ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 44/239

03.10.08

За позовом          Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах «Центр державного земельного кадастру»

До          Закритого акціонерного товариства «Токо»

про          стягнення 100 000,00 грн.

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

від позивача           Куць О.Т. –представник

від відповідача не з’явився

Рішення прийняте 14.10.2008 р., оскільки в судовому засіданні 10.09.2008 р. розгляд справи відкладався у відповідності до п. 1 ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 03.10.2008 р. оголошено перерву в порядку ч. 3 ст. 77 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах «Центр державного земельного кадастру»(далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з закритого акціонерного товариства «Токо»(далі –відповідач) 100 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2008 року порушено провадження та призначено розгляд справи на 10.09.2008 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 14.10.2008 року не з’явився, відзив на позовну заяву суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Враховуючи те, що нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 01/12-07-05 за умовами якого позивач (замовник) доручає, а відповідач (виконавець) бере на себе зобов’язання надавати юридичну (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим даним договором.

Пунктом 2.1. договору встановлений перелік правових робіт, які зобов’язався відповідач надавати позивачеві за договором.

Відповідно до п. 4.1. договору виконавець виконує роботи відповідно до «Доручення на виконання робіт», які надає замовник, ці доручення є невід’ємними частинами договору, підписуються керівниками або повноважними представниками замовника та виконавця.

Згідно з п. 4.2. договору сума винагороди, що підлягає оплаті виконавцю розраховується відповідно до «Вартості послуг»або визначається за домовленістю сторін в «Дорученні на виконання робіт».

12.07.2005 р. між позивачем та відповідачем було укладено доручення на виконання робіт № 1, відповідно до якого відповідач зобов’язався захищати інтереси позивача в господарських судах по справі № 30/13. Вартість робіт за дорученням на виконання робіт № 1 становить 260 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.5. договору за роботи, пов’язані з розглядом справ в господарському суді. Замовник протягом 5 днів з дня підписання «Доручення на виконання робіт»перераховує виконавцеві аванс, що становить 100 % планової вартості робіт.

На виконання п. 4.5. договору позивачем було перераховано на користь відповідача грошову суму у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2224 від 22.08.2005 р.

Відповідно до п. п. 5.1.3. договору обов’язковим додатком до договору є акт приймання –передачі виконаних робіт.

В порушення п. п. 5.1.3. договору відповідач проігнорував вимоги позивача про необхідність укласти акт приймання –передачі виконаних відповідачем робіт, про необхідність надання завірених копій документів, які підтверджують факт надання відповідачем юридичної допомоги за договором, та про необхідність проведення остаточних розрахунків (лист № 2198 від 03.12.2007 р., № 1-7/480 від 03.03.2008 р.).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Таким чином, вимога позивача про повернення безпідставно набутої відповідачем грошової суми у розмірі 100 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, позов визнається таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у сумі 1 000,00 грн. та витрати позивача на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 626, 629, 901, 1212ЦК України, ст. ст. 193 ГК України, ст. ст. 1, 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з закритого акціонерного товариства «Токо»(04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 8, кв. 32, ) на користь державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах «Центр державного земельного кадастру»(01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32-А, ) 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. безпідставно набутих грошових коштів, 1 000 (тисяча) грн. 00 коп. державного мита і 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя П.П.Чеберяк