ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 44/312

13.11.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерторг-Інвест

Україна»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані»

про стягнення 20 310,19 грн.

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

Від позивача Заєць О.В. (довіреність б/н від 22.08.2007р.) Від відповідача не з'явився

Рішення прийняте 13.11.2008 р., оскільки в судовому засіданні 22.10.2008 р. розгляд справи відкладався у відповідності до п. 1 ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 05.11.2008 р. оголошено перерву в порядку ч. З ст. 77 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерторг-Інвест Україна»(далі -позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані»(далі -відповідач) 20 310,19 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2008 року порушено провадження та призначено розгляд справи на 22.10.2008 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 13.11.2008 року не з'явився, відзиву на позов не надав. Про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві, (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем було продано та передано позивачеві дизпаливо (бланки дозволу ГСМ) та бензин марки А-95 неетил (бланки дозволу на ГСМ) на загальну вартість 64 640,00 грн., що підтверджується рахунками - фактурами № СФ - 0004376 від 22.08.2007 р., № СФ - 0005196 від 04.10.2007 р., № СФ - 0006141 від 22.11.2007 р., видатковими накладними № РН-0005251 від 08.10.2007р., №РН-0004139 від 10.08.2007р., №РН-0006175 від 28.11.2007р. та податковими накладними №4128 від 09.08.2007р., №5219 від 05.10.2007р., №6110 від 22.11.2007 р.

В зв'язку з відмовою позивачеві в заправці його автомобілів на підставі застарілості бланків дозволу ГСМ, які були передані відповідачем, позивачем було повернуто відповідачеві, а останнім було прийнято бланки дозволу ГСМ на загальну суму 20 310,19 грн., що підтверджується довіреністю серії НБП № 842538 від 31.03.2008р. та видатковими накладними (повернення) №ІТІ-0-000009 від 02.04.2008 р., № ІТІ-0-000010 від 02.04.2008 р., № ІТІ-0-000011 від 02.04.2008 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов'язання.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

З метою досудового врегулювання спору 11.07.2008 р. позивачем відповідачеві було направлено вимогу про повернення коштів у розмірі 20 310,19 грн. або обмін застарілих талонів, що підтверджується самою вимогою від 07.11.2008 р. та поштовими фіскальними чеками № 1433 та № 1434.

Водночас, на момент подання позовної заяви у даній справі відповіді від відповідача на свою вимогу позивач не отримав.

Таким чином, вимога позивача про повернення відповідачем грошової суми у розмірі 20 310,19 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, позов визнається таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у сумі 203,10 грн. та витрати позивача на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 525, 610, 626, 629, 655, 678 ЦК України, ст. ст. 181, 193 ГК України, ст. ст. 1, 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані» (04073, м. Київ, просп. Московський, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерторг - Інвест Україна»(01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 3, кв. 18; ) 20 310 (двадцять тисяч триста десять) грн. 19 коп. боргу, 203 (двісті три) грн. 10 коп. державного мита і 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя П.П.Чеберяк