ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2008 Справа № 21/61-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач)

суддів – Сизько І.А., Чоха Л.В.

при секретарі –Савін В.Ю.

за участю представників сторін:

позивач: Храпов О.В., Кодолова Ю.А.

відповідач: Гуліда Л.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.07р. у справі № 21/61-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива", с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Добробут-АГРО”, с. Новомилорадівка Криничанського району Дніпропетровської області

про стягнення 34 037 грн. 61 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2007 року у справі № 21/61-07 (суддя Алмазова І.В.) в задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за договором у сумі 34 037 грн. 61 коп. відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що згідно з умовами договору строк оплати племінного поголів’я свиней не встановлений, порушення цього строку відповідачем відсутнє, позовні вимоги в частині стягнення боргу не доведені.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач –ТОВ „Перспектива”, звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про стягнення з СТОВ „Добробут-АГРО” суми боргу у розмірі 32668,00 грн. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник посилається на п.2 ст. 530 ЦК України, відповідно до якого кредитор має право вимагати виконання зобов’язання боржником у будь-який час, а боржник зобов’язаний виконати останнє у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги. Вимогу позивача від 11.05.07р. щодо сплати заборгованості за договором №ЖВ-09 від 23.10.2006р. відповідач залишив без виконання.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, між ТОВ „Перспектива” (продавець) та СТОВ "Добробут - АГРО" (покупець) 23.10.2006 р. було укладено договір №ЖВ-09, відповідно до якого позивач зобов’язався продати відповідачу 35 голів племінних супоросних свиней породи „Велика біла”, а відповідач –прийняти та оплатити племінну продукцію.

Договором посвідчується, що сторонами були узгоджені предмет купівлі-продажу, кількість, якість та ціна товару. Строки та порядок оплати товару спірним договором узгоджені не були. Згоди щодо вказаних строків оплати сторони не дійшли.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України правочин (договір) має вчинятися у формі встановленій законом.

За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З зазначеною нормою узгоджуються приписи ст. 180 Господарського кодексу України щодо істотних умов господарського договору.

З матеріалів справи вбачається, що договір №ЖВ-09 від 23.10.2006р. є договором купівлі-продажу, вимоги до форми та істотні умови якого встановлені у ст.ст. 656 –698 ЦК України. Істотними умовами такого договору являються предмет договору, кількість, якість, ціна та строки та порядок оплати товару.

Фактично за умовами зазначеного договору загальна вартість договору (п.2.2), строк оплати залишкової вартості спірних свиней (п. 3.1.6 договору) та ціна і вартість узгодженої кількості комбікорму і строки його оплати (п.3.2.7) встановлений не був. Неузгодженим являється і порядок оплати товару. Так, в силу п.2.3 договору покупцю належало сплатити аванс за відібраних тварин, розмір якого, на думку колегії суддів, невизначений, оскільки сума зазначена в даному пункті договору може бути прочитана і як 10 тис. грн.., і як 10 грн.

Таким чином, матеріалами справи посвідчується, що сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов зазначеного договору.

Відповідно до частини 8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку, що договір №ЖВ-09 від 23.10.2006р. слід вважати неукладеним.

Окрім того, матеріалами справи заперечується висновок господарського суду про те, що дії сторін з передачі 30 голів племінних свиней були здійснені на виконання спірного договору.

Так, предметом договору №ЖВ-09 від 23.10.2006р. є 35 голів племінних, попередньо злучених з хряками господарства позивача, свиней породи Велика біла, тобто, свиней, які мають особливі ознаки, а саме: це свині –племінні, супоросні, породи Велика біла.

До того ж даним договором сторони узгодили низку взаємних дій, направлених на виконання договору, як то: порядок відбору племінного поголів’я (п. 3.1.1, 3.1.2, 3.2.1), письмове узгодження програми злучки відібраного поголів’я (п. 3.1.3, 3.2.3), проведення перевірки на його супоросність (п. 3.1.4, 3.2.4), відбір проб крові відібраних тварин на аналіз для виключення інфекційних захворювань (п.3.2.2), зважування відібраного поголів’я з переліком індивідуальних вушних номерів (3.2.5) та передачу разом з тваринами відповідних документів, як то: племінних свідоцтв, опису свиней, ветеринарних свідоцтв тощо (3.2.6).

Докази проведення будь-якої з зазначених дій з боку як позивача, так і відповідача в матеріалах справи відсутні.

Вимоги договору щодо ідентифікації тварин та обов’язкової передачі покупцю племінних свідоцтв (сертифікатів) відповідають приписам ст.ст. 10, 13 Закону України „Про племінну справу у тваринництві” та Положення про племінне свідоцтво (сертифікат), затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 29.12.02р. № 416.

Документи в підтвердження цінності племінних тварин відповідачу не передавалися. Дана обставина підтверджується матеріалами справи, не заперечується позивачем і свідчить про те, що позивачем передані відповідачу не племінні, а ремонтні свині, оплату яких і було здійснено відповідачем платіжними дорученнями №17 від 01.11.06р. та №33589/051 від 15.12.06р.; тобто, товар, переданий позивачем відповідачу, не відповідає умовам договору.

За вказаних обставин відсутні підстави вважати дії з передачі свиней відповідачу вчиненими на виконання зобов’язань за договором; взаємовідносини сторін з купівлі-продажу спірного товару являються позадоговірними, внаслідок чого підстав для покладення на відповідача відповідальності за договором №ЖВ-09 від 23.10.06р. не убачається, як обґрунтовано дійшов висновку господарський суд.

З огляду на викладене вимоги позивача про скасування зазначеного рішення являються необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2007 року у справі № 21/61-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Перспектива” - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий І.В. Тищик

Судді: І.А. Сизько

Л.В. Чоха