КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

20.10.08 р.                                                                                          № 8/400-08

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Шевченко В. Ю. (доповідач по справі),

суддів:

Міщенко П. К.

Яковлева М, Л,

секретар судового засідання          Єрмак Л.В.

В судове засідання з’явились представники сторін

від позивача:                     Васильченко А.А. –дов. б/н від 25.07.2008р., представник

від відповідача:                     Михалюк Н.О. –дов. №507 від 11.06.2008р., представник

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика»на рішення господарського суду Київської області від 02.09.2008р.

по справі №8/400-08 (суддя Чорна Л.В.)

за позовом          Державного підприємства Державного спеціалізованого видавництва художньої літератури «Дніпро»,

до          Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика»,

про          стягнення 49839,90 грн.,

в с т а н о в и в :

Державне підприємство Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро»звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика»про стягнення 46 915,56 грн. (а.с.2-3). Позов мотивований тим, що відповідач не в повному обсязі виконав умови договору №478 від 20.12.2005р.

Рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2008р. позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 13840,00грн основного боргу, 1037,43грн. 3% річних, 5702,08грн. інфляційних витрат (а.с.32-34).

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивачем недоотримана частина замовленої продукції на суму 13840,00грн. В частині стягнення з відповідача 12160,00грн. основного боргу, 10213,48грн. інфляційних витрат, 1886,91грн. 3% річних та 5000,00грн. моральної шкоди в позові відмовлено в зв’язку з безпідставністю.

Не погоджуючись з рішенням, ВАТ «Білоцерківська книжкова фабрика»звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення по даній справі та відмовити позивачу у позові повністю.

Апеляційна скарга обґрунтовується, зокрема, тим, що відповідач добросовісно виконував умови договору від 20.12.2005 р. і своєчасно виготовив весь тираж замовлення, а умови договору порушив сам позивач, на якого покладений обов’язок вивезти виготовлену продукцію.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду Полтавської області від 02.09.2008 року по справі №8/400-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Під час апеляційного провадження представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, а представник позивача проти апеляційної скарги заперечував.

В судовому засіданні 20.10.2008р. оголошена вступна та резолютивна частини постанови. Вказане засідання відбулося після перерви, оголошеній в судовому засіданні 13.10.2008р.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, судова колегія апеляційного суду виходить із наступних обставин.

20.12.2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Білоцерківська книжкова фабрика»та Державним підприємством „Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро»був укладений договір №478 на виконання поліграфічних робіт (а.с.4-5). Відповідно п.1.1 договору №478, позивач доручив, а відповідач зобов’язався виконати поліграфічні роботи з виготовлення видання –Мигель де Сервантес Сааведра „Дон Кіхот” тиражем 4000 екземплярів.

Згідно п.2.1 договору №478, вартість по виготовленню видання становить 40000,00грн. Пунктом 2.2 договору №478 передбачено, що оплата здійснюється: 50% - попередня оплата, 50% - на протязі 5 банківських днів з дня отримання сигнального примірника, згідно видаткової накладної.

Відповідно п.3.1 договору №478, відповідач зобов’язався виконати весь комплекс поліграфічних робіт на протязі 30 днів після отримання від позивача плівок чи оригінал-макетів.

Позивач зобов’язався вивезти виготовлений тираж замовлення з території відповідача протягом 10 календарних днів з дня отримання сигнального примірника, згідно видаткової накладної. По домовленості сторін продукція може бути доставлена позивачеві за його рахунок транспортом відповідача (п.3.2 договору №478).

В обґрунтування позову ДП „Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро»стверджує, що ВАТ «Білоцерківська книжкова фабрика»виконала договір не в повному обсязі, внаслідок чого утворився борг відповідача перед позивачем по виготовленню продукції, який станом на 06.08.2008р., складає суму 26000,00грн.

Дослідивши представлені докази, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду має бути скасовано частково, виходячи із наступного.

Відповідно ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Договір №478 від 20.12.2005 року, укладений сторонами на виконання поліграфічних робіт за правовим змістом є договором підряду. При його укладанні сторони не передбачили на підтвердження виконання договору (окремих його етапів) складати акт приймання передачі робіт, що не суперечить Цивільному Кодексу України, який передбачає принцип свободи договору.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визнається учасниками провадження, плівки (оригінал-макети) передані позивачем відповідачу в момент укладання договору №478 від 20.12.2005 року. Зазначена передача не оформлена шляхом складання відповідного письмового документу, але представники сторін в засіданні апеляційного суду підтвердили що в зв’язку з цією передачею ВАТ «Білоцерківська книжкова фабрика»мало виконати весь комплекс поліграфічних робіт на протязі 30 днів з дня укладання договору №478.

27.12.2005р. відповідачем надіслано позивачу сигнальний примірник, що підтверджується видатковою накладною №КФ-0001140 від 27.12.2005р. (а.с.26) та не спростовується учасниками провадження.

Пункт 3.2 договору №478 передбачає, що позивач зобов’язаний вивезти виготовлений тираж замовлення з території відповідача протягом 10 календарних днів з дня отримання сигнального примірника.

Позивач виготовлену продукцію отримав частково на суму 26160,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №КФ-0001140 від 27.12.2005р. на суму 160,00грн., №КФ-0000146 від 15.02.2006р. на суму 14000,00грн., №КФ-0000918 від 09.10.2007р. на суму 12000,00грн. (а.с.8, 24, 26). Відповідно до умов п.3.2 договору №478, по домовленості сторін зазначена продукція доставлена позивачу за його рахунок транспортом відповідача.

Відповідач на протязі розгляду справи пояснював, що не наполягав на терміновому вивезенні всього виготовленого тиражу з території фабрики, оскільки існує звичайна практика за якою видавництва забирають виготовлену продукцію частинами в зв’язку з відсутністю власних площ для зберігання. Крім того, відповідно до договору №478 він не зобов’язаний здійснювати доставку продукції позивачу.

Оскільки договір покладає обов’язок вивезти замовлений тираж з території виконавця на Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро», то, відповідно до ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, саме позивач повинен підтвердити поданими доказами факт невиконання відповідачем в обумовлений строк зобов’язання по виготовленню тиражу або відмову відповідача видати позивачу виготовлену продукцію, або вчинення відповідачем інших дій внаслідок яких позивач не зміг вивезти продукцію з території ВАТ «Білоцерківська книжкова фабрика».

Ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного провадження позивач не надав жодного доказу на підтвердження вказаного факту, і таким чином, обставини на яких він наполягає апеляційний суд вважає недоведеними.

Наявність на складі відповідача продукції в кількості 1384 екземпляра видання Мигель де Сервантес Сааведра „Дон Кіхот”, виготовленої на виконання договору №478, також підтверджується експертним висновком Київської обласної торгово-промислової палата №Э3-242 від 05.08.2008р., долученим до апеляційної скарги.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.3 ст.612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Отже, для застосування до даних правовідносин ч.3 ст.612 ЦК України, позивач повинен довести, що невиконання договору №478 виникло внаслідок прострочення виконання зобов'язання відповідачем.

Апеляційний суд не приймає в якості такого доказу лист позивача №47 від 10.06.2008р., в якому той відмовляється від подальшого прийняття виконання зобов'язання в зв’язку з втратою інтересу. На протязі розгляду справи позивачем не надано доказів на підтвердження його неодноразового звернення до відповідача з вимогою отримання продукції.

Крім цього, апеляційний суд констатує, що позивач також не надав належних доказів оплати зробленого ним замовлення.

Платіжне доручення №381 від 22.12.2005р. на суму 200000,00грн., яке позивач вважає доказом сплати ним замовлення по договору №478, передбачає призначенням платежу рахунок №381 від 06.10.2005р. (а.с.7). Але вказаний рахунок-фактура зазначає як підставу для оплати не договір по оплаті видання Мигеля де Сервантеса Сааведра „Дон Кіхот”, а замовлення №5-418 на видання Б.Олійника. Основи, а також іншу суму для сплати –51840,00 грн.

Вказаний рахунок не є достатнім доказом виконання позивачем зобов’язань по оплати вартості робіт по договору №478, а жодного іншого документу з цього приводу, позивач не надав.

Згідно ч.1 та 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Отже, оскільки вимога позивача про стягнення 15915,56грн. інфляційних витрат та 2924,34грн. 3% річних є похідною від вимоги про стягнення боргу за поставлений товар, вона також не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги в частині моральної шкоди в розмірі 5000,00грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного провадження не надано доказів їх обґрунтування. В цій частині рішення місцевого суду учасниками провадження не оскаржено.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.104 ГПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, є підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Виходячи із наведеного, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Київської області від 02.09.2008р. має бути скасовано в частині задоволення позовних вимог: стягнення з відповідача на користь позивача 13840,00грн основного боргу, 1037,43грн. 3% річних та 5702,08грн. інфляційних витрат.

Апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика»підлягає задоволенню.

Позивач в позовній заяві визначив ціну позову в розмірі 46915,56грн. (а.с.2), і саме з урахуванням цієї суми сплатив державне мита за подачу позовної заяви в сумі 470,00грн.(а.с.16). Фактично позивач звернувся з вимогою про стягнення 49839,90грн.(а.с.3). Отже, державне мито підлягало стягненню в розмірі 498,40грн.

Відповідно ст.ст.44, 49 ГПК України, судові витрати підлягають стягненню з Державного підприємства „Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро»на користь Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика»за подачу апеляційної скарги в сумі 235,00 грн. Також підлягає стягненню з позивача державне мито на користь Державного бюджету за подачу позовної заяви в сумі 28,40 (498,40грн-470,00).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика»на рішення господарського суду Київської області від 02.09.2008 року у справі № 8/400-08 задовольнити.

2. Рішення господарського суду Київської області від 02.09.2008р. у справі №8/400-08 скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача 13840,00грн основного боргу, 1037,43грн. 3% річних та 5702,08грн. інфляційних витрат.

3. Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в стягненні на користь Державного підприємства „Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро»з Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика»13840,00грн основного боргу, 1037,43грн. 3% річних та 5702,08грн. інфляційних витрат.

4. В решті рішення місцевого суду залишити без змін.

5. Стягнути з Державного підприємства „Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро»(01034, м. Київ, вул. Володимирська, 42, р/р 2474 в Київській філії АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 322012, код 02473116) на користь Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика»(09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Л. Курбаса, 4, р/р 9 в Ощадбанку №211 м. Біла Церква, МФО 320047, код 02466961) - 235,00 грн. державного мита.

6. Стягнути з Державного підприємства „Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро»(01034, м. Київ, вул. Володимирська, 42, р/р 2474 в Київській філії АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 322012, код 02473116) на користь Державного бюджету - 28,40 грн. державного мита.

7. Справу №8/400-08 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                                      Шевченко В. Ю.

Судді:

Міщенко П. К.

Яковлєв М. Л.

Дата відправки 05.11.08