ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"15" січня 2008 р., 10 год. 20 хв., м. Чернігів                               Справа № 6/382/15

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Блохіної Ж.В.

при секретарі Зеленко Л.М.,

за участю представників

позивача: Бузини Н.В., довіреність № 2 від 08.01.2008р.,

відповідача: Прокопович Т.Г., довіреність № 439 від 17.12.2007р.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

позов Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення

Фонду соціального страхування з тимчасової втрати

працездатності, вул. Музична, 1а, м. Чернігів

до Управління торгівлі, послуг та розвитку підприємництва

Чернігівської міської ради, вул. Коцюбинського, 82, м. Чернігів

про стягнення 3072,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з Управління торгівлі, послуг та розвитку підприємництва Чернігівської міської ради 3072,66 грн. заборгованості, в тому числі не прийняті до зарахування витрати – 251,19 грн., донараховані страхові внески –66,12 грн., штрафна санкція - 2754,79 грн. ( штрафна санкція за несвоєчасну сплату страхових внесків – 25,62 грн., штрафна санкція за порушення порядку витрачання –125,60 грн., штрафна санкція за неповну сплату страхових внесків –2603,57 грн.), пеня 0,56 грн.

Відповідач заперечує стосовно позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача стосовно позовних вимог заперечує, обґрунтовуючи їх тим, що суму зобов’язання визначено в рішенні № 648 від 26.07.2006р. невірно, про що відповідачем викладено в письмових запереченнях на акт перевірки від 11.07.2007р. Також представник відповідача зазначив, що акт перевірки та рішення №648 були датовані 2006 роком, тому дане рішення не було прийнято до уваги та його данні не відображені в звіті Ф4-ФСС з ТВП. Вже після звернення позивача до суду, 21.12.2007р. до управління торгівлі, послуг та розвитку підприємництва Чернігівської міської ради від позивача надійшов лист №07-06/2230 та копія рішення № 648 з виправленими датами. Окрім того, представник відповідача зазначив, що рішення № 648 від 26.07.2006р. прийнято з порушенням норм Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Управління торгівлі, послуг та розвитку підприємництва Чернігівської міської ради зареєстровано Чернігівською міською виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності як платник страхових внесків.

Головним спеціалістом - ревізором контрольно-ревізійного відділу виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Попелюхою Сергієм Анатолійовичем згідно з планом та на підставі посвідчення №072 від 01.08.2005р. проведено ревізію правильності нарахування, перерахування та використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.01.2006р. по 01.04.2007р., за результатами якої складено акт від 11.07.2007р.

Перевіркою встановлено:

- відхилення в нарахуванні та утриманні страхових внесків в перевіряємому періоді склали суму 66,12 грн. в грудні 2006 року та в січні, лютому 2007 року база для нарахування та утримання страхових внесків до ФСС з ТВП занижена на 2603,57 грн. в зв’язку з тим, що не нараховувались страхові внески з строкових договорів;

- перерахування вільного залишку страхових внесків проводиться не завжди своєчасно. так, у лютому 2007 року при виплаті заробітної плати за лютий 2007 року не сплачено своєчасно 51,24 грн. страхових внесків. Порушено ст. 23 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” № 2240-ІІІ від 18.01.2001 р. В зв’язку з чим нарахована пеня 0,56 грн.;

- перевіркою виявлені порушення, що призвело до переплат допомог по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 251,19 грн.

У висновку акту перевірки зазначено:

1.          в перевіряємому періоді, з 01.01.2006р. по 01.04.2007р., фонд оплати праці для

нарахування та утримання страхових внесків занижено на суму 2603,57 грн. В зв’язку з чим було донараховано до ФСС з ТВП страхових внесків на суму 66,12 грн.

2.          відповідно до п. 8.7 „Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання

коштів Фонду” від 26.06.2001р. №16 витрати коштів Фонду в сумі 251,19 грн., проведені з порушенням законодавства по соціальному страхуванню, відшкодовуються за рахунок коштів страхувальників.

3.          відповідно п. 8.5 „Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання

коштів Фонду” від 26.06.2001р. №16 донараховані страхові внески 66,12 грн. відобразити в звіті Ф4 ФСС з ТВП по стрічці 4, не прийняті до заліку витрати 251,19 грн. в звіті Ф4 ФСС з ТВП по стрічці 7, пеню 0,56 грн. в звіті Ф4 ФСС з ТВП по стрічці 5.

4.          відповідальність страхувальника за неповну сплату страхових внесків, за

порушення порядку витрачання страхових коштів та за несвоєчасність сплати страхових внесків передбачена ст. 30 Закону України №2240 від 18.01.2001р. „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”.

Перевірка проводилась з відома начальника управління Стаха А.Ю., в присутності головного бухгалтера Карасьової Т.М. Від підписання акту перевірки керівник та головний бухгалтер відмовились, про що був складений акт відмови від підпису, другий примірник був отриманий головним бухгалтером.

16.07.2007р. до виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду надійшло заперечення , яке було розглянуто, відповідь надана 24.07.2007р.

На підставі висновків акту перевірки заступником директора виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду було прийнято рішення від 26.07.2007р. №648 про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, згідно якого була визначена сума платежу, зарахованого до бюджету Фонду: не прийняті до зарахування витрати –251,19 грн., донараховані страхові внески –66,12 грн., штрафна санкція - 2754,79 грн. ( штрафна санкція за несвоєчасну сплату страхових внесків –25,62 грн., штрафна санкція за порушення порядку витрачання –125,60 грн., штрафна санкція за неповну сплату страхових внесків –2603,57 грн.), пеня 0,56 грн., всього на суму 3072,66 грн.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення рішення було отримано відповідачем 03.08.2007р.

Виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду 19.12.2007р. було направлено копію рішення №648 з виправленими помилками, оскільки в тексті рішення була допущена технічна помилка (в датах акту перевірки та рішення вказаний 2006 рік), яка не була виправлена в примірнику, направленому відповідачу раніше. Згідно зворотнього повідомлення виправлена копія рішення отримана відповідачем 20.12.2007р.

Рішення №648 Управлінням торгівлі, послуг та розвитку підприємництва Чернігівської міської ради у встановлені строки оскаржено не було.

Штрафні санкції відповідачем не сплачені.

Відповідно до ст.22 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” № 2240-ІІІ від 18.01.2001 р. (далі –Закон №2240) відповідач є платником страхових внесків на зазначене страхування, які відповідно до ст.23 Закону він повинен перераховувати шляхом безготівкових розрахунків один раз на місяць у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Відповідно до ст.27 Закону №2240 страхувальник зобов’язаний нараховувати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Статтею 9 Закону визначено, що органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов’язковим державними соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків, а також здійснює контроль за використанням цих коштів є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі –Фонд), який належить до цільових позабюджетних страхових Фондів.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону №2240 загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

У відповідності до ст. 1 Закону України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування” від 11.01.2001р. №2213 зазначено: „установити розміри внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування:

1) у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням:

для роботодавців - 1,5 відсотка суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" ( 108/95-ВР ), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб”.

Відповідно до ст. 23 Закону №2240 перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

У відповідності до п. 8.5 „Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання

коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності” затвердженої Постанової правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 червня 2001 р. N 16 суми донарахованих платежів, штрафних та фінансових санкцій, передбачених цією Інструкцією (за винятком адміністративних штрафів), відображаються у звіті по коштах Фонду Ф4-ФСС з ТВП.

У відповідності до п. 8.7 вищезазначеної Інструкції витрати коштів Фонду, які були проведені з порушенням законодавства і заподіяли йому збитки, не приймаються до заліку в рахунок страхових внесків і відшкодовуються за рахунок страхувальника.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону №2240 несплачені в строк страхові внески повинні стягуватись в доход Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Страхувальник - роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів. Фізична особа, яка не має статусу підприємця та використовує найману працю, додатково несе відповідальність за ухилення від взяття на облік як платника страхових внесків.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником (у тому числі фізичною особою, яка не має статусу підприємця та використовує найману працю, через ухилення від подання заяви про взяття на облік як платника страхових внесків) або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

За несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків на нього накладається штраф у розмірі 50 відсотків суми належних до сплати страхових внесків за весь період, який минув з дня, коли страхувальника було взято на облік.

За неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення - у трикратному розмірі зазначеної суми.

За порушення порядку витрачання страхових коштів накладається штраф у розмірі 50 відсотків належної до сплати суми страхових внесків.

У відповідності з ст. 8 Закону №2240 спори, що виникають з правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в порядку, встановленому статутом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, та в судовому порядку.

Заперечення відповідача не приймаються до уваги, оскільки рішення від 26.07.2007р. №648 про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, чинне і прийнято позивачем у 2007 році саме за результатами перевірки, проведеної 11.07.2007р., тобто також у 2007 році.

Також твердження представника відповідача про недотримання позивачем порядку Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р. не приймаються судом до уваги, оскільки спірні правовідносини регулюються саме спеціальним Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” № 2240-ІІІ від 18.01.2001р.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління торгівлі, послуг та розвитку підприємництва Чернігівської міської ради (вул. Коцюбинського, 82, м. Чернігів, код 26263335, р/р 2203 в УДК Чернігівської області, МФО 853592) на користь Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (м. Чернігів, вул. Музична, 1а, р/р 0001 в УДК Чернігівської області, МФО 853592, код 14244036) 3072,66 грн. заборгованості.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Ж.В.Блохіна