ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.08 Справа № 28/308д/08

Суддя

За позовом: Запорізького транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, м. Київ

до відповідача –1: Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, м.Запоріжжя

до відповідача –2: Товариства з обмеженою відповідальністю «БАМ», м.Запоріжжя

про визнання недійсним договору оренди землі від 28.12.2007р.

Суддя О.В. Яцун

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача-1: Пухтій І.О. –представник на підставі довіреності №01-22/2305 від 21.05.2008р.

від відповідача-2: Савченко В.І. –представник на підставі довіреності №8 від 29.08.2008р.

від прокурора: не з’явився

Заявлені вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 4,5га, укладеного 28.12.07 між Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області та ТОВ «БАМ».

Ухвалою суду від 31.07.2008р. порушено провадження у справі № 28/308д/08, судове засідання призначено на 27.08.2008р.

Ухвалою від 27.08.2008р. в зв’язку з хворобою судді Яцун О.В. розгляд справи було перенесено на 10.09.2008р., про що сторони повідомлені належним чином.

До початку судового засідання на адресу суду від прокурора надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв’язку з перебуванням помічника прокурора на лікарняному.

Клопотання розглянуто судом в судовому засіданні, за наслідками його розгляду суд відмовив в задоволені клопотання.

Також від позивача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутністю його представника. Клопотання розглянуто судом та задоволено, розгляд справи відбувається за відсутністю представника позивача.

Представниками відповідачів 1, 2 було заявлено клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник відповідача-1 проти заявлених позовних вимог заперечує, в обґрунтування заперечень посилається на те, що позивач в позовній заяві вказує, що договір укладений в порушення ч.1 ст. 203 ЦК України, тобто зміст правочину суперечить закону. При цьому позивач не посилається на жодну з правових норм, яку було б порушено сторонами при укладанні договору. На підставі зазначеного, просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Представник відповідача-2 доводи позовної заяви спростовує. Вважає безпідставними посилання прокурора на порушення інтересів держави в сфері забезпечення розвитку інфраструктури авіаційного транспорту України. Листом Мінтрансзв’язку України від 05.12.2007р. №5773/40/14-07 було надано згоду ЗЦЛП на припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Також в судовому засіданні 10.09.2008р. розглянуто клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову. В задоволенні клопотання відмовлено, оскільки не підтверджено належним документальним обґрунтуванням.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

На підставі чого представникам відповідачів 1, 2 за їх згодою було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд встановив,

28.12.07 між Запорізькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ «БАМ»(орендар) укладено договір оренди землі загальною площею 4,5га. За умовами цього договору орендодавець відповідно до Розпорядження Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області за №1260 від 28.11.2007р. надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та функціонування салону по продажу автомобілів, за рахунок земель вилучених із користування Запорізького центру льотної підготовки ім. Маршала авіації О.І. Покришкіна, розташовану за межами населених пунктів на території Сонячної сільської ради.

Зазначений договір і став предметом судового розгляду.

Статтею 15 Закону України “Про оренду землі” передбачені істотні умови договору оренди земельної ділянки.

Проаналізувавши умови договору, суд приходить до висновку, що в укладеному договорі оренди землі наявні всі істотні умови, які передбачені законодавством.

В обґрунтування заявлених позовних вимог про визнання договору недійсним позивач посилається на порушення вимог ст.215 Цивільного кодексу України при його укладанні.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази та надані до суду документи з урахуванням пояснень представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 4,5га, укладеного 28.12.07 між Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області та ТОВ «БАМ»є необґрунтованими, документально не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Приписами ст.204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст..203 Цивільного кодексу.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд спростовує доводи позивача та прокурора про відсутність повноважень Запорізької районної державної адміністрації на укладення даного договору.

Нормами ст.124 Земельного кодексу України, якою регулюється порядок передачі земельних ділянок в оренду, передбачено, що особа, яка бажає одержати земельну ділянку в оренду із земель державної чи комунальної власності, подає у відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування заяву (клопотання) у порядку, визначеному ст.,ст.118, 123 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.12 Прикінцевих положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абз.3 цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів –відповідні органи виконавчої влади.

Як вбачається з матеріалів справи, саме на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 28.11.2007р. №1260 «Про затвердження проекту відведення та передачу в довгострокову оренду земельної ділянки ТОВ «БАМ»»райдержадміністрацією було укладено спірний договір оренди.

Підставою для прийняття даного розпорядження був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,5га на території Сонячної сільської ради Запорізького району в оренду строком на 12 років ТОВ «БАМ»для будівництва салону по продажу автомобілів, який пройшов державну землевпорядну експертизу 12.11.2007р. і отримав позитивний висновок цієї експертизи.

Відповідно до ч.4 ст.35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»позитивні висновки державної експертизи щодо об’єктів обов’язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади.

Суд хоче звернути увагу, що рішення компетентного органу про передачу земельної ділянки в оренду та відповідний договір оренди є пов’язаними між собою юридичними фактами.

Розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації не оскаржено, недійсним у встановленому порядку не визнано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що договір оренди укладений Запорізькою районною державною адміністрацією в межах повноважень.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в укладеному договорі оренди землі наявні всі істотні умови, які передбачені законодавством.

Приписами ст.33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, прокурор та позивач документально не довели та нормативно не обґрунтували свої позовні вимоги щодо визнання недійсним договір оренди земельної ділянки.

Таким чином, підстав для визнання договору оренди земельної ділянки площею 4,5га, укладеного 28.12.07 між Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області та ТОВ «БАМ»недійсним на підставі ст. 215 ЦК України суд не вбачає.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи прокурора та позивача спростовуються вищевикладеними обставинами.

Стосовно посилань позивача на те, що підставою для визнання договору оренди недійсним є надання згоди начальником Запорізького центру льотної підготовки ім.. Маршала авіації О.І. Покришкіна на вилучення земельної ділянки із користування центру земельної ділянки площею 4,5га без погодження без погодження з Міністерством транспорту та зв’язку України суд хоче звернути увагу на наступне.

Нормами ЦК України не передбачено можливості визнання договору оренди недійсним саме з цих підстав, до того ж якщо Запорізький центр льотної підготовки ім.. Маршала авіації О.І. Покришкіна не є стороною оскарженого договору.

Порядок надання згоди на вилучення передбачено ч.2 ст.149 Земельного кодексу України, відповідно до якої визначено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою для створення аеродрому площею 290,3га, виданого на підставі розпорядження представника Президента України в Запорізькому районі від 28.09.1993р. №525, земельна ділянка, передана ТОВ «БАМ», перебувала в користуванні Запорізького центру льотної підготовки ім. Маршала авіації О.І. Покришкіна, який в свою чергу не заперечував проти вилучення цієї земельної ділянки, що підтверджується листом від 03.10.2007р. №139.

Таким чином, для прийняття відповідного рішення райдержадміністрації необхідна згода безпосереднього землекористувача, без погодження з Міністерством.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист Мінтрансзв’язку України від 05.12.2007р. №5773/40/14-07, відповідно до якого згоду ЗЦЛП на припинення права постійного користування земельною ділянкою Міністерством було надано.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України залишаються за позивачем.

Керуючись ст.44, 49, 75, ст. 82-85 ГПК України, ст. 203, 215 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити.

Суддя О.В. Яцун

Рішення підписано: 10 жовтня 2008р.