ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.03.08 р.                     Справа № 18/297пд

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Лотос-2” м. Донецьк

до відповідача: Виробничо-комерційного приватного підприємства „Промсервіс” м. Жданівка, Донецької області

про визнання недійсним договору

Головуючий суддя господарського суду Донецької області О.В.Овсяннікова

Суддя З.П.Азарова

Суддя О.О.Радіонова

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу за участю

представників сторін:

від позивача: Манько Р.М.-дов.

від відповідача: Шарандин Ю.В.-директор

У засіданні суду 12.03.2008 року була оголошена перерва до 14.03.2008 року о 08год. 30хв. для підготовки повного тексту рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Лотос-2” м. Донецьк звернулось з позовом про визнання недійсним на підставі ст.50 Цивільного кодексу України (в ред. 1963року) договора про сумісну діяльність на часткове інвестування будівництва від 01.11.2002 року з урахуванням додаткової угоди від 22.10.2003 року, укладених ним з Виробничо –комерційним приватним підприємством „Промсервіс” (ВКПП) м. Жданівка, Донецької області.

Доповненням до позовної заяви позивач змінив підставу позову і просить суд визнати недійсним на підставі ст. 48 Цивільного кодексу України( в ред. 1963року) договір про сумісну діяльність на часткове інвестування будівництва від 01.11.2002 року, укладеного ним з ВКПП „Промсервіс” з урахуванням додаткової угоди від 22.10.2003 року.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач має право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, тому суд розцінює його доповнення як зміну предмета позову і справа розглядається з урахуванням змінених вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оспорювана угода підписана не керівником Товариства „Лотос-2” директором Пісаревим А.О., а іншою, не встановленою особою, що підтверджується висновком експерта.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що договір про сумісну діяльність був підписаний саме керівником ТОВ „Лотос-2” Пісаревим А.О., а висновок експерта є помилковим. Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.11.2002 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Лотос-2” в особі директора Пісарева А.О. та Виробничо –комерційним приватним підприємством „Промсервіс” в особі Шарандіна Ю.В. був укладений договір № 7 про сумісне часткове інвестування будівництва.

Позивач зазначає, що цей договір директором ТОВ „Лотос-2” ні коли не підписувався, а тому він є недійсним.

У підтвердження зазначеної обставини позивачем наданий висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.01.2008 року № 20, який був зроблений на підставі ухвали апеляційного суду Донецької області по цивільній справі № 22ц-7721-2007року.

Згідно з цим висновком встановлено, що підпис у графі „Директор ТОВ „Лотос-2” в договорі № 7 від 01.11.2002 року про сумісну діяльність виконаний не Пісаревим А.О., а іншою особою з підробкою підпису Пісарева А.О.

Клопотанням від 03.03.2008 року відповідач просив суд призначити по справі почеркознавчу експертизу.

Клопотання судом відхилено, оскільки експертиза була проведена згідно ухвали апеляційного суду Донецької області, в матеріалах справи якого був оригінал оспорюваної угоди.

Висновок експерта відповідачем не оспорений і у колегії суддів апеляційного суду Донецької області він не викликав сумнівів щодо його достовірності (ухвала від 26.02.2008 року по справі № 22ц-685-2008р.)

Клопотання відповідача щодо зобов’язання позивача подати свідоцтво про державну реєстрацію та витяг з Єдиного державного реєстру на позивача судом відхилено, оскільки в матеріалах справи є довідка з Донецького обласного управління статистики № 23418133 про включення ТОВ „Лотос-2” до ЄДРПОУ у якості юридичної особи.

Відповідно до ст. 48 Цивільного кодексу України ( в ред. 1963р.), який діяв на день укладення оспорюваної угоди, угода визнається недійсною, якщо вона не відповідає вимогам закону.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно до ст. 29 Цивільного кодексу України ( в ред. 1963року) юридична особа набуває цивільні права та приймає на себе цивільні обов’язки через свої органи, які діють у межах прав, наданих їм по закону або статуту.

Особа, яка відповідно до статуту юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов’язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Тобто особа, яка виступає від імені товариства повинна мати певні повноваження. Порушення цієї вимоги тягне визнання правочину недійсним.

Оспорюваний договір про сумісну діяльність не підписувався керівником підприємства або уповноваженого на це особою. Від імені керівника договір підписаний іншою особою і жодних доказів в обґрунтування права цієї особи укладати договір від імені товариства, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оспорюваний договір є недійсним з моменту його укладення.

У разі визнання недійсним договору, усі додаткові угоди до нього також вважаються недійсними.

Посилання відповідача на пропуск строку позовної давності судом відхиляється з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як було з’ясовано у судовому засіданні, про наявність оспорюваного договору позивач дізнався 19.09.2007 року після подачі відповідачем апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 30.07.2007 року.

Таким чином суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущений і його порушене право підлягає захисту.

Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, на підставі п.1 ст. 261 Цивільного кодексу України, ст.ст.29,48Цивільного кодексу України (в ред. 1963 року) суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Лотос-2” м. Донецьк до Виробничо-комерційного приватного підприємства „Промсервіс” м. Жданівка, Донецької області про визнання недійсним договору – задовольнити.

Визнати недійсним договір № 7 про сумісну діяльність на часткове інвестування будівництва від 01.11.2002 року, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю „Лотос-2” з Виробничо –комерційним приватним підприємством „Промсервіс”.

Стягнути з Виробничо –комерційного приватного підприємства „Промсервіс”(Донецька область, м. Жданівка, вул. Толбухіна,7, ЗКПО 13538729) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Лотос-2” (м. Донецьк, вул. Багратіона,18, ЗКПО 23418133) 85грн. держмита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення оголошено 14.03.2008 року та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку на його оскарження.

Рішення підписано 14.03.2008 року.

Головуючий суддя Овсяннікова О.В.

Суддя Азарова З.П.

Суддя Радіонова О.О.