ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/490

23.01.08

За позовом Комунального підприємства „Ватутінськінвестбуд”, м. Київ

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Сматрех Системз», м. Київ

Третя особа Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація

Про           дострокове розірвання договору

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача Стовбун Н.І. –пред. по довіреності

Від відповідача не з’явився

Від третьої особи Перепиліцин К.М. - пред. по довіреності

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про дострокове розірвання Договору № І 26-А-04-22 на інвестування будівництва у Деснянському районі м. Києва двох монолітно-каркасних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями в 26-а мкр ж/м Троєщина (будинок № 5, № 6) від 20.10.2004р., посилаючись на те, що відповідач, як інвестор-підрядник, свої зобов’язання за Договором щодо оплати робіт з будівництва житлових будинків не виконав, зробивши неможливим завершення будівництва житлових будинків у визначені Договором строки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2007р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 22.11.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2007р. розгляд справи було відкладено на 27.12.2007р., у зв’язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2007р. розгляд справи було відкладено на 23.01.2008р., у зв’язку з неявкою представника відповідача та задоволенням його клопотання про відкладення розгляду спору..

Представник відповідача в судове засідання 23.01.2008р. втретє не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі та ухвал суду від 22.11.2007р. та 27.12.2007р. не виконав.

Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За таких умов, розгляд справи було продовжено за відсутності представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Представник позивача підтримав позов у повному обсязі посилаючись на ті обставин ,що як виконавець свої зобов’язання перед відповідачем виконав повністю.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем, Відповідачем та Третьою особою 20 жовтня 2004 року було укладено Договір № І 26А-04-22 на інвестування будівництва у Деснянському районі м. Києва (копія є у матеріалах справи). Відповідно до пунктів 1.1.1.-1.1.2. Договору Третя особа передала, а Відповідач прийняв на себе обов’язки по інвестуванню та будівництву двох монолітно-каркасних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями в 26-а мкр ж/м Троєщина у Деснянському районі м. Києва (будинок №5, №6) та мав отримати будівлю у свою власність на умовах Договору. Позивач прийняв на себе виконання обов’язків частини функцій замовника, які визначені Договором і Положенням про замовника –забудовника та з технічного нагляду в будівництві та мав отримати оплату своїх робіт на умовах Договору.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що терміни початку та закінчення будівництва мали бути визначені сторонами після розробки та погодження проектної документації та оформлені додатковою угодою до Договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору Відповідач зобов’язувався освоїти земельну ділянку - здійснити фінансування всіх видів робіт по житлових будинках (надалі - «Об’єкти») - протягом 2 (двох) років з моменту отримання дозволу на будівництво.

Пунктами 3.1.-3.2. Договору встановлювалося, що обсяг інвестицій зі спорудження Об’єктів мав бути визначений після розроблення проектно-кошторисної документації та її затвердження Третьою особою та погодження Відповідачем, що мало бути оформлено додатковою угодою до Договору. Загальний обсяг інвестицій за Договором мав бути визначений Третьою особою спільно з Відповідачем з урахуванням пайової участі в інвестуванні спорудження окремо розташованих об’єктів соцкультпобуту мікрорайону, інженерних комунікацій мікрорайону, доріг та благоустрою території 26-а мікрорайону.

Згідно з умовами п. 3.5. Договору фінансування будівництва мало здійснюватися Відповідачем шляхом: відшкодування витрат Третьої особи та Позивача на відведення земельної ділянки під будівництва Об’єктів у розмірі, визначеному пропорційно площі, що займають Об’єкти від загальної площі мікрорайону, в 15-денний термін з дати надання розрахунків (пп. 3.5.1.); сплати за оренду земельної ділянки за період з 12.02.2004 р. до закінчення будівництва (за 2004 р. витрати Позивача мали відшкодовуватися протягом 5-ти днів з дати підписання Договору, за наступні роки будівництва орендна плата за рік мала перераховуватися Позивачу протягом січня поточного року) (пп. 3.5.2.); фінансування збору вихідних даних для проектування, отримання погоджень та дозвільних документів шляхом попередньої оплати за рахунками, наданими Позивачем, з подальшим оформленням актами виконаних робіт (пп. 3.5.3.); фінансування проектних робіт у відповідності з календарним графіком проектування (пп. 3.5.4.); фінансування будівельно-монтажних робіт зі спорудження Об’єктів відповідно до календарного графіку будівництва (пп. 3.5.5.); оплати послуг Позивача за Договором у строки згідно графіків фінансування з подальшим оформленням актами виконаних робіт (пп. 3.5.6).

Відповідно до п. 3.6. кошти повинні були перераховуватися Відповідачем на рахунок Позивача для подальших розрахунків з підрядниками за передпроектними та проектними роботами.

Підпунктом 5.2.1. Договору на Відповідача покладалися обов’язки здійснювати фінансування робіт за Договором відповідно до п. 3.5. Договору.

Відповідно до п. 5.3.1. Позивач прийняв на себе обов’язки з виконання функцій замовника з проектування та будівництва Об’єктів інвестування, а саме: надання вихідних даних для проектування, отримання технічних умов та архітектурно-планувального завдання; укладення договорів на проведення проектно-вишукувальних робіт, отримання проектної документації з позитивним висновком Київдержекспертизи, проведення взаєморозрахунків за проектно-вишукувальні роботи; сприяння у отриманні від комунальних та інших служб району всіх необхідних дозволів та погоджень; отримання дозволу на виконання будівельно-монтажних робіт, ведення технічного нагляду за будівництвом, проведення взаєморозрахунків за виконані роботи; сприяння в організації робочої та приймальної комісій з приймання Об’єктів в експлуатацію.

Таким чином, Відповідач відповідно до умов Договору повинен був здійснювати фінансування будівництва Об’єктів, а також здійснювати фінансування виконаних Позивачем робіт з будівництва Об’єктів.

Відповідно до умов Договору Позивач виконав, а Відповідач прийняв виконані Позивачем роботи, про що сторонами було підписано відповідні акти передачі-приймання №5/б за березень 2005 р., №7/б за квітень 2005 р.; №5 за квітень 2005 р.; №6-1 за травень 2005 р.; №1-06/5 за листопад 2006 р. по будинку №5, №8/б за квітень 2005 р.; №6-2 за травень 2005 р.; №2-06/16 за листопад 2006 р.; №4-П за лютий 2005 року на загальну суму 841 650, 44 грн., що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2007 р. у справі №16/239 (копія залучена до матеріалів справи).

На виконання зобов’язань Відповідача за Договором Позивачем та Відповідачем було складено та підписано графік погашення заборгованості по фінансуванню об’єкту: «Житлові будинку №№5, 6 в 26-а мкр ж/м Троєщина»(копія є у матеріалах справи), відповідно до якого Відповідач протягом березня –липня 2007 року повинен був здійснювати розрахунки з Позивачем за виконані роботи за Договором частинами в розмірах, встановлених графіком погашення заборгованості.

14.03.2007 р. Позивачем було направлено Відповідачу претензію (копія є у матеріалах справи), у якій Позивач вимагав від Відповідача терміново погасити заборгованість перед Позивачем за виконані роботи у розмірі 841 650, 44 грн.

У зв’язку з непогашенням заборгованості з боку Відповідача Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за Договором та пені у зв’язку з несвоєчасним здійсненням фінансування виконаних Позивачем робіт. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2007 р. у справі №16/239 позовні вимоги Позивача було задоволено у повному обсязі та стягнуто з Відповідача суму заборгованості за Договором у повному обсязі.

21.06.2007 р. у зв’язку з непогашенням Відповідачем заборгованості за виконані Позивачем роботи згідно графіку погашення заборгованості Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію №10-1336, у якій Позивач просив терміново погасити заборгованість за виконані роботи у розмірі 3 832 640, 72 грн. та пеню за несвоєчасну сплату виконаних робіт у розмірі 811 993, 60 грн. Одночасно з претензією на адресу Відповідача з боку Позивача було направлено пропозицію в порядку ст. 188 Господарського кодексу України про дострокове розірвання Договору в місячний термін з дня отримання пропозиції у зв’язку з неможливістю завершити будівництво Об’єктів у встановлені Договором строки через порушення умов Договору з боку Відповідача.

23.11.2007 р. Позивачем вдруге було направлено на адресу Відповідача аналогічну пропозицію в порядку ст. 188 Господарського кодексу України про дострокове розірвання Договору в місячний термін з дня отримання такої пропозиції.

Проте, станом на момент розгляду справи Господарським судом міста Києва відповіді на зазначені пропозиції Позивача з боку Відповідача не надано.

Проаналізувавши матеріали справи, надані сторонами докази, пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України (надалі –«ГК України»), ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі –«ЦК України») суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1-2 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Предметом Договору є діяльність Позивача, Відповідача та Третьої особи будівництва житлових будинків на житловому масиві Троєщина у Деснянському районі міста Києва. Пунктом 3.12. Договору передбачалося здійснення Відповідачем оплати послуг Позивача за виконання функцій замовника з проектування будівництва Об’єктів у розмірі 2, 5 % від обсягу інвестицій на спорудження Об’єктів. Зазначені кошти мали бути перераховані на поточний рахунок Позивача у терміни, узгоджені у графіках фінансування.

Таким чином, у разі належного виконання всіх зобов’язань за Договором, Позивач отримав би від Відповідача за виконання функцій замовника грошові кошти у розмірі, визначеному Договором та додатками до нього.

У матеріалах справи знаходиться рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2007 р. у справі №16/239 за позовом Позивача до Відповідача про стягнення 798 670, 65 грн. (надалі –«Рішення суду у справі №16/239»). У зазначеному Рішенні суду у справі №16/239, яке набрало законної сили з 30.07.2007 р., про що зазначено у наказі Господарського суду м. Києва від 30.07.2007 р. №16/239 (копія є у матеріалах справи), вказується про те, що Позивачем свої зобов’язання за Договором виконано у повному обсязі та належним чином, про що сторонами підписано відповідні акти передачі-приймання. Натомість, Відповідачем свої зобов’язання в частині фінансування виконаних робіт належним чином та у повному обсязі не виконано.

Також, у матеріалах справи знаходиться копія рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12.10.2007 р. по справі №2-4481/2007 р. за позовом громадянки України Болгар Ліани Едуардівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартех Системз», Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, Деснянської районної у місті Києві ради, Комунального підприємства «Ватутінськінвестбуд»про визнання права власності на об’єкт інвестування (надалі –«Рішення районного суду по справі №2-4481/2007 р.»). Зазначеним Рішенням районного суду по справі №2-4481/2007 р. (стор. 4) встановлено, що станом на жовтень 2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартех Системз»не має фінансової можливості закінчити будівництво Об’єктів, у зв’язку з чим Об’єкти в експлуатацію не введено. Починаючи з березня 2006 р. будівництво Об’єктів зупинено.

Частиною 2 ст. 35 ГПК України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Частиною 4 ст. 35 ГПК України встановлено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Таким чином, оскільки у даній справі беруть участь ті самі особи, що й у справі №16/239, та у цивільній справі №2-4481/2007 р., яка розглядалася Деснянським районним судом міста Києва, а саме: Комунальне підприємство «Ватутінськінвестбуд»та Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартех Системз», то встановлені Господарським судом міста Києва у справі №16/239 та Деснянським районним судом міста Києва у цивільній справі №2-4481/2007 р. факт невиконання у повному обсязі зобов’язань за Договором з боку Відповідача є таким, що не потребує доведення при вирішенні даної справи. Тому, Господарський суд міста Києва вважає вказані Рішення суду у справі №16/239 та Рішення районного суду по справі №2-4481/2007 р. визнаються судом належними доказами у даній справі та підтверджують наведені факти (як безумовні і належні ).

Крім того, про зрив фінансування будівництва Об’єктів з боку Відповідача вказується у офіційному зверненні Першого заступника Голови Київської міської державної адміністрації Голубченка А. К. на адресу начальника Головного управління МВС України у м. Києві Крикуна О. О. від 29.10.2007 р. №002-1389 (копія листа залучена до матеріалів справи).

Також, Позивачем надано до суду письмову довідку –Інформацію про заборгованість за проектні роботи, пайові внески та авансування спорудження мереж по об’єкту: «Житлові будинки з об’єктами соціально-побутової інфраструктури в 26-а мкр ж/м Вигурівщина – Троєщина Деснянського району м. Києва -, відповідно до якої станом на 17.09.2007 р. за Відповідачем рахується заборгованість у розмірі 11 747 882, 82 грн.

Оскільки у зазначеній довідці-інформації вказується про наявність у Відповідача заборгованості, що виникла у зв’язку з виконанням Договору, Господарський суд міста Києва приймає зазначену довідку як належний доказ у справі відповідно до ст. 34 ГПК України.

З огляду на це, у зв‘язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов‘язань за Договором, станом на сьогоднішній день Об‘єкти не збудовано, оплату здійснених Позивачем робіт з будівництва Об’єктів Відповідачем не здійснено.

Таким чином, станом на час розгляду цієї справи, Позивачем не отримано того результату у вигляді прибутку, на який Позивач розраховував, укладаючи Договір, і який Позивач міг би отримати у разі належного виконання своїх зобов‘язань за Договором з боку Відповідача.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до п. 7.2. Договору розірвання Договору може бути здійснено за згодою сторін або за рішенням суду.

Згідно з ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Письмові пропозиції про розірвання Договору були направлені Позивачем на адресу Відповідача 21.06.2007 р. та 23.11.2007 р. (копії відповідних пропозицій з доказами відправки та вручення є у матеріалах справи). Окрім того, 18.10.2007 р. Третьою особою також направлялися на адресу Відповідача лист за №01-1804/10 щодо розірвання Договору разом з відповідними проектами угод про розірвання Договору (копія листа є у матеріалах справи).

Проте, у строк, встановлений ч. 2 ст. 188 ГК України Відповідачем не було надано відповіді на пропозицію Позивача, належне врегулювання в досудовому порядку не здійснено.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що невиконання зобов‘язань за Договором з боку Відповідача сталося внаслідок дії обставин непереборної сили або з інших підстав, які, згідно зі ст.ст. 614, 617 ЦК України є підставою для звільнення Відповідача від відповідальності за невиконання зобов‘язання за Договором.

Що стосується пропозиції про узгодження ставлення до правових наслідків, що випливають з судових рішень у справах за позовами інвесторів будинків №5 та №6 по вул. Лаврухіна та інше від 06.12.2007 р., підписаної громадянином України Капшуром В. М., то Господарський суд міста Києва не вважає зазначені пропозиції належним доказом по справі, оскільки вони стосуються виключно правовідносин між заявником та Деснянською районною у місті Києві державною адміністрацією, що виникли у зв’язку з прийняттям Деснянським районним судом міста Києва рішень по цивільних справах, якими було визнано майнові (речові) права заявника та інших фізичних осіб на об’єкти інвестування у житлових будинках №5 та №6 по вул. Лаврухіна у м. Києві. Зазначені пропозиції не пов’язані з правовідносинами Позивача, Відповідача та Третьої особи відповідно до Договору, а тому згідно зі ст. 34 ГПК України не можуть бути визнані Господарським судом міста Києва у якості належних доказів у справі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Розірвати Договір № І 26А-04-22 на інвестування будівництва у Деснянському районі м. Києва від 20.10.2004р., укладений між Деснянською районною у місті Києві державною адміністрацією (02225, м. Київ, проспект Маяковського, 29; код за ), Комунальним підприємством «Ватутінськінвестбуд»(02225, м. Київ, проспект Маяковського, 7-В; 02660, м. Київ, вул. Електротехнічна, 11, код за ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартех Системз»(01024, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, 6; поштова адреса: м. Київ, вул. Шовковична, 32/34, оф.36; код за ) з ініціативи виконавця робіт .

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартех Системз»(01024, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, 6; поштова адреса: м. Київ, вул. Шовковична, 32/34, оф.36; код за ) на користь Комунального підприємства «Ватутінськінвестбуд»(02225, м. Київ, проспект Маяковського, 7-В; код за ), - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 85 (вісімдесят п‘ять) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                          Н. І. Качан