ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.03.08                                                                                           Справа № 2/689-5/10

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу ВАТ «Державний Ощадний банк України»в особі філії –Кам»янка-Бузьке відділення № 6327

на ухвалу господарського суду Львівської області від 12.11.2007р.

у справі № 2/689-5/10

за заявою ТзОВ «Омні Сфір Трейд», м.Львів

до ТзОВ «Атек», м.Кам»янка-Бузька

про визнання банкрутом,

з участю представників:

від скаржника –Приставський І.В.

від боржника –не з»явився

арбітражний керуючий –Богач С.С.

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Боржник належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерував, в зв”язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.11.2007р. у справі № 2/689-5/10 (суддя Петрик І.Й.) про банкрутство ТзОВ «Атек», м.Кам»янка-Бузька задоволено клопотання арбітражного керуючого-ліквідатора ТзОВ «Атек»Богач С.С. та зобов»язано всіх кредиторів оплатити послуги арбітражного керуючого в розмірі двох мінімальних зарплат за період з 01.10.2005р. по 01.07.2006р. в сумі 5580 грн. у відсотковому відношення пропорційно розміру визнаних вимог кредиторів, згідно сумі затвердженого реєстру вимог кредиторів у справі.

Не погоджуючись з даною ухвалою кредитор – ВАТ «Державний Ощадний банк України»в особі філії –Кам»янка-Бузьке відділення № 6327 подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та суперечать вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(надалі –Закон), оскільки банк не погоджується з відсотковим відношенням пропорційно розміром визнаних вимог кредиторів. Крім того, як зазначає скаржник, в порушення вимог Закону в оскаржувану ухвалу не включено кредитора –ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі з визнаними кредиторськими вимогами, а тому сума боргу, яка належить до оплати арбітражному керуючому не ділиться пропорційно між усіма кредиторами.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частково до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 3-1 Закону надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

Положеннями частини 10 даної статті Закону передбачено, що у випадку, якщо оплата послуг арбітражного керуючого буде здійснюватись не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника або коштів, одержаних в результаті виробничої діяльності боржника, така оплата має бути здійснена за рахунок коштів кредиторів.

Оскаржуваною ухвалою судом першої інстанції покладено обов»язок по відшкодуванню витрат на оплату послуг арбітражного керуючого на кредиторів у відсотковому відношенні пропорційно розміром визнаних вимог кредиторів, згідно сумі затвердженого реєстру вимог кредиторів.

Однак, як з»ясовано судом оскаржуваною ухвалою не всі кредитори були залучені для погашення витрат на оплату праці арбітражного керуючого, а саме ДПІ в Кам»янка-Бузькому районі.

Крім того, слід зазначити, що оплата послуг арбітражного керуючого за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом. Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду.

Отже, в процедурі банкрутства всі кредитори повинні нести витрати по справі, тобто на рівних умовах.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 12.11.2007р. у справі № 2/689-5/10 скасувати.

Клопотання арбітражного керуючого-ліквідатора ТзОВ «Атек»Богача С.С. задоводити. Зобов»язати кредиторів оплатити послуги арбітражного керуючого в розмірі двох мінімальних зарплат за період з 01.10.2005р. по 01.07.2006р. в сумі 5580 грн. у відсотковому відношенні пропорційно розміру визнаних вимог кредиторів, згідно сумі затвердженого реєстру вимог кредиторів у справі.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Новосад Д.Ф.

суддя Мельник Г.І.