КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2008                                                                                           № 42/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:           Борисенко І.В.

Розваляєвої Т.С.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Цурка Н.О. – (дов. № У07/7944 від 18.12.2007р.)

Герасименко К.Г. – (дов. № У07/7948 від 18.12.2007р.)

від відповідача -Яцимирський М.О. – (дов. № б/н від 19.02.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельний кооператив "Поліграфіст"

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.03.2007

у справі № 42/17 (Паламар П.І.)

за позовом                               Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго"

до                                                   Житлово-будівельний кооператив "Поліграфіст"

про                                                  стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов"язання, ціна позову 195795,06 грн.

Постанова приймається 15.01.2008р. у зв’язку з тим, що у судових засіданнях 20.11.2007р. та 18.12.2007р. оголошувалась перерва відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна енергопостачальна компанія “Київенерго” звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Житлово – будівельного кооперативу “Поліграфіст” про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання на суму 195795,06 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.03.2007р. у справі № 42/17 позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Житлово – будівельного кооперативу “Поліграфіст” на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” 141156,15 грн. боргу, 21159,02 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 5997,60 грн. три проценти річних з простроченої суми, 12884,95 грн. пені, 1811,98 грн. витрат по оплаті державного мита, 109,20 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою та поясненням до неї, в яких просить скасувати дане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача заперечує проти апеляційної скарги.

Розглянувши доводи скарги, перевіривши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго” (далі - позивач) та Житлово-будівельного кооперативу “Поліграфіст” (далі - відповідач) 15.03.2000р. було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 510311 (надалі - Договір).

Згідно з п. 2.2.1 Договору позивач постачає теплову енергію, яку відповідач зобов’язаний оплачувати щомісяця своєчасно та в повному обсязі.

Пунктом 1 Додатка 3 Договору визначено, що відповідач зобов’язаний здійснювати розрахунки за спожиту теплову енергію за тарифами, встановленими Київською міською державною адміністрацією (розпорядження від 10.12.2004р. № 2249 із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 3 Додатка 4 Договору відповідач до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у Договорі кількість теплової енергії на розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується відповідачем самостійно не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 3.5 Додатку № 4 до Договору у випадку несплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду (п. 3 цього Додатку), “Енергопостачальна організація” нараховує “Абоненту” пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу по день фактичної сплати, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Строк дії Договору відповідно до умов п. 8 Договору встановлений з часу його підписання до 31 грудня 2000р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення про припинення договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано, а тому посилання відповідача про втрату з 1 січня 2006р. Договором чинності не ґрунтується на вимогах ст. 29 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.

На підставі даних особових карток (табуляграм) споживання теплової енергії за січень 2004-жовтень 2006 років, платіжним дорученням № 3 від 14.12.2006р. підтверджується факт постачання позивачем відповідачу теплової енергії за Договором вартістю 248669,85 грн., а також оплати відповідачем спожитої теплової енергії у розмірі 107513,70 грн.

Однак, місцевим судом правильно встановлено, що при розрахунку заборгованості за договором за період січень 2004 – жовтень 2006 рр. за теплову енергію проведений позивачем без урахування сум платежу на підставі платіжного доручення № 3 від 14.12.2006р. у розмірі 14597,34 грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Згідно ч.1 ст. 622 ЦК України, боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов'язання, не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія дійшла висновку, що місцевим судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 141156,15 грн. боргу (248669,85-107513,70), 21159,02 грн. збитків внаслідок інфляції за прострочення, 5997,60 грн. 3% річних з простроченої суми, а також12884,95 грн. пені.

Відповідачем не надано доказів сплати боргу в установленому порядку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 06.03.2007р. по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Поліграфіст” залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва у справі № 42/17 від 06.03.2007р. залишити без змін.

Матеріали справи № 42/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Шипко В.В.

Судді                                                                                          Борисенко І.В.

Розваляєва Т.С.