ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

24 січня 2008 р.            Справа 12/382-07

за позовом: Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32, ідент.код 30518866)

до: Приватного підприємства "Лукашівське" (22534, Вінницька обл., Липовецький р-н, с. Лукашівка, ідент.код 34245996)

про стягнення 6500 грн.

Головуючий суддя

При секретарі судового засідання

Представники

позивача : Драчук С.І.- за дорученням

відповідача : Пильний П.О.- директор

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 31005,16 грн. згідно договору поставки насіння № 2-034 від 28.09.06р., в тому рахунку: 23850,12 грн. - основного боргу та 7155,04 грн. - штрафу.

Ухвалою суду від 19.12.2007 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 24.01.2007 року.

Клопотанням № 138-2/4-13/4 від 09.01.2008р. позивач зменшив розмір позовних вимог в зв"язку з тим, що 25.09.07р. відповідачем сплачено за насіння 8850,12 грн. та 08.10.07р. - 10000 грн.; просить стягнути з відповідача 6500 грн., в тому рахунку: 5000 грн. основного боргу та 1500 грн. - штрафу.

В судовому засіданні 24.01.08р. представник позивача позов підтримав в сумі 5000 грн. основного боргу та 1500 грн. штрафу, посилаючись на сплату відповідачем 18850,12 грн. основного боргу.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.01.08р. суму основної заборгованості визнав, на підтвердження цього надав підписаний позивачем та відповідачем акт звірки взаєморозрахунків від 09.01.08р.

З пояснень представників сторін та наданих матеріалів суд вбачає таке.

28.09.2006 року між Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" та Приватного підприємства "Лукашівське" був укладений договір поставки насіння № 2-034, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов"язався передати у власність відповідача насіння озимих сільськогосподарських рослин, а відповідач - прийняти та оплатити його вартість відповідно до умов вказаних у цьому договорі.

На виконання умов договору № 2-034 від 28.09.2006р. по видаткових накладних № 2-074 від 28.09.2006р. та № 2-076 від 29.09.2006р. за довіреністю серії ЯМЮ № 893452 від 26.09.2006р. позивач передав відповідачу товар (насіння озимої пшениці першої репродукції сорту "Палма") у кількості 30 тон на загальну суму 37500,12 грн.

Згідно пункту 3.2 договору № 2-034 від 28.09.2006р. розрахунок проводиться відповідачем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача поетапно: суму у розмірі 11250,02 грн. на умовах 100% передоплати, суму у розмірі 26250,10 грн. відповідач-покупець сплачує наступним чином: у 2006 році: 300 грн. до 28.10.06р.; 300 грн. до 28.11.06р.; 300 грн. до 28.12.06р.; у 2007 році: по 300 грн. до 28 числа кожного місяця, до 28.07.2007р. включно, 23250,10 грн. до 01.08.2007р.

Відповідач не виконав договірні зобов'язання з оплати насіння в зазначений термін. Станом на день розгляду справи сума основної заборгованості становить 5000 грн.

Наведене стверджується:

-          договором № 2-034 від 28.09.2006р.;

- видатковими накладними № 2-074 від 28.09.2006р. та № 2-076 від 29.09.2006р.;

-          довіреністю серії ЯМЮ № 893452 від 26.09.2006р.;

- виписками по рахунку;

- актом звірки взаєморозрахунків від 09.01.2008р.;

- іншими матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона - продавець передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач своє зобов’язання виконав не у повному обсязі, борг з 08.10.07р. по день розгляду справи становить 5000 грн. За таких обставин зменшення позивачем позміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів. Тому суд приймає зменшення позивачем розміру позовних вимог та вважає, що позовні вимоги про стягнення 5000 грн. боргу підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 4.2 договору, за несвоєчасне проведення розрахунків, передбачених у розділі 3 договору, покупець-відповідач сплачує штраф у розмірі 30% від всього залишку заборгованості.

Здійснений позивачем розрахунок суми штрафу відповідає законодавству та умовам договору, а відтак позовні вимоги про стягнення 1500 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати згідно з правилами ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Лукашівське"(22534, Вінницька обл., Липовецький р-н, с. Лукашівка, ідент.код 34245996) на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32, ідент.код 30518866, р/р 2502 в Першій Київській філії АКБ "Форум", МФО 300948) - 5000 грн. боргу, 1500 грн. штрафу, 65 грн. витрат на держмито та 24,74 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 28 січня 2008 р.