ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.08 р.                     Справа № 19/133

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: без участі представника

від відповідача: Завгородній К.О., за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Закритого акціонерного товариства “Південтрансбуд” м. Харків

до відповідача Державного підприємства “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (центр) Мінпаливенерго”, м.Донецьк

про стягнення боргу у сумі 20 000, 00 грн.

Закрите акціонерне товариство “Південтрансбуд” м. Харків звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (центр) Мінпаливенерго”, м.Донецьк про стягнення боргу у сумі 20 000, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на простий вексель №4263, акт прийому-передачі векселів від 31.12.03р., вексельну угоду від 31.12.03р., акт пред’явлення векселя до платежу від 12.02.2008р. № 1.

Позивач у судовому засіданні 03.11.2008 р. підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача борг у розмірі 20 000, 00 грн. за простим векселем №4263. Надав для огляду оригінали всіх документів.

Відповідач, Державне підприємство “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр) Мінпаливенерго” м. Донецьк, проти позову не заперечив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розгляд справи відкладався.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представників сторін, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

Державним підприємством “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (центр) Мінпаливенерго” емітований простий вексель №4263 номінальною вартістю 20 000,00 грн., дата складання 10.12.03р., строк платежу 31.12.05р.

Зазначений вексель емітентом був переданий Донецькій Залізниці.

Згідно індосаменту, що міститься на зворотному боці векселя зазначений вексель був переданий Південній залізниці.

В якості оплати за виконані будівельні роботи за договором №8-02-Д-1 від 21.02.02р., що укладений між СТГО „Південна залізниця” та ЗАТ “Південтрансбуд”, відповідно до вексельної угоди від 31.12.2003 р. за актом прийому-передачі векселів від 31.12.03р. вексель №4263 був переданий ЗАТ “Південтрансбуд”, про що на векселі було здійснено відповідний індосамент на користь позивача, який є законним векселедержателем зазначеного векселя.

12.02.08 р. позивач пред’явив до відповідача вимогу щодо оплати векселя, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту пред’явлення векселя до оплати від 12.02.2008р. № 1, та листом № 20 від 17.03.2008 р.

Оригінал простого векселя №4263 та інших наданих позивачем документів оглянуті судом в судовому засіданні; копії, що надані до справи, відповідають оригіналам.

Позивач наполягає, що на час звернення з позовом до суду, вексель відповідачем не сплачений, тому вимагає до стягнення з відповідача 20 000,00 грн.

Оскільки вексель емітовано відповідачем 10.12.03р., вексельні відносини по ньому між сторонами мають регулюватися Уніфікованим Законом про переказні векселі та прості векселі, який набув чинності для України 6 січня 2000 року, після введення в дію для України Женевської конвенції від 07.06.1930 р.

З огляду на норми чинного законодавства та представлені до справи матеріали, слід зазначити наступне.

В силу ст.ст. 5, 14 Закону України “Про цінні папери і фондовий ринок” встановлено, що вексель – цінний папір ( борговий цінний папір), який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

До особи, яка набула право власності на цінний папір, переходять усі посвідчені ним права. Права, посвідчені ордерним цінним папером, передаються шляхом вчинення на цьому папері індосаменту. Індосант відповідає за наявність та здійснення цього права.

Згідно з індосаментом до особи, якій (або у розпорядження якої) передаються права, посвідчені цінним папером (індосата), переходять усі ці права. Індосамент може бути бланковим (без зазначення особи, щодо якої має бути здійснене виконання зобов'язань) або ордерним (із зазначенням такої особи) ( ст. 4 того ж Закону).

Відмова від виконання зобов'язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов'язання або на його недійсність не допускається ( ст. 5 Закону України “Про цінні папери та фондовий ринок”).

Особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим (ст. ст. 16, 77 Уніфікованого Закону “Про переказні векселі та прості векселі”). Така особа має всі права за векселем, у тому числі право вимоги платежу за ним.

Індосамент може не містити найменування особи, на користь якої він вчинений, або може складатися лише з одного підпису індосанта (бланковий індосамент) (ст. 13 Уніфікованого Закону “Про переказні векселі та прості векселі”).

Законний векселедержатель не зобов’язаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними та дійсними. Доведення протилежного – є обов’язком особи, якій пред’явлено вимогу за векселем, якщо вона заперечує проти позову.

Відповідно ст. 33 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, переказний вексель може бути виданий із таким строком платежу: за пред'явленням; у визначений строк від пред'явлення; у визначений строк від дати складання; на визначену дату. Переказні векселі, що містять або інші строки платежу, або передбачають оплату частинами, є недійсними.

До простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів (ст.77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі).

Векселедавець простого векселя зобов’язаний так само, як і акцептант за переказним векселем (ст. 78 Уніфікованого Закону про прості векселі та переказні векселі).

Згідно ст. ст. 43, 53, 77, 78 Уніфікованого закону, векселедержатель має право пред”явити позовні вимоги до векселедавця в разі, якщо не було здійснено платежу за векселем.

Під правом вимоги за векселем розуміється право векселедержателя заявити позов згідно статей 47, 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Якщо вексель не пред'явлений для платежу протягом строку, то боржник має право внести його суму у депозит компетентного органу влади за рахунок на страх і ризик держателя (ст.42, 78 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі).

Строк платежу за векселем №4263 настав, але відповідачем не було здійснено платежу за векселем.

Доказів виконання приписів статті 42 Уніфікованого Закону, відповідачем до матеріалів справи не представлено.

Позовні вимоги до векселедавця, що випливають з простого векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу (ст.ст. 70, 77 Уніфікованого закону…”), тому строк позовної давності за позовами про стягнення заборгованості за векселем до векселедавця простого векселя – три роки з дня настання строку платежу.

Позивач довів, що вексель знаходиться у нього і він має право на задоволення позову та стягнення суми, вказаної у векселі.

Доказів сплати суми (20 000,00 грн.) за простим векселем №4263 відповідачем до матеріалів справи не надано, право позивача на стягнення зазначеної суми підтверджено матеріалами справи, тому вимоги позивача про стягнення 20 000,00 грн. суми по векселю є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, відносяться на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, Господарський суд,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Південтрансбуд” м. Харків до Державного підприємства “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (центр) Мінпаливенерго”, м.Донецьк про стягнення боргу у сумі 20 000, 00 грн.

Стягнути з Державного підприємства “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (центр) Мінпаливенерго”, м. Донецьк на користь Закритого акціонерного товариства “ Південтрансбуд” м. Харків 20 000,00 грн. боргу за простим векселем №4263; 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Текст рішення оголошений в судовому засіданні 10.11.2008 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Вик. Мішина М.О.

Надруковано 3 екземпляри:

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1 – у справу.