ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

17.09.08
Справа  № 17/80-1523

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                             Д.Новосад

суддів                                        О.Михалюк

Н.Галушко

розглянувши
апеляційну скаргу СПД ФО
ОСОБА_1., м. Теребовля Тернопільської області № б/н  від 19.07.08

на
рішення господарського
суду Тернопільської області від 08.07.08

у
справі  № 17/80-1523

за
позовом: СПД ФО
ОСОБА_1., м. Теребовля Тернопільської області

до
відповідача: ТзОВ “Нова
аптека “Вежа Тернофарм”,         м.
Тернопіль

про          стягнення 39 934,52 грн.
заборгованості

за
участю представників сторін:

від
позивача: не
з'явився;

від
відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 08.07.08 у справі № 17/80-1523 (суддя Н.Андрусик) в
задоволенні позовних вимог СПД ФО ОСОБА_1. до ТзОВ “Нова аптека “Вежа
Тернофарм” про стягнення 39 934,52 грн. заборгованості відмовлено.

З даним
рішенням не погоджується позивач у справі -СПД ФО ОСОБА_1., оскаржив його в
апеляційному порядку з підстав його необґрунтованості, невідповідності
висновків суду дійсним обставинам та наявним в матеріалах справи доказам, а
також порушення господарським судом Тернопільської області при його винесенні
норм матеріального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що суд не надав
оцінки документальним доказам фактичного користування відповідачем орендованим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, а саме копії книги обліку доходів і витрат
СПД ФО ОСОБА_1. та копії висновку про наявні приміщення та устаткування
аптечного закладу суб'єкта господарювання ТзОВ “Нова аптека “Вежа Тернофарм”.
Крім того, скаржник зазначає про неврахування місцевим господарським судом
положень ч. 1 ст. 640, ч. 2 ст. 642 ЦК України. Наголошує скаржник також на
нікчемності договору оренди від 01.12.07, з посиланням на ч. 4 ст. 203, ч. 1
ст. 220, ч. 1 ст. 236, ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 793 ЦК України. На підставі
наведеного скаржник просить рішення господарського суду Тернопільської області
від 08.07.08 у справі № 17/80-1523 скасувати і прийняти нове рішення, яким
задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 07.08.08 подані скаржниками матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд
справи призначено на 17.09.08.

Відповідач
-ТзОВ “Нова аптека “Вежа Тернофарм” - проти доводів скаржника заперечив з
підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, рішення господарського суду
Тернопільської області від 08.07.08 у справі № 17/80-1523 вважає законним та
обґрунтованим, просить залишити його без змін, в задоволенні апеляційної скарги
позивача - відмовити. При цьому відповідач наголошує, що в порушення умов п.
4.1 договору оренди від 01.12.07 та положень ч. 1 ст. 795 ЦК України, акт
приймання-передачі орендованого приміщення підписаний сторонами не був,
правочин не відбувся та відповідно до вимог ст. 638 ЦК України такий договір є
неукладеним.

В судове засідання 17.09.08 сторони
явки повноважних представників не забезпечили, хоча про час та місце засідання
суду були належним чином повідомлені (повідомлення про вручення поштових
відправлень № 3517627 та № 3517635), причин неявки до відома суду не довели, а
відтак, беручи до уваги п.п. 4, 5 ухвали Львівського апеляційного
господарського суду від 07.08.08, апеляційна скарга розглядається за їх  відсутності.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив
на неї, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши
правильність застосування господарським судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Тернопільської області
від 08.07.08 у справі № 17/80-1523 слід залишити без змін.

При цьому колегія виходила з
наступного.

Як вірно
встановлено судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення,
відповідно до умов п.п. 1.1, 2.2 договору № 1 від 01.11.07, укладеного між
сторонами, Орендодавець (позивач у справі) передає, а Орендар
(відповідач) приймає у строкове платне користування приміщення, загальною площею
78,3 м.кв., що знаходиться за адресоюАДРЕСА_1для здійснення підприємницької
діяльності.

Порядок
передачі об'єкта в оренду погоджений сторонами у вірно проаналізованих судом
першої інстанції п.п. 3.1-3.2, 3.4-3.5
Розділу ІІІ договору, де, зокрема, встановлено умову приймання-передачі
об'єкта оренди за участю обох сторін, в термін протягом трьох днів з моменту
підписання Договору, а також оформлення такої передачі актом здачі-приймання,
який підписується сторонами. Моментом передачі об'єкта сторони визначили момент
підписання акту здачі-приймання.

Момент
початку орендного користування також про дубльований сторонами у п. 4.1
Договору, згідно якого об'єкт оренди передається на строк до 01.10.10 з моменту
прийняття його за актом здачі-приймання.

Належним
чином проаналізовано господарським судом Тернопільської області також п.п. 5.1,
5.2. договору, згідно яких орендна плата у розмірі 6 540, 00 грн. за
місяць (включаючи компенсацію за комунальні послуги) сплачується у гривнях
готівкою або в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця наперед,
тобто авансом, не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного місяця.

Як вірно
зазначено місцевим господарським судом, позов подано позивачем внаслідок
неналежного виконання відповідачем, договірних зобов'язань в частині внесення
плати за оренду приміщення, яка, згідно вимог позивача станом на 01.06.08
склала 26 160, 00 грн.

Погоджується
суд апеляційної інстанції з застосуванням місцевим господарським судом до
спірних правовідносин вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України щодо недопустимості
односторонньої відмови від виконання зобов'язань та обов'язку належного їх
виконання сторонами.

Вірно
зазначено судом в оскаржуваному рішенні про неподання позивачем передбачених п.
12.1. договору додатків донього (викопіровки об'єкта оренди та земельної
ділянки, що надається Орендарю в користування).

Крім
того, належну оцінку суд першої інстанції надав також наданій відповідачем
копії договору оренди нерухомого майна, без номеру від 01.12.07, з
тексту якого вбачається, що між сторонами укладено інший договір оренди
нерухомого майна, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у
строкове платне користування приміщення, загальною площею 54,0 м.кв., що
знаходиться за адресоюАДРЕСА_1 , для здійснення підприємницької діяльності
(розташування аптеки). Як вірно зазначено судом першої інстанції, п. 3.1
вищеназваного договору встановлено інший строк оренди (до 01.12.08) та інший
розмір орендної плати -6 565, 00 грн. в місяць (включно з платою за
комунальні послуги).

Колегія
суддів на підставі аналізу обставин справи та наявних в матеріалах справи
доказів вважає, що місцевим господарським судом вірно застосовано до спірних
правовідносин положення ст. 11 ЦК України, якою договір визначено як підставу
виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами зобов'язання, ч. 6 ст.
283 ГК України, ст.759 ЦК України, 283 ГК України щодо правового регулювання
договорів оренди та його законодавчого визначення. Крім того, правомірно
застосовано господарським судом Тернопільської області ст. 762 ЦК Українита ст.
286 ГК України щодо оплатності договору оренди, її форми та строків внесення
орендної плати, а також ст.ст. 627, 628 ЦК України щодо умов та змісту
договору.

Як вірно
зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, згідно положень ст.
179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими
ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими
нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

На
підставі аналізу погоджених сторонами у п.п. 3.1.-3.2, 3.4.-3.5, 4.1, 6.1
договору умов, а також беручи до уваги вірно застосовані господарським судом
Тернопільської області норми ст. 765 ЦК України, господарський суд, зважаючи на
неподання витребуваного в позивача акту приймання-передачі приміщення, місцевий
господарський суд дійшов вірного висновку про те, що фактична передача
приміщення в оренду не відбулася, що не спростовано скаржником і при розгляді
спору в суді апеляційної інстанції, оскільки до матеріалів апеляційної скарги
акту приймання-передачі позивачем не додано.

Відтак,
колегія суддів вважає, що на підставі наведеного суд першої інстанції вірно
послався на положення ст. 640 ЦК України щодо момету укладення договору, яким,
відповідно до  ч. 2 даної статті, є
момент передання відповідного майна або вчинення певної дії, передбачених актом
цивільного законодавства. З аналізу наведеної правової норми місцевий
господарський суд зробив вірний висновок про те, що право чин, стягнення
заборгованості за яким є предметом спору у даній справі, не відбувся, та
відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір № 1 від 01.11.07 є неукладеним
та не породжує для сторін будь-яких взаємних прав, обов'язків та не тягне за
собою юридичних наслідків.

Щодо
посилань скаржника на часткову сплату відповідачем орендної плати, то колегія
суддів зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції
надав належну правову оцінку випискам банківської установи, що обслуговує
позивача у справі, та вірно зазначив, що оскільки розмір орендної плати, передбаченої
умовами договору № 1 від 01.11.07 становить 6 540, 00 грн. на місяць, а
відповідні кошти сплачувалися Товариством в розмірі 6 565, 00 грн., то така
оплата відбувалася не на підставі договору, на який посилається позивач як на
підставу своїх позовних вимог, а на підставі п. 5.1. договору без номеру від
01.12.07.

Інші посилання скаржника, викладені
ним в апеляційній скарзі, є безпідставними, документально не обгрунтованими,
такими, що не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а
відтак, скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, не довів належними, в
розумінні ст. 34 ГПК України, доказами тих обставин, на які він посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду
на викладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що рішення господарського суду Тернопільської області від
08.07.08 у справі № 17/80-1523 прийняте на підставі матеріалів справи, у
відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника,
викладені ними в апеляційній скарзі, належним чином досліджені судом першої
інстанції, висновків господарського суду не спростовують, а відтак, не
визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК
України, для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду
Тернопільської області від 08.07.08 у справі № 17/80-1523 залишити без змін, в
задоволенні апеляційної скарги -відмовити.

2.          Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до
господарського суду Тернопільської області.

Головуючий-суддя                            Д.Новосад

Суддя
О.Михалюк

Суддя
Н.Галушко