ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20 жовтня 2008 р.                                                             Справа № 5/138-А

За позовом: Управління праці та соціального захисту Хустської районної державної адміністрації м.Хуст

До відповідача: КРУ в Закарпатській області в особі ОКРВ м.Хуст та Хустського району м.Хуст

Про визнання нечинною вимоги від 15.02.2007р. №15-13/23

Суддя О.С.Йосипчук

за участю представників сторін:

позивача:

відповідача:

Розглянувши матеріали справи за позовом Управління праці та соціального захисту Хустської районної державної адміністрації м.Хуст до КРУ в Закарпатській області в особі ОКРВ м.Хуст та Хустського району м.Хуст про визнання нечинною вимоги від 15.02.2007р. №15-13/23,

ВСТАНОВИВ:

Працівниками Об’єднаного контрольно-ревізійного відділу в м.Хуст та Хустському районі 11.01.2007р. було проведено планову ревізію використання Управлінням праці та соціального захисту Хустської райдержадміністрації субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію за пільговий проїзд за період 2-ге півріччя 2004 року та 2005-2006 роки. За результатами ревізії було складено акт №15-17/01 від 11.01.2007р., у якому зафіксовані факти безпідставної виплати перевізникам компенсації за пільговий проїзд у сумі 526651,08 грн.

На підставі зроблених ревізією висновків відповідачем винесено Вимогу №15-13/23 від 15.02.2007р., якою позивача зобов’язно забезпечити відшкодування оплачених внаслідок допущених порушень перевізниками –надавачами послуг безпідставно включених до актів виконаних робіт послуг на загальну суму 526651,08 грн., в тому числі ВАТ „Хустське АТП12142” –525808,08грн., ПП Маді Д.Д. – 63грн., ПП Потрогош І.І. –172,50 грн., ПП Легач М.С. –607,50грн.

Не погоджуючись із даною вимогою №15-13/23 від 15.02.2007р.,позивач просить визнати її нечинною обґрунтовуючи свої вимоги протиправними діями відповідача при організації та проведенні перевірки, а також відсутністю власної вини у безпідставному включенні перевірзниками до актів виконаних робіт перевезень, які не відбулися фактично.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема посилається на підставність та обґрунтованість оскаржуваного акту.

За твердженням відповідача, ревізією було встановлено факт безпідставного занесення перевізниками послуг до актів виконаних робіт, які подавались позивачу до оплати. За таких обставин, безпідставно перераховані бюджетні кошти повинні бути повернуті особою, що здійснила ці виплати і є підконтрольною відділенням Контрольно-ревізійної служби.

На підтвердження фактів безпідставного включення перевізниками послуг, які не надавалися, відповідач надав суду реєстри дорожніх листів перевізників ВАТ „Хустське АТП12142, які не містять підтверджень надання послуг на суму 525808,08грн., та довідки про наслідки зустрічних перевірок і довідки про фактичне перевезення громадян пільгових категорій, згідно з якими по ПП Маді Д.Д. не підтверджено послуги на суму 63грн., по ПП Потрогош І.І. не підтверджено послуги на суму 172,50 грн. а по ПП Легач М.С. не підтверджено послуги на суму 607,50грн.

Крім того, на виконання п.4 ст.71 КАС України, відповідачем надано акт відмови позивача від підпису акту зустрічної звірки керівника ВАТ „Хустське АТП12142 та інші докази необґрунтованого збільшення перевізниками обсягу наданих послуг перевезення пільгової категорії пасажирів.

Факт, встановленого ревізією необґрунтованого збільшення перевізниками обсягу наданих послуг перевезення пільгової категорії пасажирів на загальну суму 526651,08 грн., в тому числі ВАТ „Хустське АТП12142” –525808,08грн., ПП Маді Д.Д. –63грн., ПП Потрогош І.І. –172,50 грн., ПП Легач М.С. –607,50грн., позивач визнав і не запеерчує (п.3 ст.71 КАС України).

У попередніх засіданнях суду оголошувались перерви.

Повний текст Постанови складено 30.10.2008р.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши

подані по справі доказові матеріали, щодо спірного питання,

Суд відмовляє у задоволенні позову, виходячи з наступного:

У відповідності до ст..2 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, головним завданням КРС є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів.

Таким чином, проведення відповідачем ревізії з метою перевірки підставності та обгрунтованості витрачання позивачем державних коштів є його обов”язком, а не правом.

Згідно з п.5 ст.2 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, під ревізією розуміється інспектування, що полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу, або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечити виявлення наявних фактів порушення законодавства.

Як вбачається із матеріалів ревізії, перевіркою виявлено, що при здійсненні виплат отриманих з державного бюджету субвенцій в якості компенсації за пільговий проїзд у сумах, позивач, на підставі актів звірки, актів виконаних робіт та інформації про виконані перевезення, здійснив перерахування 526651,08 грн., в тому числі ВАТ „Хустське АТП12142” –525808,08грн., ПП Маді Д.Д. – 63грн., ПП Потрогош І.І. –172,50 грн., ПП Легач М.С. –607,50грн., в якості оплати послуг, що фактично не були надані.

На підтвердження фактів, викладених у акті ревізії №15-17/01 від 11.01.2007р., які лягли в основу оскарженого акту, відповідач надав довідки про наслідки зустрічних перевірок, реєстри дорожніх листів по фактичному виконанні рейсів, та довідки про виконані перевезення пільгових категорій пасажирів. Проти виявлених відповідачем фактів необґрунтованого збільшення перевізниками обсягу виконаних перевезень громадян пільгової категорії відповідач не заперечує.

Таким чином матеріалами справи підтверджено, що відповідач мав достатньо доказів для занесення до акту ревізії обставин безпідставного перерахування позивачем коштів перевізникам.

Позивач, заперечуючи чинність вимоги відповідача посилається на те, що виплата компенсації проводилась винятково у спосіб передбачений законом; на підставі актів звірки, актів виконаних робіт та інформації про виконані перевезення, які складались перевізниками безпосередньо.

Тому, на його (позивача) думку, оскільки процедура виплати субвенцій, яка не потребує підтвердження достовірності даних актів виконаних робіт складених перевізниками, формально дотримана, у відповідача відсутні правові підстави вимагати від Управління праці та соціального захисту населення хустської РДА вжиття ним заходів для повернення безпідставно перерахованих коштів.

Означені доводи позивача є хибними.

У відповідності до п.7 ст.10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” відповідачу надається право пред’являти керівникам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги про усунення виявлених порушень законодавства з питань використання фінансів.

Оскільки компенсацію перевізникам втрат, завданих перевезенням пільгової категорії громадян позивач здійснює за рахунок державних коштів, у відповідності до п.1 ст.21 Бюджетного кодексу України, він є розпорядником бюджетних коштів і, відповідно, –підконтрольною особою .

Згідно з п.2 ст.21 Бюджетного кодексу України, кошти, які отримують фізичні особи та юридичні особи, що не мають статусу бюджетної установи, надаються їм лише через розпорядника бюджетних коштів.

При цьому, розпорядники бюджетних коштів зобов”язані здійснювати контроль за витрачанням бюджетних коштів (п.5 ст.22 Бюджетного кодексу України).

Свої правові відносини із перевізниками позивач, будучи розпорядником бюджетних коштів, будує на підставі цивільно-правових угод, зокрема на підставі договорів компенсації витрат за пільгове перевезення пасажирів і договорів на перевезення пасажирів, що укладаються між перевізником та управлінням праці та соціального захисту населення Хустської РДА. Власне на підставі даних угод, отримані з державного бюджету кошти, позивач перераховує перевізникам, як плату за надані ними послуги. Таким чином, у випадку виникнення спору учасники правовідносин врегульовують безпосередньо між собою шляхом пред’явлення претензії, чи у судовому порядку.

Отже, відповідач у справі, виявивши перевитрати бюджетних коштів, правомірно заявив розпоряднику бюджетних коштів (позивач у справі) вимогу про усунення порушень законодавства з питань використання фінансів шляхом забезпечення повернення до бюджету безпідставно перерахованих за цивільно-правовими угодами сум.

З урахуванням викладеного, незалежно від умов необґрунтованого перерахування бюджетних коштів, розпорядних бюджетних коштів зобов”язаний, на вимогу контролюючого органу, вжити заходів для їх повернення до державного бюджету.

Тому, у випадку встановлення факту необґрунтованого перерахування державних коштів фізичним особам та юридичним особам, що не мають статусу бюджетної установи, державні органи (як контролюючий орган, так і розпорядник бюджетних коштів) в межах своєї компетенції зобов”язані вжити заходів для їх повернення.

Твердження позивача про порушення відповідачем прядку проведення ревізії, встановленого чинним законодавством, що є підставою для визнання вимоги нечинною, спростовується висновками Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2008р. по справі №22а-58/08(22а-2105/07), згідно з якою Об’єднаний контрольно-ревізійний відділ в м.Хуст та Хустському районі діяв, як при проведенні ревізії в управлінні праці та соціального захисту населення Хустської райдержадміністрації, так і при проведенні зустрічних звірок в ВАТ „Хустське АТП 12142” в межах повноважень, наданих йому Законом України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні та Порядком проведення інспектування державної контрольно-ревізійної служби (ст..72КАС України).

За таких обставин, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Тому, керуючись та ст.ст.158-163, 167 КАС України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає чинності протягом 10-ти днів з дня складення в повному обсязі відповідно до ст.ст. 254, 186, 160 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.С.Йосипчук