ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.09.08
Справа  № 17/9

Львівський
апеляційний господарський суд,  в складі
колегії:

головуючого-судді:                  Якімець Г.Г.,

суддів:                                         Давид Л.Л.

Юрченка Я.О.,

при
секретарі   Горбач Ю.Б.,

за участю
представників:

від
позивача - ОСОБА_1

від
відповідача (скаржник) - не
з'явився

Розглядається
апеляційна скарга Приватного
підприємця ОСОБА_2, б/н від 14.07.2008 року

на рішення  господарського суду Івано-Франківської
області від 01.07.2008 року (підписане 04.07.2008 року), суддя Неверовська Л.М.

у справі
№17/9

за
позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія», м.Долина

до
відповідача  Приватного підприємця ОСОБА_2,
с.Нижній Струтин

про стягнення 537,65 грн.

в с т а н о в и в :

рішенням
господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2008 року по справі
№17/9 позов задоволено, стягнено з ПП ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Галицька торгова
компанія»500,49 грн. завборгованості, 19,35 грн. пені, 15,01 грн. штрафу, 2,80
грн. - 3% річних.

Рішення
суду мотивоване тим, що відповідач взяті на себе зобов'язання згідно договору
№41 від 15.11.2007 року належним чином не виконав, вартість отриманого товару в
повному обсязі не оплатив. Суд зазначає, що заборгованість відповідача перед
позивачем за отриманий товар підтверджена матеріалами справи, підставна і
підлягає до стягнення враховуючи положення ст.193 ГК України та ст.ст. 526 ЦК
України. Поряд з цим, суд враховуючи ст.ст.230, 231 ГК України, ст.ст.546, 625
ЦК України та враховуючи положення договору укладеного між сторонами  вважає підставними заявлені до стягнення
пеню, штраф та 3% річних.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПП ОСОБА_2 продав  апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2008 року по
справі №17/9, провадження у справі припинити, вказуючи на те, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема
скаржник зазначає про відсутність заборгованості перед позивачем. Поряд з цим,
на думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно розглянуто спір за
відсутності представника відповідача.

Представник
скаржника (відповідача) вимоги ухвали апеляційного господарського суду не
виконав, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив,
хоча належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи.

Представник
позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вказуючи на те, що
відповідач доказів оплати отриманого товару не подав. Поряд з цим, зазначав, що
доводи апеляційної скарги є безпідставними, та не спростовують наявність
заборгованості.

Оскільки
явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, колегія суддів
Львівського апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника відповідача.

Суд,
заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної
скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як
вбачається з матеріалів справи, 15.11.2007 року між ТзОВ «Галицька торгова
компанія»(в тексті договору - Продавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_2 (
тексті договору - Покупець) укладено договір № 41, відповідно до умов якого,
позивач зобов'язався продати, а відповідач прийняти та оплатити  товар на умовах даного договору. Згідно п.2.1
договору загальна сума договору складається з вартості товару, вказаного в
накладних, пунктом 4.1 договору передбачено, що оплата кожної партії товару
проводиться з відстрочкою платежу до 5 (п'ять) банківських днів.

На
виконання умов договору  від  15.11.2007 року за № 41 відповідач отримав
від позивача товар по розхідних накладних від
27.11.2007р. №0531, від 25.12.2007р. №0784 від
08.01.2008р. №0001611, від 22.01.2008р. №04261, від 07.02.2008р.
№0513, від 26.02.2008р. №03324 на загальну суму 2754,97
грн.

Оплата
за отриманий товар відповідачем здійснена не в повному обсязі, а саме в сумі
2254,48 грн. згідно прихідних касових ордерів від 13.12.2007 року, 03.01.2008
року, 16.01.2008 року, 23.01.2008 року,
21.02.2008 року, 11.03.2008 року, 14.03.2008 року, 21.03.2008 року,
26.03.2008 року.

Позивач
направляв на адресу відповідача претензію, з вимогою погасити суму боргу в
розмірі 500,49 грн. за товар поставлений згідно договору №41 від 15.1.2007
року, проте така залишена останнім без відповіді.

Статтею
11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно
до ст.509 ЦК України  зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має
право вимагати від боржника виконання його обов'язку, а згідно ст.526
Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно
із ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно
із ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення
виконання.

Відповідно
до п.6 ст.231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою
ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною
2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно
до п. 5.2 Договору №41 від 15.11.2007 року
за прострочення оплати покупець (відповідач), згідно чинного
Законодавства сплачує продавцю (позивач) пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожний день прострочення оплати за отриманий товар; п.5.3
зазначеного договору передбачено, що за односторонню необґрунтовану відмову від
виконання своїх зобов'язань по даному договору, винна сторона сплачує штраф у
розмірі 3% від суми невиконаного зобов'язання.

Стосовно
тверджень апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно розглянуто
спір за відсутності представника відповідача, то слід зазначити що як
вбачається із ухвали про порушення провадження у справі від 21.05.2008 року та
ухвали про відкладення розгляду справи від 03.06.2008 року, явка представників
сторін не визнавалась обов'язковою, суд зобов'язував відповідача подати
документально обґрунтований відзив на позов, проте такого надано не було, а
відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Як
вбачається із тексту апеляційної скарги, відповідач в останній жодним чином
позовні вимоги не спростовує і доказів належного виконання зобов'язань згідно
договору №41 від 15.11.2007 року, а також доказів погашення заборгованості
перед позивачем  чи відсутності такої в
розмірі 500,49 грн. не подає.

Львівським
апеляційним господарським судом при розгляді апеляційної скарги також взято до
уваги, що відповідач не виконав вимоги апеляційного суду вказані в ухвалі від
22.07.2008 року, якою відповідача зобов'язано подати суду докази оплати
отриманого від позивача товару. Вказана ухвала суду надсилалась апелянту
рекомендованою кореспонденцією та отримана ним, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення, яке долучено до справи.

Враховуючи
наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є
безпідставними.

Рішення
місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а
тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись
ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення
господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2008 року по справі
№17/9 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_2 без
задоволення.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному
порядку.

Матеріали
справи  повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий-суддя:
Якімець Г.Г.

Судді:                                                                                                           Давид
Л.Л.

Юрченко
Я.О.