ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.08.08
Справа №15/230-пн-08

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник
О.В.,

за участю представників:
позивача:      ОСОБА_1., паспорт НОМЕР_1
від 17.09.97р., приватний підприємець;

відповідача: Захаров
Д.І., дов. б/н від 20.08.2008р.;

Чмир Г.І., дов. б/н від
07.07.2008р.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу Цюрупинської міської ради, м. Цюрупинськ
Херсонської області,

на рішення господарського
суду Херсонської області від 24.06.2008р. №15/230-ПН-08

за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Херсон,

до Цюрупинської міської
Ради, м. Цюрупинськ Херсонської області,

про визнання протиправним
та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ПП ОСОБА_1. звернувся до
господарського суду Херсонської області з позовом про визнання протиправними та
скасування п.п.1.1, 1.2 рішення ХV сесії V скликання Цюрупинської міської ради
від 23.02.2007р. №253 та зобов'язання Цюрупинську міську раду надати йому згоду
на розроблення проекту відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1, загальною
площею 3,8га.

Рішенням господарського
суду Херсонської області від 24.06.2008р. у справі № 15/230-ПН-08 (суддя Клепай
З.В.) позов задоволено у повному обсязі: визнано протиправними та скасовано
п.1.1., 1.2 рішення ХV сесії V скликання Цюрупинської міської ради від
23.02.07р. №253 про надання дозволу ПП ОСОБА_1земельну ділянку, орієнтовною
площею 1,0 га під викупленим об'єктом "Сосновий бор", зареєстрованим
витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №5933846 від 20.12.04р.
під розміщення санаторію-профілакторію, та резервування земельної ділянки
орієнтовною площею 2,8 га строком на 1 рік згідно протоколу спільної
депутатської комісії та Державного акту за №27 від 19 червня 1995 року, а також
зобов'язано Цюрупинську міську раду надати ОСОБА_1згоду на розроблення проекту
відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1, загальною площею 3,8га.

Рішення суду мотивовано
наступним: позивачем був придбаний цілісний майновий комплекс
санаторію-профілакторію, що розташований на земельній ділянці 3,8га. Рішенням
міськради позивачу надано дозвіл на виготовлення землевпорядної документації по
наданню в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1га. Господарський суд
дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення розміру
земельної ділянки з огляду на ст. 377 ЦК України, а рішення міськради в частині
п.1.1 прийнято з порушенням ст.123 ЗК України, щодо п.1.2 суд зазначив, що він
також суперечить земельному законодавству, оскільки Земельний кодекс України не
передбачає резервування земельної ділянки на якийсь визначений термін.

Не погоджуючись із
прийнятим судовим актом, Цюрупинська міська рада, відповідач у справі,
звернулась до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 12.05.2008р.
по даній справі і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних
вимог. Відповідач вважає рішення господарського суду необґрунтованим та таким,
що суперечить нормам матеріального та процесуального права. Заявник не
погоджується з рішенням господарського про зобов'язання відповідача надати
позивачу згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки саме площею
3,8га. Він вважає, що в даному випадку господарським судом не були враховані
приписи статей 13 та 41, 142-145 Конституції України, 142-145 ЗК України,
статей 12, 116, 124 ЗК України, п.34 ст. 26, п.2 ст. 77 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні». Щодо прийняття рішення про резервування
земельної ділянки заявник вказує, що в будь-якому разі це не суперечить та не
змінює вимог законодавства щодо порядку надання земельних ділянок в оренду.
Таким чином, задовольняючи позов, на думку заявника, суд не врахував право ради
самостійно надати згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки, а
також компетенцію суду відповідно до вимог чинного законодавства лише до
спонукання ради розглянути подане клопотання без визначення судом певного
змісту висновку рішення сесії. Крім того, заявник вважає, що порушені права
позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст. 152 ЗК України, з
посиланням також на ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Розпорядженням першого
заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №1580 від
20.08.2008 року справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя -
Шевченко Т.М. (доповідач), судді - Колодій Н.А., Кричмаржевський В.А., якою
справа прийнята до свого провадження.

В судовому засіданні
21.08.2008р. представники відповідача підтримали доводи, викладені в
апеляційній скарзі.

Позивач у відзиві на
апеляційну скаргу та в судовому засіданні зазначив, що у відповідності до
наданого законом права на оформлення земельної ділянки для використання і
обслуговування придбаного ним майна, а також умов договору, він звернувся до
міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту відведення
земельної ділянки площею 3,8га. Однак, як вважає позивач, відповідачем заява
позивача розглянуто з порушенням ст.ст. 123,124 ЗК України та неправомірно
надано дозвіл на виготовлення землевпорядної документації по наданню в оренду
земельної ділянки площею лише 1га, іншу частина земельної ділянки зарезервовано
на 1 рік, що також не передбачено земельним законодавством. Отже, за
твердженнями позивача, господарський суд дійшов вірного висновку про
протиправність та незаконність рішення міськради та правомірно задовольнив
позовні вимоги.

За клопотанням
представників сторін судове засідання проводилось без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу. За їх згодою в судовому засіданні було
оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що
виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності,
так як земля є об'єктом цивільних правовідносин і використовується в
господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. Тому спори, що
виникають з земельних  відносин,
розглядаються за правилами ГПК України.

Відповідно до ст. 99 ГПК
України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,  наданими
суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101
Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали
справи та апеляційної скарги, а також додатково подані документи,  вислухавши пояснення представників сторін,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
господарським судом норм чинного законодавства при винесенні рішення, колегія
суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, ПП ОСОБА_1. прибав на прилюдних торгах по реалізації
арештованого нерухомого майна цілісний майновий комплекс
санаторію-профілакторію «Сосновий бор», що розташований в АДРЕСА_1, на
земельній ділянці не визначеної площі, який складається з об'єктів відповідно
до переліку, визначеному у свідоцтві від 29.10.2004р. (а.с.9).

З акту на право
постійного користування землею слідує, що Херсонському суднобудівному
виробничому об'єднанню рішенням Херсонського облвиконкому від 20.03.69 року
№139/6 для розміщення санаторію-профілакторію “Сосновий бор” у необхідних для
обслуговування розмірах була надана земельна ділянка площею  3,8 га.

Розпорядженням голови
Цюрюпинської районної державної адміністрації №473 від 05.08.2005р  земельну ділянку площею 3,8 га , у зв'язку із
реалізацією майна, вилучено з постійного користування  ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» (за
заявою керівника) та переведено до земель запасу Цюрупинської міської ради  копію розпорядження долучено до справи).

ПП ОСОБА_1. звернувся до
Цюрупинської міськради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки площею 3,8га з метою використання та
обслуговування придбаного комплексу.

Рішенням №118 від
13.10.2006р. 8 сесії У скликання міськради переносився розгляд питання щодо
надання висновку на земельну ділянку під об'єктом «Сосновий бор» (а.с.12).

23 лютого 2007 року
міськрада прийняла рішення №253, згідно з пунктом 1.1. якого надано дозвіл ПП
ОСОБА_1на виготовлення землевпорядної документації по наданню в оренду
земельної ділянки, орієнтовною площею 1,0га під викупленим об'єктом
"Сосновий бор", зареєстрованим витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно за №5933846 від 20.12.04р. під розміщення
санаторію-профілакторію; відповідно до пункту
1.2 названого рішення , земельна ділянка орієнтовною площею 2,8 га
зарезервована строком на 1 рік згідно протоколу спільної депутатської комісії
та Державного акту за №27 від 19 червня 1995 року (а.с.15).

Вказане рішення стало
предметом розгляду в суді. Позивач просить визнати  протиправним і скасувати п.п.1.1, 1.2
зазначеного рішення та зобов'язати відповідача надати йому згоду на розроблення
проекту відведення земельної ділянки площею 3,8га.

Відповідно до приписів
ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Суд
може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Статті 20 ГК України  закріплює: кожний суб'єкт господарювання має
право на захист своїх прав та законних інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування,
що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів
господарювання або споживачів, іншими способами, передбаченими законом.

Згідно з ч. 10 ст. 59
Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів
місцевого самоврядування можуть бути визнані у судовому порядку незаконними з
мотивів їх невідповідності законодавству України.

Стаття 152 Земельного
кодексу України передбачає способи захисту прав на земельні ділянки; у ч.3
названої статті зазначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом,
способів.

Згідно з приписами ст.
ст. 12,15 ГПК України, господарські суди розглядають спори про визнання
недійсними актів, у тому числі рішень органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Аналізуючи наведені  норми права, колегія суддів дійшла  висновку, що права особи на землю, порушені
внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування рішення (акту), захищаються
у судовому порядку у визначений законом спосіб, а саме, шляхом визнання повністю
або частково недійсним  акту органу
місцевого самоврядування.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивач способом захисту прав обрав визнання протиправним та
скасування пунктів 1.1, 1.2 рішення Цюрюпинської міської ради від 23.02.2007
року №253, що не відповідає у даному випадку визначеним законом способам
захисту прав, порушеним рішенням органу місцевого самоврядування.

Крім того, ані в позовній
заяві, ані в рішенні господарського суду не вказано, якому саме закону не
відповідає п. 1.1 оспорюваного  акту  органу місцевого самоврядування і яким чином
названий пункт рішення порушує права та інтереси позивача.

За наведених обставин у
задоволенні позову про визнання протиправним та скасування  рішення органу місцевого самоврядування
відмовляється з причин невідповідності обраного позивачем способу захисту своїх
прав та інтересів способам, визначеним законом.

Щодо вимог позивача про
зобов'язання міськраду надати йому згоду на розроблення проекту відведення
земельної ділянки площею 3,8га, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 13
Конституції України права власника від імені Українського народу здійснюють
органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених
Конституцією України.

Згідно зі ст. 3
Земельного кодексу України земельні відносини регулюються  Конституцією України, цим Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

До повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі земельних відносин відноситься, зокрема, надання
земельних ділянок у користування із земель комунальної власності (ст. 12 ЗК
України).

Згідно з ч. 3 ст. 24
Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи
місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 59
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Аналізуючи наведене,
колегія суддів відзначає, способом волевиявлення ради, яка здійснює право
власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання
земельних відносин, є прийняття рішення на пленарному засіданні міськради.

Виходячи зі змісту ст.123
ЗК України, за клопотанням особи відповідна рада розглядає клопотання на
розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що
задовольняючи позов в частині зобов'язання відповідача надати згоду на
розроблення проекту відведення земельної ділянки 3,8га, судом першої інстанції
не було враховано право ради самостійно визначати висновки по розгляду питання
щодо надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки у
певних розмірах, а також компетенцію суду відповідно до чинного законодавства лише
щодо спонукання ради розглянути подане клопотання без визначення судом певного
змісту рішення органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачу не було відмовлено у розгляді клопотання, воно
також не було залишено без розгляду. Заява позивача про надання дозволу на
виготовлення проекту відведення земельної ділянки була розглянута міськрадою на
сесії та прийнято відповідне рішення за результатами його розгляду, в тому
числі, надано дозвіл на виготовлення землевпорядної документації по наданню ПП
ОСОБА_1. земельної ділянки  площею 1,0га.

Таким чином, з
врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що у господарського суду
відсутні правові підстави для зобов'язання міську раду прийняти рішення
відповідного змісту, а саме: про надання дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки саме 3,8га.

Враховуючи викладене
колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом при прийнятті рішення
були неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело
до прийняття неправильного рішення, що є підставою для його скасування.

Колегія суддів вважає за
необхідне зауважити, якщо ПП ОСОБА_1. вважає, що він має право на оренду 3,8 га
землі, це право повинно доводитися та захищатися у визначений законом спосіб.

У відповідності до ст. 49
ГПК України, судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Цюрупинської міської ради, м. Цюрупинськ Херсонської області, на рішення
господарського суду Херсонської області від 24.06.2008р. №15/230-ПН-08
задовольнити.

Рішення господарського
суду Херсонської області від 24.06.2008р. №15/230-ПН-08 скасувати та прийняти
нове рішення.

В задоволенні позову
відмовити.

Стягнути з Приватного
підприємця ОСОБА_1 , м. Херсон, на користь Цюрупинської міської ради, м.
Цюрупинськ Херсонської області, 85 грн. державного мита за апеляційною скаргою.
Видати наказ.

Видачу наказу із
зазначенням відповідних реквізитів доручити господарському суду Херсонської
області.