ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№ 7/125-38.1 (06/191-38.1, 04/95-27.1)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Гончарука П.А.

Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ДП "Енергоринок"

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2007 року

у справі за позовом

до

про

ДП "Енергоринок"

ВАТ "Волиньобленерго"

стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2003 року ДП “Енергоринок” звернулося з позовом до ВАТ “Волиньобленерго” про стягнення 70 296 432,07 грн. заборгованості за електричну енергію, поставлену у період з жовтня 2000 року по лютий 2003 року відповідно до умов укладеного між ними договору № 78/01-ЕР від 28.09.1999 року, 293 754,08 грн. на відшкодування витрат від знецінення коштів внаслідок інфляції та 3 044 746,46 грн. річних, а всього 73 634 931,59 грн.

Рішенням господарського суду Волинської області від 12.08.2003 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ВАТ “Волиньобленерго” на користь ДП “Енергоринок” 57117689,91 грн. заборгованості, 1700 грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У частині стягнення 13178742,16 грн. провадження у справі припинено, а вимоги про стягнення 3338499,53 грн. залишені без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.10.2003 року рішення господарського суду Волинської області від 12.08.2003 року скасовано, а справу передано на новий судовий розгляд.

За наслідками повторного розгляду справи, рішенням господарського суду Волинської області від 23.01.2006 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2007 року у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 14.03.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи, безпідставність відмови у стягненні заборгованості і просить рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, постановивши нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у касаційній скарзі доводи, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та під час перегляду справи в апеляційному порядку, спору щодо обсягів заборгованості за електричну енергію, поставлену відповідачу у період жовтня 2000 року –лютого 2003 року немає.

Після постановлення господарським судом першої інстанції рішення та до його перегляду в апеляційному порядку, сторони уклали дві угоди за №4284/02 від 30.10.2007 року та №4285/02 від 30.10.2007 року, якими узгодили обсяги спірної заборгованості та строки її погашення.

Повторно розглядаючи справу, у межах наданих йому повноважень, апеляційний господарський суд надав оцінку цим угодам і, з урахуванням, того, що угоди №4284/02 від 30.10.2007 року та №4285/02 від 30.10.2007 року набрали чинності з часу їх підписання (п.5.1 договору), укладені вони поза межами судового провадження і їх дійсність не може пов’язуватись із затвердженням судом мирової угоди сторін, укладеної ними 09.10.2007 року, строк платежу за новими угодами не настав і вимог за ними заявлено не було, правомірно постановив про залишення без змін судового рішення, прийнятого за вимогами по договору, який замінено іншими угодами, і підстав для скасування судових рішень, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2007 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        П.А. Гончарук

В.М. Харченко