ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

20.10.2008

Справа №2-15/8903-2008

За позовом Суб’єкта підприємницької діяльності Новіцького Сергія Івановича (81652, Львівська обл.., м. Новий Розділ, вул.. Шевченка, 26/б)

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон груп» (95000, АР Крим, м. Сімферополь вул. Тургенєва, 17, кв. 47; 95006 АР Крим, м. Сімферополь, вул. К. Лібкнехта, 29, оф. 5; ідентифікаційний код 32009017)

Про стягнення 7833,00 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Суб’єкт підприємницької діяльності Новіцький Сергій Іванович звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон груп» про стягнення 7833,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань по оплаті виконаних відповідачем робіт з перевезення вантажу на підставі договору-заявки від 28.01.2008 р. № 37-VKZ- Carbobois, в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 7168,60 грн. та до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена, що і стало приводом для звернення Суб’єкта підприємницької діяльності Новіцького Сергія Івановича з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 664,40 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов’язання.

Представник відповідача явку представника у судове засідання жодного разу не забезпечив, вимоги суду не виконав, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи був поінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією..

За такими обставинами, суд вважає, що матеріали справи в достатній мірі характеризують правовідносини, що склалися між сторонами, та вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

28.01.2008 р. між Суб’єктом підприємницької діяльності Новіцьким Сергієм Івановичаем (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексон груп» (відповідач) був укладений разовий договір-замовлення № 37-VKZ- Carbobois, предметом якого є надання автотранспортних послуг по перевезенню вантажу за маршрутом : смт. Великий Бичків (Закарпатська обл..) – м. Chatelineau , Бельгія (а.с. 7)

Договором передбачена форма оплати : по факту отримання документівк протягом 10-ти банківських днів.

Вартість послуг складає 8168,60 грн. (з ПДВ).

Так, матеріали справи свідчать, що позивачем належним чином виконані зобов’язання за Договором, зокрема – товарно-транспортні накладні та відмітки в них вантажоодержувачів про отримання товару, зокрема міжнародна товарно-транспортна накладна № 0066883 від 31.01.2008 р. та акт здачі-приймання послуг від 07.02.2008 р. (а.с. 8, 10)

На оплату наданих послуг позивачем був виставлений рахунок № 7-02/2 від 07.02.2008 р. (а.с. 9)

Відповідачем було частково оплачено виставлений рахунок у розмірі 1000,00 грн., про що свідчить додана до матеріалів справи виписка по банківському рахунку від 03.04.2008 р. (а.с.)

Проте в порушення умов договору, відповідачем не було сплачено вартість наданих послуг в добровільному порядку та в повному обсязі, в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 7168,60 грн., що і стало підставою для звернення Суб’єкта підприємницької діяльності Новіцького Сергія Івановича з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідач відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України не представив доказів повної оплати заборгованості за поставлений позивачем товар.

Крім того, відповідачем була визнана сума заборгованості шляхом підписання акту звірки розрахунків.

За такими обставинами, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті 7168,60 грн. заборгованості за надані позивачем послуги, через що вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон Груп» заборгованості у розмірі 7168,60 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань у розмірі 664,40 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача за березень 2008 р. – червень 2008 р., заявлена позивачем у розмірі 664,40 грн., визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 33, 34, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон груп» (95000, АР Крим, м. Сімферополь вул. Тургенєва, 17, кв. 47; 95006 АР Крим, м. Сімферополь, вул. К. Лібкнехта, 29, оф. 5; ідентифікаційний код 32009017) на користь Суб’єкта підприємницької діяльності Новіцького Сергія Івановича (81652, Львівська обл.., м. Новий Розділ, вул.. Шевченка, 26/б, ідентифікаційний номер не відомий, в ВОБ № 6533 м. Миколаїв, ІПН-, МФО 385190) 7168,60 грн. заборгованості, 664,40 грн. інфляційних втрат, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.