ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.08                                                                                           Справа № 3/93

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                                      Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Захід», за вих. №153 від 21.08.2008 р.

на рішення Господарського суду Рівненської області від 29.07.2008 р.

у справі № 3/93 (суддя –Мамченко Ю.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Балт», с. Лозова, Шаргородський район, Вінницька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Захід», м. Рівне

про розірвання договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р. та стягнення збитків в розмірі 54100,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Китасюк Н.П. –представник (довіреність за №12 від 15.09.2008 р.);

від відповідача: не з’явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 29.07.2008 р. у справі №3/93 частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Балт», с. Лозова, Шаргородський район, Вінницька область (надалі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід», м. Рівне (надалі –Відповідач) про розірвання договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р. та стягнення збитків в розмірі 54 100,00 грн. та коштів за проведення експертизи. Розірвано договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки, укладений ТзОВ «Агро-Захід»та ТзОВ «Агро Балт» від 16 квітня 2007 р. та стягнуто з ТзОВ «Агро-Захід»на користь ТзОВ «Агро Балт»54 100,00 грн. сплачених на виконання договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р., 541,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що Відповідачем по договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р. поставлено товар неналежної якості, що підтверджується висновком комплексної судово-технічно-товарознавчої експертизи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 09.06.2008 р. І у відповідності до вимог ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару. Відповідно до цього, місцевий господарський суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів Позивача та задоволення їх в частині розірвання договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р. та стягнення суми в розмірі 54 100,00 грн., сплаченої по даному договору. В частині стягнення з Відповідача вартості проведення судової експертизи відмовлено, з огляду на неподання Позивачем доказів оплати останньої.

Відповідач –ТзОВ «Агро Балт», - не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, вих. №153 від 21.08.2008 р., в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме: судом не досліджено, що всупереч приписам ст. 188 Господарського кодексу України, ТзОВ «Агро Балт»не дотримано досудового врегулювання спору, оскільки жодної пропозиції щодо розірвання договору від Позивача не було. Крім цього, Скаржник вказує на те, що місцевий господарський суд у рішенні дає оцінку позовним вимогам Позивача та висновку судово-технічної експертизи, натомість заяву про зміну предмету позову залишив поза увагою, вказавши про задоволені вимоги лише в резолютивній частині рішення. Також Скаржник посилається на те, що місцевий господарський суд однобічно підійшов до вирішення справи, не дослідивши, що Позивач протягом розгляду справи у суді використовував оприскувач у своїй господарській діяльності і після винесення рішення продовжує ним користуватись. Відповідно до цього, на думку Скаржника, рішення суду про повернення коштів, сплачених на виконання Договору не поверне сторони в початковий стан, що свідчить про порушення засад справедливості судових рішень.

Дані обставини, на думку Скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового, яким останній просить в позові відмовити.

Позивач –ТзОВ «Агро Балт», - у запереченні за вих. №498 від 09.10.2008 р. та його представник в судовому засіданні заперечує доводи апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду вірним, прийнятим у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права з повним дослідження матеріалів та обставин справи, а відтак просить останнє залишити без змін, апеляційну скаргу –ТзОВ «Агро Захід»- без задоволення.

Відповідач (Скаржник) участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 13.10.2008 р., про що свідчить поштове повідомлення про вручення за № 368880. Ухвалою суду від 13.10.2008 р. участь представників сторін визначено на власний розсуд та попереджено сторони, що у разі відсутності їх уповноважених представників, справа буде розглянута по наявних матеріалах справи.

Враховуючи наведене, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила розглядати справу по наявних у ній матеріалах.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представника Позивача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

16.04.2007 р. ТзОВ «Агро Захід»(Продавець) та ТзОВ «Агро Балт» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки (надалі Договір (Т-1, а.с.23-26)).

У відповідності до п. 1.1. Договору, Продавець зобов»язався передати у власність Покупця сільськогосподарську техніку, найменування, кількість та вартість якої визначається у специфікації №1, що є невід»ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов»язався прийняти товар і сплатити його вартість на умовах цього Договору. Загальна сума Договору становить 54 100,00 грн. (п.5.3. Договору).

Згідно Специфікації №1 до договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 12.04.2007 р. (Т-1, а.с.27) визначено, що Продавець зобов»язується поставити Покупцю обприскувач ОПШ-2000 із штангою шириною захвату 21,6 м. в комплекті з пінним міксером, штангою з активною підвіскою, важільним гідравлічним складанням в кількості 1 шт. за ціною 54 100,00 грн.

Пунктами 3.3.-3.7. Договору сторонами погоджені умови оплати товару, а саме: оплата за Договором здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Покупець сплачує вартість товару на підставі рахунку Продавця у два етапи: на першому етапі Покупець сплачує Продавцю 50% загальної вартості товару протягом трьох банківських днів з дати отримання рахунку Продавця; Продавець передає товар Покупцю протягом 5-ти робочих днів з дати надходження оплати першого етапу. Покупець протягом 2-х банківських днів з дати фактичного отримання товару від Продавця виконує оплату 2-го етапу в розмірі 50% від загальної вартості фактично отриманого товару.

18.04.2007 р. Позивачем платіжним дорученням №14 (Т-1, а.с.30) на підставі рахунку-фактури №СФ-0000241 від 16.04.2007 р. (Т-1, а.с.29) перераховано на рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 54 100,00 грн.

У відповідності до п.6.2.-6.3. Договору Покупець зобов»язався сплатити ціну товару та прийняти його у власність, а Продавець, в свою чергу, зобов»язався в порядку та на умовах, визначених Договором, передати Покупцю товар згідно специфікації №1 та всі документи до нього.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідачем поставлено товар –обприскувач ОПШ-2000, заводський номер 0877, виробництва ВАТ «Львівагромашппроект», що підтверджується актом приймання-передачі товару від 28.04.2007 р.(Т-1, а.с.32). Також Відповідачем на виконання умов Договору передано Керівництво з експлуатації обприскувача напівпричіпного штангового ОПШ –2000, виробництва ВАТ «Львівагромашпроект», у гарантійному талоні якого зазначено, що обприскувач виготовлений в квітні 2007 р. заводський номер 0877 (Т-1, а.с.36).

Після приймання товару «Покупець»(Позивач по справі) виявив, що поставлений Відповідачем товар має недоліки, про що повідомив 08.08.2007 р. «Продавця»(Відповідача по справі) телеграмою, та в зв»язку з цим просив «Продавця»направити представника на 15.08.2007 р. для складання акту обстеження дефектів поставленого обприскувача (Т-1, а.с.37), яке залишене без задоволення. Відповідно до цього, Позивачем самостійно за участю працівників ТзОВ «Агро Балт»складено акт про виявлення недоліків обприскувача ОПШ-2000 від 18.08.2007 р. (Т-1, а.с.59).

У відповідності до цього, на розгляд місцевого господарського суду ТзОВ Агро Балт»подано позовну заяву до ТзОВ «Агро Захід»про стягнення надлишково сплачених коштів в розмірі 17 600,00 грн. (Т-1, а.с.2-4).

В подальшому Позивачем подано заяву про зміну предмета позову, а саме: останній просить розірвати договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16 квітня 2007 р. та стягнути з Відповідача ТзОВ «Агро-Захід», збитки заподіянні поставкою товару неналежної якості в розмірі його вартості на суму 54 100, 00 грн. та стягнути судові витрати (Т-1, а.с.73).

Місцевим господарським судом частково задоволено позовні вимоги ТзОВ «Агро Балт», а саме: розірвано договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р. та стягнуто з ТзОВ «Агро-Балт»на користь ТзОВ «Агро-Захід» 54 100,00 грн. сплачених на виконання вищезазначеного договору, 541,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення суми за проведення експертизи відмовлено.

При перегляді рішення місцевого господарського суду, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст. 609 Цивільного кодексу України зобов»язання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу , надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов»язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ст.. 193 Господарського кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих кодексів, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України встановлено, що Продавець зобов»язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу . Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов»язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Пунктом 2.2. Договору сторони погодили, що якість товару, що передається Продавцем Покупцю повинна відповідати вимогам ДСТУ, всім вимогам технічних умов виробника товару, сертифікату якості виробника.

Умовами п. 2.3 та п. 2.4. Договору встановлено, що Продавець встановлює гарантійний термін експлуатації товару тривалістю в один рік. Продавець гарантував, що товар, який передається Покупцю є новим, в робочому стані та комплектності у відповідності до Специфікації №1 до Договору.

Статтею 679 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Покупець має право пред»явити вимогу у зв»язку з недоліками товару, на який встановлений строк придатності, якщо вони виявлені протягом цього строку, що і зроблено Позивачем.

Матеріалами справи встановлено, що Відповідачем поставлено Позивачу товар неналежної якості, що підтверджується висновком №2321 спеціаліста комплексної судово-технічно-товарознавчої експертизи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 09.06.2008 р. (Т-2, а.с.3-13).

Даним висновком встановлено, що конструктивно оприскувач напівпричіпний штанговий ОПШ-2000, поставлений ТзОВ «Агро-Захід»за договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р., заводський номер 0877, випуску 24.04.2007 р. призначений для суцільного обприскування об»єктів, обробки робочими рідинами пестицидів (розчинів, суспензій, емульсій і рідких мінеральних добрив типу КАС (карбамідно-аміачної селітри) не є обприскувачем напівпричіпним штанговим ОПШ 2000-21.6 виробництва ВАТ «Львівагромашпроект». В результаті проведення експертного дослідження визначити марку, модель обприскувача, придбаного в ТзОВ «Агро-Захід»на підставі договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р., заводський номер 8077, 24.04.2007 р. випуску не визначилось за можливе.

У відповідності до вимог ст.32 Господарського процесуального кодексу України, -доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані, зокрема, встановлюються такими засобами, як висновками судових експертів.

Враховуючи наведене вище, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що Відповідачем поставлений товар неналежної якості, а саме: проданий обприскувач не є обприскувачем ОПШ-2000, що підтверджується проведеним судово-експертним дослідженням, висновком якого встановлено, що визначити марку, модель обприскувача, придбаного в ТзОВ «Агро-Захід»на підставі договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р. заводський номер 0877, 24.04.2007 року випуску не визначилось за можливе.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.678 Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Частиною 2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

У відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем (Скаржником) не подано ні місцевому господарському суду, ні апеляційному господарському суду доказів спростування висновків судово-експертного дослідження.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що Позивачем не застосовано досудового врегулювання спору, на що судова колегія зазначає, що у відповідності до вимог ч. 1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України що кореспондується ст. 188 Господарського кодексу України, підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором.

З аналізу даних статей вбачається, що надсилання пропозиції про розірвання чи зміну договору є не обов»язкою умовою. Законодавцем чітко не вказано, що сторона зобов»язана надіслати таку позицію. Враховуючи наведене, судова колегія вважає до доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Враховуючи наведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги Позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та не спростовані належними та допустимими доказами Відповідачем, а відтак підлягають до задоволення в частині розірвання договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р. та стягнення 54 100,00 грн. суми, сплаченої на виконання договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 16.04.2007 р., державного мита в сумі 541,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення вартості проведення судової експертизи вимоги Позивача, правомірно не задоволенні, оскільки не подано доказів оплати останньої.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відповідність рішення Господарського суду Рівненської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 29.07.2008 р. у справі №3/93 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Захід», за вих. №153 від 21.08.2008 р. - без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

4.          Справу № 3/93 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська