ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-4/001
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"06" лютого 2008 р. 15:00                                                                                          м. Севастополь

За адміністративним позовом

Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі міста Севастополя (вул. Героїв Сталінграду, 56, місто Севастополь, 99059)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Илиана-Крим» (вул. Єфремова, 16-17, місто Севастополь, 99028)

про стягнення заборгованості в розмірі 441,47 грн.,

суддя Остапова К.А.,

при секретарі судового засідання Пірог О.В.,

За участю представників:

Від позивача: Литвиненко А.В., довіреність № 1140/07-02 від 01.03.2007,

Від відповідача: не з`явився;

Суть спору: Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі міста Севастополя звернулось до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Илиана-Крим» про стягнення заборгованості в розмірі 441,47 грн.

Ухвалою від 08.01.2008 відкрите провадження в адміністративній справі №5020-4/001 на підставі зазначеної позовної заяви з призначенням попереднього судового засідання на 21.01.2008.

За наслідками підготовчого провадження ухвалою від 21.01.2008 справа №5020-4/001 призначена до судового розгляду на 06.02.2008.

Відповідач явку повноважних представників в судове засідання не забезпечив, про причину нез`явлення суд не повідомив, про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд визнав за можливе вирішити спір по суті по наявним в справі матеріалам в зв`язку з тим, що вони в достатній мірі характеризують правовідношення сторін.

Згідно зі статтями 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні представнику позивача роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в :

Згідно зі статтею 14 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” N 1058-IV від 09.07.2003 (далі –Закон №1058) роботодавці - підприємства, установи і організації, - створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання є страхувальниками.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 17 Закону №1058 страхувальники зобов’язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з пунктом 1 частини восьмої Прикінцевих положень Закону №1058 до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для відповідних платників збору.

У відповідності до статі 4 Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”, розділу 4 „Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004 (далі –Інструкція №21-1) для роботодавців –підприємств, установ, організацій, що використовують працю фізичних осіб, встановлено розмір страхових внесків –33,2 % суми фактичних витрат на оплату праці працівників та 0,5-5 % суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору.

Згідно з пунктом 11.11 Інструкції №21-1 підприємства, установи, організації, створені відповідно до законодавства України, що використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) чи на інших умовах, передбачених законодавством, щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків.

Розділом 5 Інструкції №21-1 встановлено, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Як вбачається з пояснень позивача, відповідач був зобов`язаний самостійно сплатити суму внесків, зазначену в представлених розрахунках: за вересень 2007 року в розмірі 441,47 грн. - до 22.10.2007 (у тому числі збір з суми фактичних витрат на оплату праці працівників –434,92 грн., збір з суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору –6,55 грн.).

Згідно з частиною другою статті 106 Закону №1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Частиною третьою статті 106 Закону №1058 встановлено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

В виконання вимог статті 106 Закону №1058 позивачем була виписана відповідачеві про сплату боргу №Ю-700 від 01.11.2007.

Зазначена вимога була направлена на адресу відповідача та повернута відправникові за спливом терміну зберігання.

Належних доказів оплати заборгованості перед позивачем відповідачем суду не представлено.

Враховуючи викладене, суд вважає доводи позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені відповідними доказами, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27-32, 49, 51, 4, 159, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Илиана-Крим» (вул. Єфремова, 16-17, місто Севастополь, 99028, ідентифікаційний код 35097109) на користь Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі міста Севастополя (проспект Героїв Сталінграду, 56, місто Севастополь, 99059, ідентифікаційний код 22275002) заборгованість по страховим внескам на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 441,47 грн. (у тому числі збір з суми фактичних витрат на оплату праці працівників –434,92 грн., збір з суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору –6,55грн.).

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до господарського суду міста Севастополя протягом десяті днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства –з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Виконавчий лист видається за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено.

Суддя

К.А. Остапова

Постанова складена та підписана

в порядку частини третьої

статті 160 КАС України

11.02.2008.