ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.08                                                                                            Справа№ 33/46-А

10 год. 50 хв.

79014; м. Львів, вул. Личаківська, 128

Зал судових засідань № 205

Господарський суд Львівської області, розглянувши у судовому засіданні справу :

за позовом:

Прокурора Жидачівського району Львівської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області

(м. Жидачів)

до відповідача:

Дочірнього підприємства «Комунальник»(м. Ходорів)

про :

стягнення 35 722 (тридцять п’ять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 15 коп.

Суддя : Цікало А.І.

При секретарі : Мільчук І.Л.

Представники:

Від прокуратури:

Мельничук Ю.І. –представник (посвідчення № 370 від 27.02.2007 р.)

Від позивача:

Тимків О.М. –представник (довіреність № 81/06-25 від 09.01.2008 р.)

Від відповідача:

не з‘явився

Представникам сторін, присутнім у судовому засіданні роз’яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору : До господарського суду Львівської області Прокурором Жидачівського району Львівської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області (м. Жидачів) подано позов до Дочірнього підприємства «Комунальник»(м. Ходорів) про стягнення 35 722 (тридцять п’ять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 15 коп.

Ухвалою суду від 06.02.2008 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 21.02.2008 р.

Прокурор вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 06.02.2008 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Позивач вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 06.02.2008 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 21.02.2008 р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням про часткову відмову від адміністративного позову в частині стягнення 2 349 (дві тисячі триста сорок дев’ять) грн. 16 коп., у зв’язку із сплатою такої відповідачем.

Представники позивача та прокуратури позов підтримали частково, просили задоволити позовні вимоги в частині стягнення 33 372 (тридцять три тисячі триста сімдесят дві) грн. 99 коп. (з яких: 23067,61 грн. –недоїмка, 8022,94 грн. –штрафні санкції, 2282,44 грн. –пеня) з підстав наведених у заяві, клопотанні та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 06.02.2008 р. не виконав, відзив на позов не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 107 КАС України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суду представлено достатньо матеріалів, що дає можливість, відповідно до ст. 128 КАС України, розглянути справу при відсутності представника відповідача за наявними у ній доказами.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали подані учасниками процесу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Відповідно до розрахунку сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, поданих Дочірнім підприємством «Комунальник»до Управління Пенсійного фонду за період з 01.09.2007 р. по 20.01.2008 р. та картки особового рахунку платника, що ведеться в автоматизованому режимі відповідно до Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого Постановою правління ПФУ № 2-4 від 19.01.2002 р., за відповідачем рахувалась заборгованість на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 35 722 (тридцять п’ять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 15 коп. (з яких: 25370,46 грн. –недоїмка, 8060,59 грн. –штрафні санкції, 2292,10 грн. - пеня).

15.10.2007 р. позивачем було винесено рішення № 272 про застосування до відповідача фінансових санкцій за порушення строків сплати страхових внесків в сумі 9885,87 грн., з яких :

-          7668,44 грн. –штраф;

-          2217,43 грн. –пеня.

21.11.2007 р. позивачем було винесено рішення № 317 про застосування до відповідача фінансових санкцій за порушення строків сплати страхових внесків в сумі 722,71 грн., з яких:

-          519,69 грн. –штраф;

- 103,02 грн. –пеня.

Вказані рішення було направлено відповідачу, проте платежі по них не були проведені та не оскаржено у встановленому Законом порядку.

Станом на день звернення з позовом до суду заборгованість Дочірнього підприємства «Комунальник»по платежах на загальнообов’язкове пенсійне страхування становить 35 722 (тридцять п’ять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 15 коп., з яких:

-          25370,46 грн. –недоїмка;

-          8060,59 грн. –штрафні санкції;

Позивач звернувся до суду з уточненням позовних вимог в якому просить стягнути з відповідача 33 372 (тридцять три тисячі триста сімдесят дві) грн. 99 коп. (з яких: 23067,61 грн. –недоїмка, 8022,94 грн. –штрафні санкції, 2282,44 грн. –пеня) оскільки останнім частково оплачено суму заборгованості в розмірі 2 349 (дві тисячі триста сорок дев’ять) грн. 16 коп.

Відповідач проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, доказів відсутності чи погашення заборгованості не представив.

При ухваленні постанови суд виходив з наступного :

Відповідно до п. 1 ст. 14 та п. 1 ст. 15 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 р. (із наступними змінами та доповненнями) (надалі –Закон), Дочірнє підприємство «Комунальник» є страхувальником, тобто платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 17 Закону визначено права та обов‘язки страхувальників, а саме: п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону вказує, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Строки сплати страхових внесків визначені ст. 20 Закону, згідно з якою страхувальники зобов‘язані, сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше, ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду; базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплатою страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

На підставі ч. 9 ст. 106 Закону, позивачем протягом вказаного періоду було нараховано штрафні санкції.

Відповідно до ч. 13 ст. 106 Закону, рішення про застосування фінансових санкцій направлено відповідачу і не оскаржувались у встановлено Законом порядку.

Позивач направляв відповідачу вимоги про сплату заборгованості, які добровільно не були виконані.

Станом на день розгляду справи, відповідач не представив суду доказів сплати заборгованості по платежах до Пенсійного фонду України, яка є предметом позову.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 112 КАС України, позивач може відмовитись від адміністративного позову повністю або частково. Відмова від адміністративного позову має бути викладена в адросованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи. У разі відмови позивача від адміністративного позову і при прийнятті такої відмови судом, суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, якщо ці дії позивача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

В зв’язку з тим, що суд не має підстав вважати, що дії позивача, щодо відмови від позову в частині стягнення 2 349 (дві тисячі триста сорок дев’ять) грн. 16 коп. суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає відмову від позову в частині стягнення 2 349 (дві тисячі триста сорок дев’ять) грн. 16 коп.

Оскільки позивач представив достатньо належних доказів щодо виникнення заборгованості, стягнення якої є предметом позову, а відповідач позовні вимоги не заперечив, доказів відсутності заборгованості або її погашення, у встановленому чинним законодавством України порядку, не представив, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Прокурора Жидачівського району Львівської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області (м. Жидачів) до Дочірнього підприємства «Комунальник»(м. Ходорів) про стягнення 33 372 (тридцять три тисячі триста сімдесят дві) грн. 99 коп. (з яких: 23067,61 грн. –недоїмка, 8022,94 грн. –штрафні санкції, 2282,44 грн. –пеня) є обґрунтованою і підлягає до задоволення частково в частині стягнення 35 722 (тридцять п’ять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 15 коп. (з яких: 25370,46 грн. – недоїмка, 8060,59 грн. –штрафні санкції, 2292,10 грн. - пеня).

В частині стягнення 2 349 (дві тисячі триста сорок дев’ять) грн. 16 коп. провадження слід закрити.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі наведеного, керуючись п. п. 1, 3 п. 3 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, а також, в зв’язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 14, 15, 17, 20, 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 60, 61, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107, 112, 120, 122, 123, 124, 127, 128, 130, 135,138, 139, 140, 143, 151, 152, 153, 154, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. п. 1, 3, 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов Прокурора Жидачівського району Львівської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області (м. Жидачів) до Дочірнього підприємства «Комунальник»(м. Ходорів) про стягнення 35 722 (тридцять п’ять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 15 коп. (з яких: 25370,46 грн. –недоїмка, 8060,59 грн. –штрафні санкції, 2292,10 грн. - пеня) – задоволити частково.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства «Комунальник»(вул. І. Гонти, 2, м. Ходорів, Жидачівський районі, Львівська область, 81750; ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області (вул. Я. Мудрого, 8, м. Жидачів, Львівська область, 81700; ) –33 372 (тридцять три тисячі триста сімдесят дві) грн. 99 коп. (з яких: 23067,61 грн. –недоїмка, 8022,94 грн. –штрафні санкції, 2282,44 грн. –пеня).

3.          Стягнути з Дочірнього підприємства «Комунальник»(вул. І. Гонти, 2, м. Ходорів, Жидачівський районі, Львівська область, 81750; ) в дохід державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м. Львова, , код платежу 22090200, символ звітності банку 092) – 333 (триста тридцять три) грн. 72 коп. судового збору.

4.          Виконавчі листи видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                      Цікало А.І.