ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

№ 2-9744/05

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т.Б. Дроботової - головуючого
Н.О. Волковицької  Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача

не з'явився (про час та місце
судового засідання повідомлений належним чином)

відповідачів  третя особа без самостійних вимог третя
особа без самостійних вимог

не з'явилися (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином) не з'явився (про час та місце
судового засідання повідомлений належним чином) не з'явився (про час та місце
судового засідання повідомлений належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду від 30.08.2007 року

у справі

№ 2-9744/05 Рівненського міського
суду

за позовом

ОСОБА_1

до   треті особи без самостійних вимог

Відкритого акціонерного
товариства "Рівнеагробудкомплект"
Товариства з обмеженою відповідальністю ЛТД "АЕК" 1.
Об'єднана державна податкова інспекція у м.Рівне 2. Управління державного
казначейства у м. Рівне 3. Приватне підприємство "Кольортех"

про

визнання недійсними рішення
загальних зборів, рішення спостережної ради, договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Акціонер та член спостережної ради
Відкритого акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект"
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними протокол
засідання спостережної ради Відкритого акціонерного товариства
"Рівнеагробудкомплект" № 1 від 22.07.02р., договір купівлі-продажу
комплексу будівель та споруд від 11.06.2003р., укладений Відкритим акціонерним
товариством "Рівнеагробудкомплект" та Товариством з обмеженою
відповідальністю ЛТД "АЕК"; заявою від 29.10.2004р.  до позовних вимог було включено також вимогу
про визнання недійсним протоколу загальних зборів № 6 від 20.12.2000р.

Позовні вимоги вмотивовано
порушеннями порядку проведення загальних зборів акціонерів та засідання
спостережної ради, прийняттям відповідних рішень, відображених у протоколах, та
укладенням договору купівлі-продажу від 11.06.03р. з перевищенням повноважень,
наданих директору Відкритого акціонерного товариства
"Рівнеагробудкомплект", що суперечить статті 48 Цивільного кодексу
Української РСР та  статті 203 Цивільного
кодексу України, статтям 10 та 43 Закону України "Про господарські
товариства".

Ухвалою Рівненського міського суду
від 30.09.2004р. до участі у справі було залучено Товариство з обмеженою
відповідальністю ЛТД "АЕК" в якості другого відповідача та Об'єднану
державну податкову інспекцію у м. Рівне, Управління державного казначейства у
м. Рівне, як третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача.
Державною податковою інспекцією у м. Рівне подано клопотання про заміну третьої
особи у справі -Рівненської ОДПІ - на Державну податкову інспекцію у м. Рівне в
порядку правонаступництва, яке було задоволено.

Відповідачі та треті особи без самостійних
вимог відхилили позовні вимоги повністю, пославшись на відсутність порушених
прав позивача, які підлягають захисту обраним ним способом, невідповідністю
наведених ним доводів фактичним обставинам справи, пропуском позовної давності
щодо вимоги про визнання недійсним протоколу загальних зборів від 20.12.2000р.

Рішенням Рівненського міського суду
від 15.12.04р. (суддя Мельник О.В.) позовні вимоги задоволено; визнано
недійсними рішення  загальних зборів
Відкритого акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект" № 6 від
20.12.2000р. про виведення зі складу Спостережної ради ОСОБА_2 та обрання новим
членом Спостережної Ради ОСОБА_3, рішення засідання Спостережної Ради
Відкритого акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект" від 22.07.02р.
про здійснення реалізації основних засобів товариства, а саме майнового
комплексу виробничої бази по вул. Старицького, 21 у м. Рівному; визнано
недійсним договір купівлі-продажу від 11.06.03р. цілісного майнового комплексу
по вул. Старицького, 21 у м. Рівному, укладений між Відкритим акціонерним
товариством "Рівнеагробудкомплект" та Товариством з обмеженою
відповідальністю ЛТД "АЕК" на суму 119971,2грн.

Судове рішення вмотивовано
порушенням порядку повідомлення кожного держателя простих іменних акцій про
скликання загальних зборів акціонерів, внаслідок чого на зборах були відсутні
акціонери, які володіють загальною кількістю 21,53% статутного фонду
товариства, що, на думку суду, могло істотно вплинути на прийняття рішення
загальними зборами; порушенням прав акціонерів виключенням ОСОБА_2. зі складу
спостережної ради, прийняття рішення про погодження купівлі-продажу цілісного
майнового комплексу нелегітимним складом спостережної ради, перевищенням
директором Відкритого акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект"
своїх повноважень, порушенням порядку продажу майна, що знаходилось у
податковій заставі.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 30.08.2007р. (судді: головуючий Кравчук Н.М., Гнатюк
Г.М., Мирутенко О.Л.) рішення Рівненського міського суду від 15.12.2004р.
скасовано; прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Під час судового розгляду справи
апеляційним господарським судом залучено до участі в справі в якості третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватне підприємство
"Кольортех", яке на даний момент є власником майна, відчуженого за
спірним договором купівлі-продажу.

Постанову апеляційної інстанції
вмотивовано встановленими обставинами справи щодо відсутності належних та
допустимих доказів існування рішення загальних зборів від 20.12.2000р. та
рішення спостережної ради товариства від 22.07.2002р. як юридичних фактів, що
унеможливлює розгляд питання про їх недійсність; відсутності порушених
корпоративних прав позивача як акціонера ВАТ "Рівнеагробудкомплект" в
зв'язку з укладенням спірного договору купівлі-продажу належного товариству
майна, статтями 12 та 20 Закону України "Про власність", що
передбачають правовий статус майна акціонерного товариства.

Не погоджуючись з постановою апеляційного
суду, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а
рішення місцевого суду залишити без змін. Касаційну скаргу вмотивовано
неповністю висновків апеляційного суду, їх суперечністю фактичним обставинам
справи, наявністю у позивача права на звернення до суду за захистом своїх прав
як акціонера, ненадання судом належної оцінки наявним доказам.

Відповідачі та треті особи не
подали відзивів на касаційну скаргу; сторони не скористались правом на участь
своїх представників у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті
1117  Господарського
процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові
рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено Рівненським міським судом, розпорядженням міського голови м.
Рівного № 547 від 12.05.1995р. було зареєстровано Відкрите акціонерне
товариство "Рівнеагробудкомплект", що здійснює свою діяльність на
підставі Статуту; за пунктом 11.11 Статуту, директор товариства повинен
отримати попередню Спостережної ради товариства на укладення угод ціною понад
5000грн.

Також судом встановлено, що
11.06.2003р. директором ВАТ "Рівнеагробудкомплект" було укладено
договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого у м.
Рівне, вул. Старицького, 21, відповідачу -ТОВ ЛТД "АЕК".

Згідно матеріалів справи рішенням
загальних зборів Відкритого акціонерного товариства
"Рівнеагробудкомплект" від 15.03.1999р. було обрано склад
спостережної ради, до якої входили ОСОБА_3., ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_4. Також
судом на підставі пояснень представника відповідача, наданих у судовому
засіданні, показів свідків, відображених у протоколах судових засідань, було
встановлено, що 20.12.2000р. відбулася зміна складу спостережної ради, а саме:
з її складу було виведено ОСОБА_2., а на його місце обрано ОСОБА_3.; підставою
зміну складу спостережної ради визначено реалізацію ОСОБА_2. акцій на користь
ОСОБА_3. Прийняте рішення про зміну складу спостережної ради було документально
зафіксовано; натомість матеріали справи містять лише копію протоколу № 6
загальних зборів від 20.12.2000р.

На підставі копії вказаного
протоколу судом встановлено, що на зборах були присутніми акціонери у кількості
4 чоловік, що володіють у сукупності 78,47грн., в той час як за документальними
даними станом на 20.12.2000р. кількість акціонерів складала 70 чоловік.

На підставі показів свідка ОСОБА_5.
та копії реєстру акціонерів, які прибули для участі у загальних зборах, судом
першої інстанції встановлено, що реєстр акціонерів, які прибули для участі у
загальних зборах товариства, не вівся; реєстратором лише 23.09.2004р. було
надано реєстр власників простих іменних акцій ВАТ
"Рівнеагробудкомплект".

З огляду на ці обставини справи суд
дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується юридично значимий факт
зміни складу спостережної ради, та здійснення такої зміни з порушенням чинного
законодавства.

Також судом було встановлено, що,
відповідно до оглянутої копії протоколу засідання спостережної ради від
22.07.2002р., було вирішено здійснити реалізацію основних засобів товариства  та доручити директору здійснити відповідні
дії.

Водночас за показами свідків та
поясненнями позивача, ОСОБА_1. не був присутній на засіданні спостережної ради.

Також судом встановлено, що
відповідач не виконав вимоги ухвали суду по представленню оригіналів протоколу
загальних зборів акціонерів, реєстру акціонерів, протоколу засідання
Спостережної ради, покликаючись на крадіжку документів, що мала місце
27.01.2004р., про що подано заяву до органу внутрішніх справ 15.06.2004р. За
заявою ВАТ було порушено кримінальну
справу по факту крадіжки документів, провадження по якій було зупинено
на час прийняття рішення судом першої інстанції.

Врахувавши вище викладені обставини
справи, покази свідків, які надавались у судових засіданнях та зафіксовані
відповідними протоколами, суд розглянув копії протоколів загальних зборів та
засідання спостережної ради, та відзначив, що ці документи не підтверджують
присутності акціонерів на загальних зборах від 20.12.2000р., легітимності
включення до ск5ладу спостережної ради ОСОБА_3. та присутності позивача на
засіданні спостережної ради від 22.07.2002р., відтак рішення, прийняті
загальними зборами та спостережною радою в нелегітимному складі, є недійсними.

Відтак, за висновком суду першої
інстанції, договір купівлі-продажу від
11.06.2003р. вчинено особою з перевищенням наданих їй повноважень, що є
підставою для його недійсності за статтею 48 Цивільного кодексу Української
РСР.

Водночас судом також встановлено,
що відчужене за договором купівлі-продажу майно з 04.03.1999р. по 10.07.2003р.
знаходилось у податковій заставі, а дозвіл на його реалізацію органом
податкової служби не надавався, що є також підставою для його недійсності за
суперечності чинному законодавству.

Переглядаючи справу в повному
обсязі, суд апеляційної інстанції послався на неможливість визнання недійсними
рішення загальних зборів 20.12.2000р. та рішення спостережної ради товариства
22.07.2002р., оскільки доказів існування таких, як юридичного факту, що
породжує права та обов'язки сторін спору, немає (відсутні оригінали рішень,
вони належним чином не зареєстровані тощо).

Однак судова колегія вважає, що
такий висновок суду апеляційної інстанції не ґрунтується на повному та
всебічному з'ясуванні обставин справи та приписах чинного законодавства, що
визначають належність та допустимість доказів у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
суд першої інстанції задовольнив позов про визнання недійсними спірних рішень,
доказами існування яких є лише неналежним чином завірені протоколи,  виходячи як з такої обставини, що саме такими
документами (протоколами) відповідно до чинного законодавства належало
фіксувати юридично значимі дії сторін (зміну складу спостережної ради, надання
дозволу на реалізацію майна), так і з того, що за дослідженими судом
матеріалами справи, показами свідків, матеріалів справи такі дії здійснювались
та мали в подальшому відповідні правові наслідки.

Апеляційним господарським судом не
надано правової оцінки повідомленню Рівненського територіального управління
Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.10.04р. №
1572/02-16 (т.1, а.с.161), що згідно даних річних звітів ВАТ
"Рівнеагробудкомплект" за 2000 та 2001 роки до складу Спостережної
ради товариства входить ОСОБА_3., а також протоколам судових засідань суду першої
інстанції (т.1, а.с.162-171), не враховано положення статті 27 Цивільного
процесуального кодексу України (чинного на час розгляду справи місцевим судом)
та не перевірено, чи може бути встановлено істотні обставини даної справи
показами свідків.

Таким чином, перевіривши у
відповідності до частини 2 статті 111 5
Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного
господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційний
господарський суд в порядку статей 43, 101 Господарського процесуального
кодексу України  розглядаючи справу, не
розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи
в їх сукупності; не дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та
заперечень докази; внаслідок чого висновки за наслідками розгляду апеляційної
скарги є передчасними.

Відповідно до роз'яснень, що
викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11
"Про судове рішення" зі змінами та доповненнями, рішення є
законним  тоді,  коли
суд,  виконавши  всі вимоги процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,  вирішив
справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому
повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду
про встановлені обставини і   правові
наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим постанова апеляційної
інстанції вказаним вимогам не відповідає за вище вказаних підстав.

З огляду на межі повноважень
касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України, постанова апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а справа -  направленню на
новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Під час нового розгляду справи,
апеляційному господарському суду слід врахувати вищенаведене, та вирішити спір
у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись статтями 43, 1117,
пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111,
11112 Господарського
процесуального кодексу України,
Вищий  господарський  суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 30.08.2007року у справі № 2-9744/05 Рівненського
міського суду Рівненської області скасувати.

Справу направити на новий розгляд
до Львівського апеляційного господарського суду.

Головуючий                                                                             Т.
Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л.
Рогач