ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.01.08р.

Справа № 41/25-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої фірми "Профі", м. Світловодськ, Кіровоградська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріплекс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 17276,29 грн.

Суддя Орєшкіна Е.В.

В засіданні приймали участь представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Осипова Є.М., довіреність № 154 від 123.05.06 року

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість в розмірі –13280,64 грн., пені –1481,48 грн., інфляційних витрат –2514,17 грн., всього –17276,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань щодо оплати поставленої йому позивачем продукції за умовами укладеного між сторонами договору № 17 від 11.01.05 року.

Відповідач в судове засідання з’явився, проти позову заперечує, просить суд в позові відмовити, посилаючись на те, що:

- 24.12.07 року ним перераховано на користь позивача основну суму боргу у розмірі 13280,64 грн.,

- в частині стягнення з відповідача пені позивачем пропущений строк позовної давності;

- вимога щодо сплати інфляційних збитків позивачем на адресу відповідача не надсилалась, тому відсутні підстави для стягнення 2514,17 грн.

За згодою представника відповідача в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничою фірмою "Профі" та відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріплекс" укладений договір поставки № 17 від 11.01.05 року (далі –договір), пунктом 1.1. якого передбачено зобов’язання продавця (позивача у справі) продати покупцю (відповідачу у справі) товар, зазначений у накладних, які є додатками к договору, та зобов’язання покупця, відповідно, прийняти вказаний товар та його сплатити.

На виконання умов договору та на підставі виданих відповідачем своїм представникам довіреностей на право одержання матеріальних цінностей в період з 06.08.06 року по 05.11.06 року за накладними, копії яких додані до позову (а.с. 7-11), позивачем поставлений відповідачу товар на загальну суму 27568,80 грн.

Згідно з п. 4.1 договору оплата продукції здійснюється шляхом перерахування суми, зазначеної в накладній, на розрахунковий рахунок продавця з відстроченням платежу - 15 банківських днів з моменту поставки.

Позивач посилається на частковий розрахунок відповідача за поставлений товар в сумі 10649,76 грн., до стягнення пред’явлений борг в розмірі 13280,64 грн.

24.12.07 року, тобто після порушення провадження у справі, відповідачем перерахована вказана сума на розрахунковий рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням № 3618, копія якого долучена до матеріалів справи.

Таким чином, в частині стягнення з відповідача суми 13280,64 грн. провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмету спору.

Пунктом 4.2. договору сторонами узгоджено, що у разі прострочення платежів покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Нарахована позивачем сума пені за період з 25.11.06 року по 26.05.07 року становить 1481,48 грн.

Відповідачем заявлено про застосування позовної давності при вирішенні спору в частині стягнення з нього неустойки.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена статтею 257 Цивільного кодексу України тривалістю у три роки.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), у відповідності із ст. 258 Цивільного кодексу України, застосовується скорочена позовна давність тривалістю в один рік.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (п. 1ст. 261 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (п. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови від позову (п. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Суд приймає заперечення відповідача щодо пропущення строку позовної давності за вимогою про стягнення пені, оскільки строк оплати отриманої від позивача продукції у відповідача скінчився , відповідно по кожній накладній,28.08.06 року, 11.09.06 року, 26.09.06 року, 09.10.06 року, 07.11.06 року, 15.11.06 року, 23.11.06 року, 27.11.06 року ( зі спливом 15 банківських днів з моменту отримання продукції) тобто перебіг позовної давності в даному випадку починається з вказаних дат. Таким чином, позивач звернувся до суду 12.12.07 року за захистом свого порушеного права зі спливом строку позовної давності, встановленого законом, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. За період прострочення з 25 листопада 2006 року по 01 грудня 2007 року нарахована позивачем сума інфляційних збитків складає 2514,17 грн.

Вимогу позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків суд вважає обґрунтованою, та підлягаючою задоволенню.

Приймаючи до уваги, що за порушення грошового зобов'язання за договором, з урахуванням часткової оплати відповідачем отриманої продукції, стягненню підлягає сума більша, ніж нарахована позивачем, інфляційні збитки стягуються в межах пред'явленої позивачем суми.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в частині припинення провадження у справі - на відповідача, оскільки сума основного боргу ним перерахована позивачу після порушення провадження у справі.

На підставі вищенаведеного та

керуючись ст. ст. 1, 33, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82 –84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 13280,64 грн - провадження у справі припинити за відсутністю предмету спору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тріплекс” –49024, м. Дніпропетровськ, вул. Красна,21-а, , р/р 902 в АКБ „Кредит-Дніпро”, МФО 305749 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої фірми „Профі” –27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Комарова,109, , р/р 0877 в Світловодській філії АКБ „Національний кредит”, МФО 383136 інфляційні збитки –2514,17 грн. (дві тисячі п’ятсот чотирнадцять грн. 17 коп.) витрати по сплаті державного мита –157,94 грн. (сто п’ятдесят сім грн. 94 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –107,38 (сто сім грн. 38 коп.).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ                                                             Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано 25.01.08 року

Згідно з оригіналом

Пом судді О.А. Лисінська