ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"18" січня 2008 р.

справа № 20-1/087-5/410

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АКАР”

(вул. В. Морська, 1, м. Севастополь, 99011)

до Державного підприємства „Центральне конструкторське бюро „Чорноморець”

(вул. В. Морська, 1, м. Севастополь, 99011)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача –

Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (пл. Восставших, 6, м. Севастополь, 99008)

про визнання права власності

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач - Петров В'ячеслав Юрійович, представник, довіреність № б/н від 01.02.07, ТОВ "Акар";

Позивач-Лімаренко Світлана Анатоліївна, представник, довіреність № б/н від 08.06.07, ТОВ "Акар";

Відповідач - Махиня Валерій Павлович, представник, довіреність № 8-1-473 від 07.08.07, Державне підприємство "Центральне конструкторське бюро "Чорноморець";

Третя особа - Косарев Олексій Миколайович, юрисконсульт, довіреність № 4/01.1-20 від 14.01.08, Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „АКАР” (далі –Позивач) звернулось до господарського суду до Державного підприємства „Центральне конструкторське бюро „Чорноморець” (далі – Відповідач) про визнання права власності на об’єкти будівництва Товариства з обмеженою відповідальністю „АКАР”, а саме: гараж №1, гараж №2, гараж №3, майстерну та дизельну , які розташовані за адресою: м. Севастополь, вул. В. Морська, 1.

Ухвалою від 18.07.2007 порушено провадження у справі, призначено її розгляд у судовому засіданні на 07.08.2007 та в порядку статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі.

Розпорядженням голови господарського суду міста Севастополя № 78 від 05.09.2007 справа 20-1/087, яка знаходилася у провадженні судді Алсуф’єва В.В., у зв’язку з відбуттям у відрядження, передана до провадження судді Євдокимова І.В.

Ухвалою суду від 06.09.2007 справа прийнята до провадження суддею Євдокимовим І.В.

Ухвалою суду від 04.10.2007 провадження по справі зупинено до вирішення спору по справі № 20-9/290 за позовом Державного підприємства “Центральне конструкторське бюро “Чорноморець” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Акар” про визнання відсутності права користування земельною ділянкою та зобов’язання виконати певні дії.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про поновлення провадження справі на підставі того, що договір оренди земельної ділянки від 04.10.1993 укладений між сторонами є діючим.

Ухвалою суду від 26.12.2007 провадження по справі поновлено.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після реконструкції об’єкту він має інше призначення відносно орендованого об’єкта, на підставі чого є новою річчю з посиланням на ч. 4 ст. 778 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючі свої заперечення тим, що позивачем не надані докази, які підтверджують створення нової речі в результаті здійснених ним невідокремлених поліпшень об’єкта оренди.

Представник третьої особи вважає, що підстави для визнання права власності відсутні.

Представникам сторін в судовому засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наказом № 10/01-94 від 20.01.1994 прийнятим генеральним директором ТОВ “Акар”, позивач на орендованої у відповідача території, здійснив будівництво п’яти гаражів, які стоять окремо.

Роботи по будівництву гаражів здійснювались позивачем на протязі 1994 року.

Збудовані гаражі, дизельна та майстерня були прийняти забудовником по актам прийому - передачі, які долучені до матеріалів справи.

Загальна сума грошових коштів, вкладених позивачем в будівництво за цінами 1994 року склала ,00 крб.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Рішення про будівництво гаражів було прийнято позивачем на підставі договору оренди території під гаражами, укладеного між сторонами 04.10.1993. Строк дії договору оренди визначений сторонами у п. 3.1 договору склав 50 років.

В період будівництва гаражів та по даний час позивач добросовісно виконував свої зобов’язання по договору оренди території.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживча річ).

Об'єктом оренди можуть бути:

·          державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання;

·          нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення);

·          інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права в разі його порушення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числи визнання права.

В процесі проведення будівництва позивачем була відтворена нова річ.

Будівництво позивач здійснював за власні кошти, отримані в результаті господарської діяльності, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Рішенням господарського суду м. Севастополя по справі № 20-9/290 за позовом Державного підприємства “Центральне конструкторське бюро “Чорноморець” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Акар” про визнання відсутності права користування земельною ділянкою та зобов’язання виконати певні дії, у задоволенні позову відмовлено.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на об’єкти будівництва Товариства з обмеженою відповідальністю „АКАР”, а саме: гараж №1, гараж №2, гараж №3, майстерну та дизельну, які розташовані за адресою: м. Севастополь, вул. В. Морська, 1, є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю „АКАР” (99011 м. Севастополь, вул. В. Морська, 1, ) на об’єкти будівництва Товариства з обмеженою відповідальністю „АКАР”, а саме: гараж №1, гараж №2, гараж №3, майстерну та дизельну , які розташовані за адресою: м. Севастополь, вул. В. Морська, 1.

3.          Стягнути з Державного підприємства „Центральне конструкторське бюро „Чорноморець” (99011 м. Севастополь, вул. В. Морська, 1, р/р 030 в СФ ТОВ „Укрпромбанк”, МФО 384834) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „АКАР” (99011 м. Севастополь, вул. В. Морська, 1, , р/р 74 в СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195) державне мито в сумі 85,00 грн., та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

23.01.2008

Розсилка:

1.          ТОВ „АКАР” (вул. В. Морська, 1, м. Севастополь, 99011)

2.          ДП „Центральне конструкторське бюро „Чорноморець”(вул. В. Морська, 1, м. Севастополь, 99011)

3.          Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (пл. Восставших, 6, м. Севастополь, 99008)

4.          Справа

5.          наряд