ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"25" січня 2008 р.

Справа № 17/931/07

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача –не з`явився;

від відповідача – не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/931/07

за позовом відкритого акціонерного товариства „Інтернафтогазбуд”, м. Суми, вул. Кірова, 127/1,

до товариства з обмеженою відповідальністю консалтінгової фірми „Фінком”, м. Миколаїв, пр. Леніна, 93,

про: визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство „Інтернафтогазбуд” звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю консалтінгової фірми „Фінком” про визнання договору недійсним.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги наступним:

-          03 лютого 2006 року між ВАТ «Інтернафтогазбуд»в особі голови правління Голіуса М.С. (позивач) та ТОВ КФ «Фінком»в особі директора Баранцова В.В. ( відповідач) було укладено договір №1 купівлі-продажу на умовах товарного кредиту. За умовами зазначеного договору відповідач зобов'язується передати позивачу металовироби згідно специфікації до договору (квадрат 10 40,5 тон, швелер №12 - 130,5 тон, швелер №24 - 591,427 тон) на загальну суму 2 127 659,57 грн. (у т.ч. ПДВ. - 354 609,93 грн), а позивач, в свою чергу. зобов'язується прийняти та оплатити поставлений товар.

-          Згідно п.2.4 даного договору ВАТ «Інтернафтогазбуд»зобов'язується оплатити вартість поставленого товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в день отримання товару. Оплата, що здійснюється протягом вказаного терміну, вважається своєчасною. При своєчаснії! оплаті поставленого товару відсотки за право користування товарним кредитом не стягуються. За згодою сторін можливі інші форми розрахунків, не заборонені чинним законодавством.

-          Відповідно до пункту 2.5 зазначеного договору у випадку, якщо покупець не виконує вимоги п.2.4, вступають в дію наступні умови:

а) товар продається на умовах товарного кредиту;

б) відсоток за користування послугами товарного кредиту складає 2,82% (з урахуванням ПДВ) в день від суми, що підлягає сплаті у відповідності до п.2.4 дійсного договору;

в) моментом початку нарахування відсотків за послуги товарного кредиту вважається перший день несплати по зобов'язанням платежу у відповідності до п.2.4 дійсного договору;

г) остаточний розрахунок по послугам товарного кредиту Покупець зобов'язаний провести до 27 лютого 2006 року. З цього числа припиняється надання послуг по наданню товарного кредиту;

д) у випадку невиконання Покупцем вищевикладеного підпункту. Покупець нараховує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент розрахунку від загальної вартості товару та суми відсотків за користування товарним кредитом;

е) послуги по товарному кредиту оформлюються протоколом погодженням, в якому вказуються конкретні розрахунки послуг по товарному кредиту.

-          ТОВ КФ «Фінком»відвантажило ВАТ «Інтернафтогазбуд»зазначену в договорі металопродукцію по накладній №42 від 03.02.2006р. на загальну суму 2 127 659,57 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 354 609.93 грн.

-          Проте, з причини недостатності обігових коштів даний товар не був своєчасно оплачений, в зв'язку з чим 27.02.2006р. між сторонами був підписаний протокол-погодження №1 до договору купівлі продажу, відповідно до якою ВАТ «Інтернафтогазбуд»визнає свою заборгованість перед ТОВ КФ «Фінком»на суму 2 127 659,57 грн. та погоджується на нарахування передбачених договором відсотків за користування наданим йому товарним кредитом, виходячи з наступного розрахунку: 2 127 659,57 грн. х 2,82% х 25 днів = 1 500 000.00 грн.

-          В цей же день сторони підписали Акт виконання робіт та надання послуг про те, що ТОВ КФ «Фінком»надало, а ВАТ «Інтернафтогазбуд»прийняло від нього послуги по відстроченню платежу на умовах товарного кредиту на загальну суму 1 500 000,00 грн., в т. ч. ПДВ - 250 000,00 грн.

-          Таким чином, станом на 27.02.06р. ВАТ «Інтернафтогазбуд»по операції з придбання товару від ТОВ КФ «Фінком»мало витрати на загальну суму

3 627 659,57 грн.

-          Розрахунок за отриманий товар було здійснено наступним чином:

- на суму 125 000,00 грн. - перерахуванням грошових коштів згідно її л №1915 від 31.03.06р.;

- на суму 3 502 659,57 грн. - векселем іншого емітента номінальною вартістю 5 800 000,00 грн. згідно Акта прийому-передачі векселя від 27.02.06р.

Позивач зазначає, що економічний аналіз оспорюваної угоди беззаперечно доводить, що ВАТ «Інтернафтогазбуд»уклало збиткову угоду, здійснивши операцію купівлі-продажу товару на умовах товарного кредиту, де сума останнього становить близько 70% від вартості придбання товару.

Позивач вказує на те, що відповідно до п.1.32 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.94 р. №334/94-ВР (зі змінами та доповненнями) господарською діяльністю визначається будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності г регулярною, постійною та суттєвою.

Позивач вважає, що зміст і спрямованість договору купівлі-продажу на умовах товарного кредиту від 03.02.2006р. №1, укладеного між ВАТ «Інтернафтогазбуд»та ТОВ КФ «Фінком», суперечить цілі підприємницької діяльності та Статуту ВАТ «Інтернафтогазбуд», а також моральним засадам суспільства у зв'язку з нікчемністю вчиненого правочину та просить суд визнати зазначений договір недійсним.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, у судове засідання не з?явився, відзив на позов не надав. Таким чином, справа, в порядку ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Позивач визнав свою заборгованість за спірним договором та погодив нарахування передбачених спірним договором відсотків за користування наданим йому товариним кредитом, що підтверджується протоколом –погодженням № 1 до договору. В подальшому позивач розрахувався з позивачем у повному обсязі, про що свідчать матеріали справи та зазначає позивач.

Позивач зазаначає, що ним проведено економічний аналіз вищезазаначеної угоди та зроблено висновок, що укладена угода є збитковою, посилаючись на приписи Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 р., де зазаначено, що господарською діяльністю визначається діяльність особи, спрямована на отримання доходу.

Відповідно до приписів ст. 79 Господарського кодексу України господарськими товариствами визнаються підприємства або нші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку. Відповідно до ст. 85 Цивільного кодексу України підприємства, які не мають на меті одержання прибутку, є непідприємницькі товариства, до яких, як вбачається зі статуту позивача, останній не відноситься.

Відповідно до приписів ст. 42 Господарського кодексу України, Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до матеріалів справи, сторонами було виконано спірний договір у повному обсязі, будь-які заперечення щодо умов договору, протоколи розбіжностей в матеріалах справи відсутні. Крім того, сторонами було підписано додаткові угоди до спірного договору та акт виконання робіт та надання послуг на суму 1 500 000 грн., в якому зазначено, що покупець ( позивач) жодних претензій до відповідача не має.

Позивачем був здійснений повний розрахунок за спірною угодою, що підтверджується актом прийому –передачі векселя від 27.02.2006 р. та платіжним дорученням № 1915 від 31.03.2006 р., про що також зазначає позивач.

Таким чином, суд вбачає що позивач своїми діями, (підписання додаткової угоди, протоколу –погодження, акту виконаних робіт, здійснення оплати за договором) схвалив умови договору.

Посилання позивача на те, що ним зроблений економічний аналіз про збитковість угоди є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які висновки компетентних установ щодо проведення економічного аналізу спірного договору. Позивач зазначає, що зміст і спрямованість спірного договору суперечить моральним засадам суспільства, але ніяких доказів щодо зазначеного суду не надав.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважє , що позивачем не наведено обставин щодо визнання угоди недійсною.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 33,75, 82,84-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства «Інтернафтогазбуд» до товариства з обмеженою відповідальністю консалтінгової фірми «Фінком»про визнання договору недійсним - відмовити .

Суддя

Коваль С.М.