ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2008 р.

№ 21/312

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П.-головуючий, судді Бенедисюк І.М.
і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю “Агротопсервіс”, м. Київ (далі -ТОВ
“Агротопсервіс”)

на постанову Київського
апеляційного господарського суду від 04.10.2007

зі справи №
21/312

за позовом  компанії “ТОС Інвестментс Корпорейшн”,
Тортола, Британські Віргінські острови (далі -Компанія)

до
ТОВ “Агротопсервіс”,

третя особа, які не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
-Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки
України, м. Київ (далі -Департамент)

про усунення
порушень прав власника свідоцтва на знак для товарів і послуг.

Судове засідання проведено за участю представників:

Компанії -Міщенка М.В.,

ТОВ “Агротопсервіс” - Пархоменка
О.І.,

Департаменту -не з'яв.

За
результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Компанія звернулася до
господарського суду з позовом до  ТОВ
“Агротопсервіс”  про усунення порушень
прав власника свідоцтва України        №
24775 на знак для товарів і послуг, а саме, - про заборону використання знака
для товарів і послуг “ТЮМЕНСКАЯ НЕФТЯНАЯ КОМПАНИЯ” та зобов'язання відповідача
демонтувати вивіски, логотипи та обладнання з позначенням цього товарного знака
на АЗС за адресою: м. Київ, вул. Зарічна, 1; на АЗС за адресою: м. Київ, вул.
Зарічна, 1.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 22.06.2007 (суддя Шевченко Е.О.), залишеним без змін постановою
Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2007 (колегія суддів у
складі: суддя          Андрієнко В.В.
-головуючий, судді Малетич М.М., Студенець В.І.), позов задоволено; ТОВ “ТД
ТНК-Україна” виключено з числа учасників судового процесу в зв'язку з його
ліквідацією як юридичної особи; на ТОВ “Агротопсервіс” віднесено судові витрати
зі справи. У прийнятті зазначених рішення та постанови попередні судові
інстанція виходили з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

ТОВ “Агротопсервіс” звернулося до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить
постанову апеляційного господарського суду
скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Скаргу мотивовано порушенням апеляційним господарським судом  норм процесуального права -неповним
з'ясуванням обставин, що входять до предмету доказування у даній справі.
Зокрема, на думку скаржника, користування ним торговельною маркою є
правомірним, оскільки таке право ним отримано за субліцензійним договором № 459
(фактично 458) ТД-03/1-у та актом прийому -передачі.

У відзиві на касаційну скаргу
Компанія заперечує проти доводів скарги і просить судові рішення залишити без
змін, а касаційну скаргу -без задоволення.

Учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу
України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши на підставі
встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність
застосування ними норм матеріального та процесуального права, заслухавши
пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку
про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями
встановлено, що:

- Компанія є власником
свідоцтва  України  № 24775 на знак для товарів і послуг
“ТЮМЕНСКАЯ НЕФТЯНАЯ КОМПАНИЯ”;

- позивачем встановлені факти
використання ТОВ “Агротопсервіс” оспорюваної торговельної марки (на вивісці та
обладнанні) на АЗС за адресою: м. Київ, вул. Зарічна, 1; зазначений факт ТОВ
“Агротопсервіс” не оспорює;

- Компанія не надавала ТОВ
“Агротопсервіс” дозволу на використання спірної торговельної марки ;

- ТОВ “Агротопсервіс” не подало
доказів в обґрунтування правомірності використання саме спірної торговельної
марки.

Причиною спору у справі стало
питання про наявність у ТОВ “Агротопсервіс” права використання оспорюваної
торговельної марки.

Частиною першою статті 495
Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) передбачено, що майновими правами
інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання
торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки;
виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в
тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.

В частині другій цієї статті
зазначено, що майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку
належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації,
особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре
відомою, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною першою статті 432
ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого права
інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Відповідно до статті 20 Закону
України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг”  будь-яке посягання на права власника
свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди
власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення
таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою
відповідальність згідно з чинним законодавством України; на вимогу власника
свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний
відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки.

За приписом статті 33 ГПК
України  кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням викладеного попередні
судові інстанції дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та апеляційного господарських судів зі справи,
оскільки за зазначеною відповідачем угодою торговельна марка "ТЮМЕНСКАЯ
НЕФТЯНАЯ КОМПАНИЯ", свідоцтво України № 24775, не передавалася.

Таким чином, оскаржувана постанова
апеляційного господарського суду є законною і обґрунтованою, а підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись статтями  1119 - 11111
Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову  Київського апеляційного господарського суду
від 04.10.2007 зі справи № 21/312 залишити без змін, а касаційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю “Агротопсервіс” -без задоволення.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
Б. Львов