ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28.10.08р.

Справа № А19/204(А31/134(32/323(30/331)-07

За позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості, м.Дніпропетровськ

до Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства надзвичайних ситуацій України, м.Київ

Третя особа: Марганецький міський центр зайнятості, м.Марганець

про: стягнення 5830754,94 грн.

За зустрічним позовом: Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства надзвичайних ситуацій України, м.Київ

За участю прокурора Дніпропетровської області, м.Дніпропетровськ

про визнання недійсним розпорядження №30 від 01.04.04р.

Суддя Петренко І.В.

При секретарі Півень А.М.

Представники:

Від позивача: Платоненко О.О. - дов. від 13.03.08р.

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: Корнєєва В.М. –дов. від 07.11.07р.

Від прокурора: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача і просить стягнути суму донарахованих страхових внесків, штрафу та пені у розмірі 5830754,94 грн.

Відповідачем було подано зустрічну позовну заяву, згідно якої просить визнати недійсним розпорядження Дніпропетровського обласного центру зайнятості №30 від 01.04.04р. про стягнення коштів та застосування фінансових санкцій.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.06р. було порушено провадження за правилами адміністративного судочинства (суддя Мороз В.Ф.).

Ухвалою від 10.05.06р. було зупинено провадження у справі до розгляду касаційної скарги Вищим господарським судом України.

Постановою ВГСУ від 25.09.07р. ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.06р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.04.06р. скасовано, а справу передано до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Розпорядженням голови від 25.10.07р., у зв'язку із закінченням строку повноважень судді В.Ф.Мороз, справуА31/134(32/323)(30/331) передано на розгляд судді І.В.Петренко.

Ухвалою від 26.10.07р. провадження у справі було поновлено.

Представник Марганецького воєнізованого Гірничорятувального загону штабу воєнізованих, Гірничорятувальних частин Південного регіону ДВГРС МНС України у відзиві на позовну заяву, посилається на те, що відповідача ліквідовано в установленому порядку та просить припинити провадження по справі.

Від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до встановлення правонаступника Марганецького воєнізованого гірничорятувального загону Штабу воєнізованих гірничорятувальних частин Південного регіону ДВГРС МНС України.

Суд задовольнив клопотання позивача та зупинив провадження по справі до встановлення правонаступника відповідача.

Від позивача надійшла заява про виправлення описки в найменуванні відповідача, а саме: зазначивши боржника "Державна спеціалізована (воєнізована) аварійно-рятувальна служба Міністерства надзвичайних ситуацій України (м.Київ, вул.Гончара, 55, ) та виключити слова "в особі Південного регіонального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону (м.Кривий Ріг).

Ухвалою від 18.09.08р. провадження у справі було поновлено.

Ухвалою від 23.09.08р. було виправлено описку в найменуванні відповідача, зазначивши боржника "Державна спеціалізована (воєнізована) аварійно-рятувальна служба Міністерства надзвичайних ситуацій України (м.Київ, вул.Гончара, 55, ).

Ухвалою від 23.09.08р. було зупинено провадження по справі до встановлення правонаступника відповідача.

Від позивача надійшла заява про поновлення провадження по справі та заміну первинного відповідача Державної спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах населення від наслідків Чорнобильської катастрофи м.Київ в особі Південного регіонального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону, належним відповідачем - Державною спеціальною (воєнізованою) аварійно-рятувальною службою Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій м.Київ (, 01030, м.Київ, вул.Гончара, 55) та стягнути 3023272,90 грн.

Дніпропетровський обласний центр зайнятості звернувся з позовом до господарського суду і просить стягнути з відповідача - Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства надзвичайних ситуацій України кошти в сумі 5 830 754,94 грн., які складаються із суми донарахованих страхових внесків у розмірі 136 016,23 грн., штрафу в розмірі прихованої суми виплат на які нараховуються страхові внески –5 670 677,81 грн. та пені, яка нарахована на суму недоїмки в розмірі 24 060,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, будучи роботодавцем, не нараховував та не вносив страхові внески в повному обсязі за період з 01.01.2001 року по 31.01.2004 року, що було виявлено в ході перевірки, яка проводилась Марганецьким міським центром зайнятості. За наслідками перевірки складено акт № 7 від 27.02.2004 року про правильність нарахування, своєчасність і повноту перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Крім того, відповідачем не виконано розпорядження Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 01.04.2004 року, № 30, чим було порушено охоронювані інтереси робочих органів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані документи не представив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, у зв’язку з чим справа розглядалася за наявними в ній документами (ст.128 КАС України).

Відповідно до наданих ним раніше письмових пояснень і доказів по справі він заперечує проти позовних вимог та зазначає, що згідно Положення про Державну воєнізовану гірничорятувальну (аварійно-рятувальну) службу, затвердженого наказом МНС № 184, від 19.06.1998 р. та Статуту Марганецького воєнізованого гірничорятувального загону, особовий склад загону поділяється на воєнізований та вільнонайманий. В свою чергу воєнізований склад не підлягає державному соціальному страхуванню, передбаченому Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з чим, відповідно, Державна спеціальна (воєнізована) аварійно-рятувальна служба Міністерства надзвичайних ситуацій України не має ніякої заборгованості перед Дніпропетровським обласним центром зайнятості.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Марганецький міський центр зайнятості, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2004 р. прийнятий зустрічний позов Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства надзвичайних ситуацій України про визнання недійсним розпорядження Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 01.04.2004 р. за № 30, про стягнення з Марганецького воєнізованого гірничорятувального загону Штабу воєнізованих, гірничорятувальних частин Південного регіону Державної воєнізованої гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби, до спільного розгляду з первісним позовом.

Вимоги зустрічного позову з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.01.2005 р. обгрунтовані тим, що розпорядження № 30 прийнято з порушенням діючого законодавства з причин, зазначених вище в письмових поясненнях відповідача по первісному позову.

Дніпропетровський обласний центр зайнятості заперечує проти позовних вимог по зустрічному позову на підставі того, що діючим законодавством не передбачено звільнення від сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття для аварійно-рятувальних служб. Працівники позивача працюють за трудовими контрактами, тому сплачують внески на загальних підставах.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2004 року Марганецьким міським центром зайнятості була проведена перевірка правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття ло Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття відповідачем, Криворізьким воєнізованим гірничорятувальним загоном, про що складено Акт №7. Перевірка проводилась за період з 01 січня 2001 року по 31 січня 2004 року. Марганецький воєнізований гірничорятувальний загін штабу воєнізованих, гірничорятувальних частин Південного регіону Державної воєнізованої гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій і по справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, м. Кривий Ріг (відповідач) зареєстрований у Центрально-міському районному центру зайнятості м. Кривого Рогу як платник страхових внесків на безробіття за №4809914 01.01.1994 року.

Під час перевірки було виявлено нарахування страхових внесків не в повному обсязі, внаслідок чого проведено донарахування страхових внесків на суму 136016,23грн. та запропоновано відповідачу перерахувати зазначену суму в десятиденний строк до Фонду. Для проведення перевірки використовувались такі бухгалтерські документи: головні книги за 2001-2004 роки, відомості нарахування заробітної плати за 2001-2004 роки, розрахункові відомості про нарахування та перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

За результатами перевірки було складено Акт за № 7 від 27.02.2004 р., згідно якого у відповідача по справі виявлено недоїмку по сплаті страхових внесків до Фонду в сумі 136 016,23 грн.. Крім того, позивачем нарахована пеня за весь строк прострочення в сумі 24 060,90 грн., а також накладено штраф у розмірі прихованої суми виплат, на які нараховуються страхові внески, що становить 5 670 677,81 грн., загалом - 5 830 754,94 грн.

Згідно Положення про Марганецький центр зайнятості, затвердженого директором Державного центру зайнятості 28.04.2003 р., до функцій центру відноситься здійснення контролю за своєчасним і повним надходженням відрахувань на обов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду, а також контроль за дотриманням законодавства про зайнятість населення.

01 квітня 2004 року директор обласного центру зайнятості Надтока О.С., розглянувши матеріали документальної перевірки від 27.02.2004 року виніс розпорядження №30 про стягнення коштів та застосування фінансових санкцій до відповідача. В десятиденний термін, зазначений в розпорядженні, спірна сума відповідачем не сплачена.

Згідно Положення про Дніпропетровський обласний центр зайнятості, яке затверджено директором Державного центру зайнятості Івановою Н.І. 28.04.2003 року, Дніпропетровський обласний центр зайнятості є місцевим органом державної виконавчої влади та місцевим органом державної служби зайнятості і підпорядковується Державному центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, місцевим органам державної виконавчої влади (п.1.1 Положення).

До функцій Центру відноситься, згідно п.3.17 Положення, здійснення контролю за своєчасним і повним надходженням відрахувань на обов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття платниками, а також контроль за дотриманням законодавства про зайнятість населення.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.2000року №1533, який набрав чинності з 01.01.2001 року.

У відповідності зі статтею 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” страхувальники –роботодавці та застраховані особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески.

Статтею 4 цього Закону передбачено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю.

За ч.2 ст.6 Закону України „Про загальнообов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття” право на забезпечення та соціальні послуги за цим Законом мають також незастраховані особи - військовослужбовці Збройних сил України, Прикордонних військ України, внутрішніх військ, військ цивільної оборони, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Служби безпеки України, органів внутрішніх справ України, звільнені з військової служби у зв'язку із скороченням чисельності або штату без права на пенсію (далі-військовослужбовці), та особи, які вперше шукають роботу, інші незастраховані особи у разі їх реєстрації в установленому порядку як безробітних.

Згідно зі ст.3 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їхніх родин” до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці строкової і надстрокової служби та військової служби за контрактом Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Служби національної безпеки України, військ цивільної оборони, а також інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України, стратегічних сил стримування, які дислокуються на території України, військовослужбовці-жінки, курсанти військових навчальних закладів.

У відповідності зі ст.1 Закону України “Про оборону України” військове формування –створена відповідно до законодавства України сукупність військових об’єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканості у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

З визначення термінів, наданих в статті 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” застрахованими особами є наймані працівники, а у випадках, передбачених цим законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється страхування на випадок безробіття.

Найманим працівником є фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи (п.11 ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”).

Пільги щодо сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття законодавством встановлені лише для підприємств громадських організацій інвалідів. Звільнення від сплати страхових внесків інших роботодавців законодавством не передбачено. Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” передбачено, що від сплати страхових внесків звільняються застраховані особи на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку за медичним висновком, застраховані особи в частині отримання допомоги по частковому безробіттю. Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” про страхування зазначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Згідно Статуту Марганецького воєнізованого гірничорятувального загону, затвердженого 27.12.2002 року начальником Головного штабу Державної воєнізованої гірничорятувальної служби МНС України загін є професійним неспеціалізованим (багатопрофільним) аварійно-рятувальним формуванням і входить до складу Штабу воєнізованих гірничорятувальних частин Південного регіону ДВГРС МНС України, як структурний підрозділ (п.2 Статуту). Особовий склад Загону комплектується на контрактній основі згідно штатному розпису, затвердженому Головним штабом ДВГРС і поділяється на основний і допоміжний. Форма контракту з основним особовим складом визначається згідно з типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.2 статті 12 цього Закону до основного особового складу професійної аварійно-рятувальної служби належать працівники, які організують і виконують аварійно-рятувальні роботи та забезпечують готовність аварійно-рятувальних служб до їх проведення. До допоміжного особового складу професійної аварійно-рятувальної служби належать працівники, які забезпечують її діяльність, пов'язану з виконанням покладених на аварійно-рятувальну службу завдань, та професійну і медико-психологічну підготовку рятувальників, та прикріплені до цих служб.

Основний особовий склад спеціальних (воєнізованих) аварійно-рятувальних служб поділяється на керівний та рядовий (далі - оперативний особовий склад) –ч.3 статті 12 Закону України „Про аварійно-рятувальні служби”.

Згідно штатного розпису Марганецького ВГРЗ за 2001 –2003 роки працівники воєнізованого загону працюють на підставі трудового договору (контракту). Порядок комплектування та професійної підготовки основного особового складу аварійно-рятувальних служб та Типова форма контракту, що укладається з рятувальниками під час прийняття їх на роботу затверджені постановою Кабінету міністрів України від 12.10.2001 року №1334.

Основний особовий склад аварійно-рятувальних служб, відповідно до пункту 2 Порядку комплектування та професійної підготовки основного особового складу аварійно-рятувальних служб, комплектується на контрактній основі, отже, працівники основного особового складу є найманими працівниками та застрахованими особами з дня укладання трудового договору (контракту).

Посилання відповідача на те, що особовий склад Марганецького ВГРЗ, що безпосередньо бере участь в аварійно-рятувальних роботах, тобто основний (оперативний) особовий склад, підлягає лише обов’язковому особистому страхуванню за рахунок коштів позивача у випадках, які перелічені в ч.1 ст.25 Закону України “Про аварійно-рятувальні служби”, та те, що цей перелік є вичерпним, не приймається судом в силу наступного. Дійсно, Закон України “Про аварійно-рятувальні служби” не встановлює такий вид страхування як страхування на випадок безробіття. Однак, починаючи з 01.01.2001 року питання загальнообов’язкового державного соціального страхування врегульовано Законом України „Про загальнообов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття”, який поширює свою дію на всіх найманих працівників, які працюють за трудовим договором (контрактом) та відносяться до категорії застрахованих осіб.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України „Про загальнообов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.2000 року №1533-ІІІ, страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю.

Не приймається судом посилання позивача за зустрічним позовом на те, що основний особовий склад (оперативний особовий склад) аварійно-рятувального загону відноситься до військовослужбовців військ Цивільної оборони України та те, що працівники основного особового складу (оперативного особового складу) аварійно-рятувального загону, які працюють на умовах контракту є незастрахованими особами військ цивільної оборони і не повинні сплачувати страхові внески.

Зі змісту статті 1 Закону України “Про загальний військовий обов’язок і військову службу” вбачається, що військовослужбовці –це особи, що проходять військову службу. Працівники основного особового складу (оперативного особового складу) аварійно-рятувального загону, які працюють на умовах контракту, не відносяться до військовослужбовців в розумінні статті 1 Закону України “Про загальний військовий обов’язок і військову службу”, тому не звільняються від сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, не відносяться до числа незастрахованих осіб та на них не поширюється дія ч.2 статті 6 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.

З огляду на вищевикладене господарський суд вбачає підстави для часткового визнання розпорядження №30 від 01.04.2004 року недійсним, в частині стягнення суми штрафу в розмірі 5670677,81 грн. у розмірі прихованої суми виплат.

Розмір внесків і пільги, в тому числі по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, установлюються Законом України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування”.

Відповідно до розділу 7 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України18.12.2000 N 339 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України16 січня 2001 р. за N 30/5221 контроль за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням та надходженням страхових внесків здійснюється центрами зайнятості шляхом проведення планових перевірок (п.7.1).

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках і підписується особами, які проводили перевірку, керівником і головним бухгалтером страхувальника. Один примірник акта передається під розписку керівникові або головному бухгалтеру страхувальника, інший залишається в центрі зайнятості, який проводив перевірку.

В акті зазначається: за який період проведено перевірку, які виявлено порушення при нарахуванні і сплаті страхових внесків. На виявлені під час перевірки суми коштів, на які платником не нараховані страхові внески, за актом перевірки страхові внески до нараховуються із сумою пені та штрафу, а до винних посадових осіб застосовуються санкції відповідно до чинного законодавства.

Згідно акту №7 від 27.02.2004 року сума донарахованих страхових внесків складає 136 016,23грн.

Відповідно до статті 38 Закону України „Про загальнообов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття” у разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками, у тому числі через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Штраф накладається у розмірі прихованої суми виплат, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення - у трикратному розмірі зазначеної суми.

Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь її строк.

Пені, виходячи з 120% дисконтної ставки НБУ у розмірі 24060,90грн. та суми боргу складає 136016,23 грн.

Правомірність дій позивача за первісним позовом в частині стягнення підтверджується також тим, що починаючи з 01.01.2004 року відповідач проводить нарахування та сплату внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Посилання ДСАРВС на підпункт 4.4.1 пункту 4.4 статті 4 Закону України №2181-ІІІ, який передбачає, що у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення у межах апеляційного узгодження приймається на користь платника податків, не приймається судом, оскільки суд не вбачає неоднозначності трактування норм Закону України „Про загальнообов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття”. Цей Закон є спеціальним законом з питань загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та визначає його правові, фінансові та організаційні засади.

У зв’язку з ліквідацією Марганецького воєнізованого гірничорятувального загону та виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка Головного управління статистики у Дніпропетровській області від 03 вересня 2004 року №05-03/71-1124, довідка ДСВАРС МНС України від 18.08.2004 року №1490/33, наказ ліквідаційної комісії МНС України від 29.12.2003 року №1, наказ МНС України №469 від 03.12.2003 року, наказ ДС (В)АРС МНС України №2 від 02.01.2004 року) ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2004 року була проведена заміна відповідача, Марганецького воєнізованого гірничо - рятувального загону його правонаступником Державною спеціальною (воєнізованою) аварійно-рятувальною службою Міністерства надзвичайних ситуацій України (м. Київ).

Заперечення Дніпропетровського обласного центру зайнятості проти зміни підстав і предмету спору, обґрунтоване тим, що зустрічний позов не буде взаємно пов’язаний з первісним позовом, не приймається судом, оскільки відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач (в тому числі й за зустрічним позовом) має право до прийняття рішення по справі змінити підстави або предмет позову.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, роботодавець –відповідач по справі, зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески.

Однак слід зазначити, що позивачем по справі було безпідставно накладено на відповідача штрафні санкції в сумі 5670677, 81 грн., оскільки відповідно до ст..250 ГК України адміністративно-господарські санкції, до якої в даному випадку відноситься дана штрафна санкція, можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених Законом, тому в цій частині –5670677,81 грн., слід відмовити, оскільки позивач застосував штрафні санкції на прострочену заборгованість, тобто з порушенням строку позовної давності передбаченого ст.250 ГК України.

Що стосується стягнення простроченої заборгованості по сплаті страхових внесків до Фонду в сумі 136016,23 грн. та пені за весь строк прострочення в сумі 24060,90 грн., слід зазначити, що дані суми підлягають стягненню з відповідача по справі в повному розмірі, оскільки відповідач по справі являється правонаступником, а також в силу наступного.

Первинний відповідач у справі Марганецький воєнізований гірничорятувальний загін Штабу воєнізованих, гірничорятувальних частин Південного регіону Державної воєнізованої гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій і по справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (довідка № 153 Держкомстату) та в Марганецькому центрі зайнятості як платник страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (реєстраційний № 48099914).

Працівники відповідача працюють на підставі трудового договору.

Пільги щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття законодавством встановлені лише для підприємств громадських організацій інвалідів.

Відповідач не погоджується з нарахованими сумами вважаючи що він є військовим формуванням, відноситься до військ Цивільної оборони, що його працівники не підлягають страхуванню на випадок безробіття тому що являються військовослужбовцями і відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” являються незастрахованими особами.

Суд не погоджується з доводами Відповідача, оскільки.

Відносини зайнятості та соціального страхування населення в Україні регулюються Законами України „Про зайнятість населення” (далі –Закон про зайнятість) та „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” (далі –Закон про страхування) та іншими законодавчими актами України, прийнятими відповідно до цих законів.

Ч.2 ст. 6 Закону про страхування містить перелік незастрахованих осіб, відносячи до них військовослужбовців різних військових формувань в т.ч. і військ цивільної оборони.

Закон України „Про загальний військовий обов’язок і військову службу” (далі –Закон про військову службу) є основою в урегулюванні проходження військової служби в Збройних силах України та в інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях.

Цим Законом зазначено:

(ч.1 ст. 1) „Загальний військовий обов’язок встановлюється з метою забезпечення комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також підготовки населення до захисту України”

(ч.2 ст. 1) „Загальний військовий обов’язок включає: ... прийняття та призов на військову службу, проходження за призовом або добровільно військової служби ...”

(ч.5 ст. 1) ”Щодо загального військового обов’язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники –особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники –особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - які проходять військову службу;

військовозобов’язані –особи, які перебувають у запасі

До паспортів громадян України цих категорій вноситься відповідна відмітка”.

(ч.2 ст. 2) „Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права і обов’язки визначаються цим Законом, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, які затверджуються Президентом України”

(ч.1 ст.4) Збройні Сили України та інших військових формувань комплектуються через військові комісаріати шляхом:

- призову громадянина на військову службу на підставі загального військового обов’язку;

- прийняття громадян на військову службу за контрактом

(ч.3 ст. 2) Закону про військову службу встановлюються такі види військової служби:

... „військова служба за контрактом солдатів і матросів, сержантів і старшин;

військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів;

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу.”

Ст. 20 Закону про військову службу передбачені вимоги до громадян для прийняття на військову службу за контрактом також зазначено, контракт укладається на військову службу рядового, сержантського і старшинського складу, складу прапорщиків і мічманів, а також офіцерського складу.

Проаналізувавши положення Закону про військову службу можливо зробити висновок, що військовослужбовці –це особи, які проходять військову службу за призовом або добровільно за контрактом. Прийняття громадян на військову службу за контрактом здійснюється через військові комісаріати. Про проходження військової служби до паспорту вноситься відповідна відмітка. Особи, прийняті на військову службу за контрактом проходять військову службу у відповідному військовому званні, передбаченому ст. 5 Закону.

Крім того в Положеннях про проходження військової служби військовослужбовцями відповідних категорій затверджених Указом Президента України № 1053 від 7 листопада 2001 року надана форма контракту з військовослужбовцем, яка істотно відрізняється від типової форми контракту з працівником, затвердженого Наказом Міністерства праці України № 23 від 15.04.1994 року

Відповідач також посилається, що його основний (оперативний) склад належить до військовослужбовців військ Цивільної оборони України.

Законом України „Про цивільну оборону” передбачено, що комплектування військ цивільної оборони здійснюється на підставі Закону України „Про загальний військовий обов’язок і військову службу”, а також за контрактом.

Законом України „Про загальну структуру і чисельність військ цивільної оборони” затверджено загальну чисельність військ Цивільної оборони у кількості 10218 осіб, у тому числі 9550 військовослужбовців.

Законом України „Про війська цивільної оборони” передбачено:

Ст.6 „До складу військ цивільної оборони входять військові з’єднання, частини підрозділи, навчальні військові частини і підрозділи, органи управління військами, відповідні кафедри військової підготовки вищих навчальних закладів.

Ст.12 „Війська Цивільної оборони України комплектуються на основі загального військового обов’язку, а також на добровільній основі за контрактом”

Ст. 14 Умови, порядок і строки проходження служби військовослужбовцями військ Цивільної оборони України, їх статус, права і обов’язки, порядок переміщення по службі, присвоєння військових звань, атестація і звільнення із служби, визначаються законодавством України з питань проходження військової служби та іншими виданими відповідно до них нормативно –правових актів.

Ст. 16 Трудові відносини працівників військ Цивільної оборони України регулюються законодавством про працю.

Таким чином законодавством передбачено, що не весь склад військ Цивільної оборони України є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби в військах Цивільної оборони регулюється Законом України про військову службу, а трудові відносини з працівниками, тобто не військовослужбовцями, регулюється Кодексом законів про працю.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (в редакції наказу Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08.06.2001 року)

П.1.3, 1.4 При влаштуванні на роботу працівники подають трудову книжку. Особи, які вперше шукають роботу і не мають трудової книжки, повинні пред’явити паспорт, диплом або інший документ про освіту чи професійну підготовку. Військовослужбовці, звільнені із Збройних сил України,..., військ Цивільної оборони України, ... пред’являють військовий квиток.

П.2.18 До трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи:

а) про час служби у складі Збройних Сил України та інших військах, де на тих, які проходять службу, не поширюється законодавство про працю і державне соціальне страхування, із зазначенням дати призову (зарахування) і дати звільнення зі служби.

Тобто ведення трудової книжки відповідно до КЗпП України під час проходження військової не передбачено, а відомості про проходження військової служби вносяться до військового квитка.

Таким чином посилання Відповідача на те, що основний особовий склад Марганецького ВГРЗ на час проведення перевірки складався з військовослужбовців, які проходили військову службу за контрактом, спростовується наступним:

-          прийняття та звільнення з роботи здійснено на підставі трудового договору (контракту) відповідно до КЗпП України.

-          прийняття на роботу за трудовим договором (контрактом) не здійснювалось через військові комісаріати.

-          на кожного працівника Марганецького ВГРЗ відповідно до вимог КЗпП України велась трудова книжка

-          трудовим договором (контрактом) працівників Марганецького ВГРЗ не передбачено присвоєння військового звання та проходження служби в Марганецькому ВГРЗ у відповідному званні як це передбачено для військовослужбовців (в т.ч. військ Цивільної оборони) під час проходження військової служби за контрактом.

З огляду на вищевикладене, зустрічний позов про визнання недійсним розпорядження №30 від 01.04.2004 року підлягає задоволенню в частині 5670677,81 грн. –штрафу у розмірі прихованої суми виплат, на які нараховуються страхові внески, в іншій частині слід відмовити.

Вимоги позивача за первісним позовом щодо стягнення заборгованості в розмірі 136016,23 грн. –суми донарахованих страхових внесків (недоїмки) та в розмірі 24060,90 грн. пені, нарахованої на суму недоїмки слід задовольнити, в іншій частині відмовити.

Керуючись Законом України „Про загальнообов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття”, Законом України „Про аварійно-рятувальні служби”, ст.ст. 94, 128, 158-163 п.6 розділу VІІ Перехідних та прикінцевих положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічний позов про визнання недійсним розпорядження №30 від 01.04.04р. задовольнити частково.

Визнати недійсним розпорядження Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 01.04.2004 р., за № 30, в частині стягнення з Марганецького воєнізованого гірничо рятувального загону Штабу воєнізованих, гірничорятувальних частин Південного регіону Державної воєнізованої гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій і по справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, штрафу в розмірі прихованої суми виплат, на які нараховуються страхові внески –5 670 677,81 грн.

В решті зустрічного позову відмовити.

Первісний позов щодо стягнення заборгованості в розмірі 136016,23 грн. –суми донарахованих страхових внесків (недоїмка) та в розмірі 24060,90 грн. пені, нарахованої на суму недоїмки –задовольнити.

Стягнути з Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства надзвичайних ситуацій України (01030, м. Київ, вул.Гончара, 55, ) на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості (49006, м. Дніпропетровськ, вул. Савченка,12, поточний рахунок 0028 в УДКУ м. Дніпропетровська, МФО 805012) суму донарахованих страхових внесків у розмірі 136 016,23грн. та пені, яка нарахована на суму недоїмки, у розмірі 24060,90грн, про що видати виконавчий лист.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                           І.В. Петренко