ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2008 р.

Справа № 9/719/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Разюк Г.П.

суддів:                                        Колоколова С.І

Петрова М.С.

при секретарі судового засідання Бухтіяровій О.Г.

за участю представника від скаржника:

Крижановської І.М. – довіреність № 023/07 від 28.12.07р.,

Штокало О.В. –довіреність № 023/07 від 28.12.07р.,

/відповідач повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги 4.01.08р.- див повідомлення про вручення поштового відправлення №313203),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 04.10.2007р.

по справі № 9/719/07

за позовом скаржника

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Заготівельна фабрика”, м. Миколаїв

про врегулювання розбіжностей за договором

В С Т А Н О В И В :

У липні 2007р. відкрите акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія /далі –ВАТ/ „Миколаївобленерго” звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю /далі –ТОВ/ „Заготівельна фабрика” про зобов’язання відповідача укласти з ВАТ „Миколаївобленерго” Додаткову угоду від 26.06.2007р. та Додаток №10 до договору про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача №44/159 від 28.11.2003р. на умовах проекту, наданого позивачем з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 10.07.2007р. за договором.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 04.10.2007 року (суддя Філінюк І.Г.) у задоволенні позову ВАТ „Миколаївобленерго” відмовлено повністю.

Судове рішення ґрунтується на тому, що зазначені позивачем в Додатковій угоді від 26.06.2007р. та Додатку №10 до договору норми можуть бути включені до умов договору про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача №44/159 від 28.11.2003р. тільки за взаємною згодою сторін та не передбачені умовами Типового договору.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням господарського суду, ВАТ „Миколаївобленерго” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить означене вище рішення господарського суду Миколаївської області скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що судом першої інстанції не прийнято до уваги звернення ВАТ „Миколаївобленерго” з позовною заявою про укладання додаткової угоди та Додатку №10, який конкретизує порядок розрахунків за електричну енергія, що необхідно у зв’язку з набранням чинності нової редакції Правил користування електричною енергією (далі-Правила), та при цьому не врахував, що п. 2.3.3 Типового договору, згідно якого споживач зобов’язувався оплачувати вартість електричної енергії згідно з умовами додатків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії”, тобто текстом типового договору передбачено укладання додатку „Порядок розрахунків”, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та вислухавши пояснення представників скаржника, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення й задоволення скарги, виходячи з такого.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у зв’язку з викладенням Правил користування електричною енергією /далі –ПКЕЕ/ у новій редакції, позивач 26.06.2007р. звернувся до ТОВ „Заготівельна фабрика” з пропозицією щодо укладення Додаткової угоди та Додатку №10 до договору про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача №44/159 від 28.11.2003р.

02.07.2007р. відповідач, листом №20 повернув позивачу екземпляр підписаної Додаткової угоди та Додатку №10 до вказаного вище договору з протоколом розбіжностей для погодження ВАТ „Миколаївобленерго”.

Однак відповідач, не прийнявши протоколи розбіжностей до Додаткової угоди та Додатку №10 в редакції ТОВ „Заготівельна фабрика”, супровідним листом №04-17/624Э від 13.07.2007р. направив на адресу останнього протокол узгодження розбіжностей до вказаних Додаткової угоди та Додатку №10, які відповідачем відхилені, що стало підставою для звернення ВАТ „Миколаївобленерго” з означеним позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо безпідставності позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до вимог частин 2, 3, 4 статті 179 Господарського кодексу /далі –ГК/ України, укладення господарського договору є обов’язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов’язковості укладення договору для певних категорій суб’єктів, при цьому Кабінет Міністрів України, уповноважені ним органи виконавчої влади можуть у визначених законом випадках затверджувати типові договори. При укладенні деяких господарських договорів сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

З матеріалів вбачається, що 28.11.2003р.сторони у справі уклали договір №44/159 про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача, в преамбулі якого узгодили, що при виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором зобов’язуються керуватися Законом України „Про електроенергетику”, Правилами, іншим чинними законодавчими актами України.

З огляду на заявлені позовні вимоги щодо зобов’язання відповідача укласти з ВАТ „Миколаївобленерго” Додаткову угоду від 26.06.2007р. та Додаток №10 до договору №44/159 від 28.11.2003р. на умовах проекту, ним наданого з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 10.07.2007р., колегія суддів приходить до висновку про те, що по-перше, запропоновані ВАТ „Миколаївобленерго” зміни до договору є конкретизацією його умов в бік погіршення стану споживача в правовідносинах сторін, при цьому вони відповідно вимогам ПКЕЕ не є обов’язковими, а по-друге, вимоги Правил у будь-якому випадку підлягають застосуванню сторонами на підставі преамбули вже чинного між сторонами договору, який безумовно має виконуватись позивачем та відповідачем.

Відтак, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність згоди ТОВ „Заготівельна фабрика” на внесення запропонованих позивачем змін, які по суті не є обов’язковими є підставою для відмови у позові.

Таким чином, всі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і не приймаються колегією суддів, оскільки не спростовують висновків місцевого господарського суду.

За таких обставин, апеляційна скарга ВАТ „Миколаївобленерго” не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Миколаївської області від 04.10.2007р. слід залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті державного мита за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 04.10.2007 р. по справі № 9/719/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” –без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Г.П.Разюк

Суддя С.І.Колоколов

Суддя М.С. Петров