ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2008 р.

№ 16/221

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
суддів:

Панової І.Ю., Заріцької А. О.,
Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу

арбітражного керуючого ОСОБА_1,
м. Ужгород

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду від 26.11.2007

у справі

№16/221 господарського
суду Закарпатської області

за заявою

Хустської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської області

до  про

Відкритого акціонерного
товариства "Закарпатський металургійний завод",  смт. Вишково,  визнання банкрутом

за участю представників сторін:

від скаржника:
від кредитора:                  від боржника:

не з'явилися  не з'явилися  не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Хустська об'єднана державна
податкова інспекція Закарпатської області (надалі -Хустська ОДПІ) у липні 2007
року звернулася до господарського суду Закарпатської області із заявою
про визнання Відкритого акціонерного товариства "Закарпатський
металургійний завод" (надалі -ВАТ "Закарпатський металургійний
завод") банкрутом.

Доповідач: Продаєвич Л.В

Указана заява господарським судом
Закарпатської області  прийнята до
розгляду з призначенням підготовчого засідання на 01.08.2007 року. Одночасно
судом введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено
розпорядником майна боржника арбітражного керуючого -ОСОБА_1.

За результатами підготовчого
засідання господарським судом Закарпатської області 01.08.2007 винесено
ухвалу (суддя:
Васьковський О.В.), якою визначено розмір вимог ініціюючого кредитора у
сумі 238967,57 грн., зобов'язано кредитора у десятиденний строк з дня отримання
даної ухвали подати до офіційних друкованих органів оголошення про порушення
справи про банкрутство боржника, зобов'язано розпорядника майна скласти та
подати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів до 01.10.2007 тощо, та
приписано ухвалу надіслати кредитору, боржнику, розпоряднику майна, державному
органу з питань банкрутства.

Розпорядником майна - арбітражним
керуючим ОСОБА_1. ухвала господарського суду від 01.08.2007 оскаржена в
апеляційному порядку, а саме: останній пункт резолютивної частини ухвали, в
якому вказано про надіслання цієї ухвали до державного органу з питань
банкрутства.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 26.11.2007 (судді: Михалюк О.В. -головуючий, Новосад
Д.Ф., Мельник Г.І.) апеляційна скарга розпорядника майна залишена без
задоволення, а ухвала господарського суду Закарпатської області від
01.08.2007 -без змін.

Не погоджуючись з прийнятою у
справі постановою апеляційної інстанції, арбітражний керуючий ОСОБА_1.
звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою про
скасування постанови та частково ухвали господарського суду від 01.08.2007
(останній пункт резолютивної частини щодо надіслання ухвали до державного органу
з питань банкрутства).

Касаційна скарга мотивована тим, що
суд порушив статтю 87 Господарського процесуального кодексу України, направив
ухвалу не стороні у справі, у даному випадку боржник не є державним
підприємством і Законом України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" не передбачено, що державну політику
в даному провадженні у справі про банкрутство здійснює державний орган з питань
банкрутства.

Відповідно до статті 1114
Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу
належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого
господарського суду України від 21.01.2008, надіслана сторонам у справі
-21.01.2008), проте, сторони не скористалися правом, наданим їм статтею 22
Господарського процесуального кодексу

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши
правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та
процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про
наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвала суду першої інстанції від 01.08.2007 була прийнята на підставі статей 1,
31, 4, 5, 11, 12, 13 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою було визнано
розмір вимог кредитора -Хустської ОДПІ, зобов'язано кредитора у десятиденний
строк з дня отримання даної ухвали подати до офіційних друкованих органів
оголошення про порушення справи про банкрутство боржника, зобов'язано
розпорядника майна скласти та подати суду на затвердження реєстр вимог
кредиторів до 01.10.2007, призначено попереднє засідання на 18.10.2007 тощо, та
приписано ухвалу надіслати кредитору, боржнику, розпоряднику майна, державному
органу з питань банкрутства, що і було зроблено канцелярією суду,
про що свідчить відмітка на зворотній стороні ухвали.

Проте, як вже було вказано вище,
скаржник оскаржує ухвалу в частині направлення її копії державному органу з
питань банкрутства.

Згідно зі статтею 45 Господарського
процесуального кодексу України ухвала є одним із видів судового рішення.

Вищий господарський суд України
зазначає, що пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед
основних засад судочинства забезпечення апеляційного та касаційного оскарження
рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма
конкретизована законодавцем у статті 12 Закону України "Про судоустрій
України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках
і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та
касаційне оскарження судового рішення.

Проте, реалізація конституційного
права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом
ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких
випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в
апеляційному чи касаційному порядку.

Зокрема, такий випадок встановлений
частиною 1 статті 106 Господарського процесуального кодексу України,
відповідно до положень якої ухвали місцевого господарського суду можуть бути
оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та
Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом".

А відтак, оскарженню підлягають
лише ті ухвали, про можливість оскарження яких прямо зазначено у відповідній
статті Господарського процесуального кодексу України або Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Оскарження ухвали в частині
надіслання цієї ухвали до державного органу з питань банкрутства чинним
процесуальним законодавством не передбачено.

Отже, на спірні процесуальні
відносини, пов'язані з винесенням судом першої інстанції ухвали підготовчого
засідання, що містить приписи, які не підлягають оскарженню в апеляційному
порядку, поширюється дія статті 106 Господарського процесуального
кодексу України, що не було враховано Львівським апеляційним господарським
судом при прийнятті скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1.  на ухвалу господарського суду Закарпатської
області в частині направлення її копії державному органу з питань банкрутства.

Такої правової позиції дотримується
Верховний Суд України у постанові від 04.10.2005 №8/71.

Відповідно до положень статті 11110
Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування
або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, зазначена
постанова підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу арбітражного
керуючого ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 26.11.2007 у справі №16/221 -скасувати.

Справу передати до Львівського
апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження зі
стадії прийняття апеляційної скарги.

Головуючий:
І.Панова

Судді:
А. Заріцька

Л.
Продаєвич