ПОСТАНОВА

"15" лютого 2008 р.

Справа № 6/184-4512

16 год. 45 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Ранецькій Л.А.

Розглянув справу

за позовом Державного підприємства "Ковалівський спиртзавод" с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, 48322

до Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції (Монастириське відділення) вул. Шевченка, 19, Монастириська, Монастириський район, Тернопільська область, 48300

про скасування податкового повідомлення-рішення

За участю представників сторін:

позивача: провідний юрисконсульт Тиліщак І.М.,

відповідача: начальник юридичного сектору Гладиш А.С., начальник відділення МДПІ Кривенький Г.І.,

Суть справи:

Державне підприємство "Ковалівський спиртзавод" звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції (Монастириське відділення) про скасування податкового повідомлення-рішення №192//0 від 24 жовтня 2007р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2007 року на загальну суму 8838 грн. 00 коп.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представником, позивач мотивував невідповідністю оспорюваного рішення фактичним обставинам та нормам закону.

У запереченнях на позов та згідно з поясненнями представників податкової служби, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість винесеного рішення.

Судове засідання, призначене вперше на 23 листопада 2007 року неодноразово відкладалось, а також в засіданні оголошувалась перерва, востаннє на 15 лютого 2008 року.

Учасникам судового процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

15 лютого 2008 року судом здійснено фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального програмно-апаратного комплексу “Діловодство суду”, для створення архівної копії фонограми надано компакт-диск CD-R, серійний номер НL 2030903 G 102.

У судовому засіданні, учасникам процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги пояснення, у т.ч. дані у попередніх судових засіданнях представників сторін, суд встановив наступне:

Бучацькою МДПІ проведено виїзну позапланову перевірку ДП «Ковалівський спиртовий завод»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2007 року.

За результатами перевірки, 12 жовтня 2007 року складено Акт за №390-23/00375059, в якому податковим органом зроблено висновок про порушення підприємством вимог п.п.6.1.1 п.6.1 ст.6, п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97-ВР, а саме, у червні 2007 року занижено належний до сплати податок на додану вартість, внаслідок чого завищено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за липень 2007 року в розмірі 8838 грн.

Відповідно до змісту Акта, на виконання договору комісії №03-01-2/6-1к від 10 травня 2007 року, укладеного між ТОДП «Тернопільспирт та ДП «Ковалівський спиртзавод»і договору комісії укладеного між ТОДП «Тернопільспирт та ЗАО «Завод Молдавизолит»№ 03-01-2/6 від 24 січня 2007 року ДП «Ковалівський спиртзавод»поставив ЗАО «Завод Молдавизолит», 2500 дал головної фракції етилового спирту.

Перевезення ФГЕС здійснено автомобільним транспортом по товарно-транспортній накладній серії 01 АААА №019889 від 05 червня 2007 року.

Розрахунок за поставлений спирт проведено на умовах передоплати, валюта на рахунок підприємства поступила (стор. 20 Акта).

Об’єкт оподаткування податком на додану вартість за наслідками даної експортної операції обрахований позивачем за нульовою ставкою.

Згідно з поданою ДП «Ковалівський спиртовий завод»до Монастириського відділення Бучацької МДПІ податковою декларацією з ПДВ за липень 2007 року (вх. №5575 від 20.08.07р.) та розрахунком суми бюджетного відшкодування, сума, що підлягає бюджетному відшкодування складає 45972 грн.

Податковим органом заперечується заявлена до бюджетного відшкодування сума в частині 8838 грн.

За даними податкової служби, ЗАО «Завод Молдавизолит»в органах державної реєстрації республіки Молдова не значиться.

З огляду на це, ДПС робить висновок про відсутність у ЗАО «Завод Молдавизолит»(контрагента по договору комісії №03-01-2/6-1к від 10 травня 2007 року), необхідного обсягу цивільної дієздатності, і як наслідок встановлення факту нікчемності даного договору; недійсності в силу закону правочину (поставки спирту), виконаного на його підставі (стор. 20-21 Акта).

Перелічені обставини, на думку перевіряючих, вказують на відсутність поставки товару за митну територію України, від-так і підстав для визначення суми ПДВ за нульовою ставкою. А обрахована за 20 відсотковою ставкою сума ПДВ, не дає ДП «Ковалівський спиртовий завод»права на бюджетне відшкодування в сумі 45972 грн., заявленій платником в податковій декларації за липень 2007 року, оскільки різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту цього періоду за даними перевірки становить 37134 грн. з від’ємним значенням. Тобто (45972-37134) 8838 грн. не підлягає до відшкодування.

24 жовтня 2007 року, на підставі Акта перевірки, відповідно до підпункту «б», «в»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон №2181), контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 192//0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за липень 2007 року на 8838 грн.

Дане рішення і оспорюється позивачем в судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.11,70,71 КАС України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

При цьому, згідно з ч.2 ст.71 КАС України обов’язок доведення обставин, які стали підставою прийняття суб’єктом владних повноважень оспорюваного рішення, приналежно до спірних правовідносин, покладається на відповідний податковий орган.

Крім того, рішення суб’єктів владних повноважень повинно прийматись на підставі і у відповідності до законів України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення (ч.3 ст.2, ст. 9 КАС України).

Однак, приписів згаданих норм Конституції та КАС України, щодо обґрунтованості прийняття рішення №192//0 від 24 жовтня 2007року відповідачем не доведено.

Так, згідно з приписами п.6.2. Закону №168/97-ВР, при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку на додану вартість становить "0" відсотків до бази оподаткування.

Товари вважаються експортованими платником податку у разі, якщо їх експорт засвідчений належно оформленою вантажно-митною декларацією (п.п.6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону №168/97-ВР, ст.ст. 1, 86 Митного кодексу України).

Факт поставки позивачем спирту за межі митної території України, підтверджується вантажно-митною декларацією, оформленою відповідно до вимог встановлених Положенням про вантажну митну декларацію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 1997 р. N 574, іншими супровідними документами (копії наявні у матеріалах справи) та не спростовується відповідачем.

За таких обставин, всупереч ч.2 ст.71 КАС України, недоведеним податковим органом є його висновок про відсутність експорту позивачем 2500 дал головної фракції етилового спирту по договору комісії №03-01-2/6-1к від 10 травня 2007 року.

Слід також зазначити, що статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину (договору), згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В частині першій ст.215 ЦК України зокрема визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частиною 1-3,5,6 статті 203 цього Кодексу.

У даному випадку, відповідач посилається на відсутність в особи, яка вчинила правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності та недійсність (нікчемність) правочину в силу закону.

Однак, згідно з вимогами ст.ст.203,204,215, іншими положеннями ЦК України, ст. 207 ГК України недійсність договору (господарського зобов’язання) з підстав наведених відповідачем підлягає встановленню в судовому порядку.

У передбаченому цивільним (господарським) законодавством порядку договір №03-01-2/6-1к від 10 травня 2007 року та виниклі на його підставі зобов’язання недійсними не визнавались.

В той же час, виконання згаданого договору підтверджується нарядом на відпуск спирту на експорт, вантажно митною декларацією та оплатою, проведеною за отриманий товар.

Крім того, як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про державну реєстрацію №01-022-90 від 15 червня 1994 року, Закрите акціонерне товариство «Завод Молдавизолит»вул. Шевченка, 90, м. Тирасполь Придністровської Молдавської республіки, зареєстроване державною установою -«Реєстраційна палата»Міністерства юстиції Придністровської Молдавської республіки.

З огляду на наведене, твердження податкової служби про відсутність експортної поставки та необхідність визначення позивачу зобов’язання по податку на додану вартість за ставкою 20%, викладені в Акті №390-23/00375059 від 12 жовтня 2007 року, спростовується матеріалами справи і є таким, що не відповідає приписам п.6.2 ст.6 Закону №168/97-ВР.

За таких обставин, податкове повідомлення - рішення № 192//0 від 24 жовтня 2007 року про зменшення на 8838 грн. суми бюджетного відшкодування, слід скасувати.

Відповідно до ст.ст. 87, 89, 94 КАС України, понесені позивачем судові витрати відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 7-17, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

1. Скасувати податкове повідомлення-рішення Бучацької МДПІ №192//0 від 24 жовтня 2007р. про зменшення ДП "Ковалівський спиртзавод" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2007 року на суму 8838 грн. 00 коп.

2. Стягнути з Державного бюджету України -

- на користь Державного підприємства "Ковалівський спиртзавод", с.Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, код 00375059 –3,40 грн., сплаченого державного мита.

3. У відповідності до п.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 року №7-93 держмито в сумі 81,60 грн., сплачене згідно з платіжним дорученням № від 30.10.2007р., підлягає поверненню Державному підприємству "Ковалівський спиртзавод", с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, код 00375059, як зайво внесене.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 22 лютого 2008 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                          І.П. Шумський