ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" лютого 2008 р.

Справа № 28/309-07-8933

За позовом Болградська районна державна лікарня ветеринарної медицини Одеської області;

до відповідача Дочірнє підприємство "Болградський м'ясокомбінат" відкритого акціонерного товариства "Одеська продовольча компанія"

про стягнення 63110,57грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

від позивача: Узун П.Г. –за дорученням.

від відповідача: Васюта В.В. –за дорученням;

Суть спору: позивач –Болградська районна державна лікарня ветеринарної медицини Одеської області звернулася до господарського суду з позовом до відповідача –Дочірнього підприємства „Болградський м’ясокомбінат” ВАТ „Одеська продовольча компанія” про стягнення заборгованості за ветеринарні послуги надані в 2003-2005 роках у розмірі 63110,57 гривень.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, на задоволенні останніх наполягає.

Відповідач –Дочірнє підприємство „Болградський м’ясокомбінат” ВАТ Одеська продовольча компанія у судовому засіданні проти позову заперечує вказуючи, що між сторонами не було укладено жодної угоди щодо надання ветеринарних послуг .

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

07 квітня 2003 року між Лабораторією ветеринарної медицини м. Болграда та Дочірнім підприємством „Болградський м’ясокомбінат” Одеської продовольчої компанії укладено договір предметом якого за п. 1.1 встановлено: замовник ( Дочірнє підприємство „Болградський м’ясокомбінат” Одеської продовольчої компанії) надає свою готову продукцію, виконавець (Лабораторія ветеринарної медицини м. Болграда) приймає на себе зобов’язання щодо встановлення місткості нітрита натрія, токсичних речовин, бактеріологічне дослідження.

Також п. 1.2 цього договору встановлено, що зміст та строки виконання робіт встановлюються календарним планом двох сторін , відповідно до ГОСТу. При виконанні робіт виконавець зобов’язувався надавати замовнику акт дослідження продукції в установленому порядку. Крім того договором встановлено, що виконавець залишає за собою право встановлення вартості робіт у відповідності з індексацією цін , робіт та послуг.

15 жовтня 2005 року між Болградською лікарнею державної ветеринарної медицини та Дочірнім підприємством „Одеса - м’ясо ” було укладено договір про комплексне сервісне обслуговування Болградського Дочірнього підприємства Одеської продовольчої компанії „Болградський м’ясокомбінат”. Предметом цього договору встановлено, що лікарня ветмедицини в особі офіційного лікаря ветмедицини Малаши А.І. розробляє план заходів щодо профілактики заносу, розповсюдження та ліквідації карантинних захворювань тварин та контроль за їх виконанням. Проводить облік суб’єктів господарювання, зайнятих виробництвом та заготівлею тварин з якими працює клієнт, забезпечує контроль за виконанням технологічного процесу та отримання високоякісної м’ясної продукції. Також договором встановлено, що він діє з 15 жовтня 2005 року до 15 жовтня 2006 року.

Як вказує позивач, на виконання вищевказаних договорів в період з 2003-2005 років ним було проведено 9750 ветсанекспертиз, у тому числі у 2003 році: КРС –859, свиней -1955, овець - 139, в 2005 році: КРС - 709, свиней -1228, овець - 185, коней –4 на загальну суму 57225,67 гривень. Крім того, у період з 2003 до 2005 років ДП „Болградський м’ясокомбінат” оплачував довідки ф-2, видані Болградською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, за заниженими тарифами та недоплатив за 1090 штук 4375 гривень. Факт заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань за вищевказаними договорами, як вказує на те позивач, встановлений та доведений ревізією проведеною КРУ в Болградському районі та оформлений актом № 360-20/6 від 3 березня 2006 року.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі наявні докази, що мають значення для справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оглянувши у судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Правовідносини сторін, що встановлені договорами від 07 квітня 2003 року та від 15 жовтня 2005 року регулюються загальними нормами цивільного права , щодо виконання зобов’язань за договором про надання послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено загальні положення зобов’язань за договором про надання послуг, де встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено п. 2.1 договору від 07 квітня 2003 року , при закінчені робіт ( хоча строк договору між сторонами не узгоджений як вбачається з його тексту ) виконавець –Лабораторія ветеринарної медицини м. Болграда надає замовнику - ДП „Болградський м’ясокомбінат” Одеської продовольчої компанії, акт дослідження продукції в установленому порядку. Жодного акту, який би підтверджував належне виконання позивачем зі свого боку умов вищевказаного договору у матеріалах справи немає, хоча оплата , у відповідності до п. 2.2 проводиться лише після виконання робіт. Крім того суд звертає увагу на те, що договір від 07 квітня 2003 року укладений між Лабораторією ветеринарної медицини м. Болграда та Дочірнім підприємством „Болградський м’ясокомбінат” Одеської продовольчої компанії, а не з позивачем та доказів правонаступництва до суду не надано.

Що стосується договору від 15 жовтня 2005 року про комплексне сервісне обслуговування Болградського дочірнього підприємства Одеської продовольчої компанії „Болградський м’ясокомбінат” укладеного між Болградською лікарнею державної ветеринарної медицини та Дочірнім підприємством „Одеса - м’ясо”, то ним взагалі не передбачено оплату послуг здійснених позивачем. Крім того вказаний договір укладений з третьою особою, яка не є стороною по справі, а відповідач для якого здійснювалося комплексне сервісне обслуговування взагалі не має жодних зобов’язань за вказаним договором.

Докази якими відповідач оперує для доведення належного виконання ним умов договору, а саме актом КРУ в Болградському районі за № 360-20/6 від 3 березня 2006 року , не відповідають вимогам встановленим ст. 34 ГПК України, а саме необхідним обсягом належності та допустимості, що має значення для справи. Крім того, як вказано у п. 2 цієї статті, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, чого в даному випадку зроблено не було.

Аналізуючи положення чинного законодавства, матеріали справи і викладене вище, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Гуляк Г.І.