне мито в сумі 1941,41 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 109,0 грн., видати наказ.

Провадження в частині стягнення 16140,07 грн. боргу припинити. В задоволенні позовних вимог про стягнення 400,14 грн. інфляційних витрат, відмовити.”

Видачу наказу доручити господарському суду Кіровоградської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя Л.М.Білецька

Суддя О.В.Джихур