ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.02.2008

Справа
№2-16/11928-2007

За
позовом - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

До
відповідача  - Управління пенсійного  фонду
України  в м. Феодосія  АРК (98100, м. Феодосія, вул.  Українська, 44)

Про   визнання протиправним та скасування  рішення

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання
Хлебнікова Н.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача -   не з'явився (клопотання)

Від
відповідача -    не з'явився

Суть
спору: Позивач  Фізична особа  підприємець ОСОБА_1 звернувся  до господарського суду АРК  з
позовною заявою  до відповідача
УПФУ в м. Феодосія  про   визнання
протиправним  та  скасування
рішення  УПФУ  в м. Феодосія
АРК № 806  від 07.05.2007
року  про застосування  фінансових
санкцій  за   неподання
звіту  про   нарахування
та  сплату  внесків на
обов'язкове  державне  пенсійне
страхування  у  строки, визначені  законодавством.

Позовні
вимоги  мотивовані тим, що   рішення
УПФУ  в м. Феодосія № 806 від  07.05.2007 року  не відповідає
вимогам  чинного  законодавства
та йому  суперечить, оскільки   позивач на
його  думку не являється   страхувальником   у розумінні
Закону  України «Про
загальнообов'язкове  державне  пенсійне
страхування»  на підставі  чого він
не  може нести відповідальність  за обов'язок
передбачений п.4 ч.2  ст. 17  Закону України   Про загальнообов'язкове  державне
пенсійне  страхування»

Відповідач
проти  позову заперечує  вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та
не підлягають задоволенню, вказує, що дії
УПФУ  України  в м. Феодосія
відповідають  нормам  діючого
законодавства  України, а рішення,
що  оскаржується є  законним.

Після
вияснення  усіх обставин справи,
та перевірення доказів, суд  віддалявся  для
ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як   вбачається
з  матеріалів  справи
10.04.2007  року  Управлінням
пенсійного фонду  України в  м. Феодосія
був складений акт про несвоєчасне
надання  звітності № 255. Вказаним
актом зафіксований  факт  несвоєчасного
надання  звіту  про нарахування  та
сплаті  сум  страхових
внесків  на
загальнообов'язкове  державне  пенсійне
страхування за 2006 рік. Відповідальність   за
вказане  порушення  передбачена
п. 5  ч. 9  ст. 106
Закону  України «Про загальнообов'язкове  державне
пенсійне  страхування» від
09.07.2003  року № 1058-IV.

07.05.2007  року
Управлінням ПФУ в м. Феодосія
винесено  рішення № 806 відповідно
до якого  до  позивача
на підставі п. 5  ч. 9  ст. 106
Закону  України  «Про загальнообов'язкове  державне
пенсійне  страхування»  за неподання
звіту  про нарахування  та
сплату  внесків  на
обов'язкове  державне  пенсійне
страхування   у  строки, визначені  законодавством  за 2006 рік
застосовані   фінансові  санкції
в сумі 170  грн.

Так,
на думку    позивача  вказане
рішення  безпідставне,
винесено  з порушенням   чинного
законодавства  та   є
таким, що підлягає  скасуванню,
при цьому  позивач посилається   на ст. 14
ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне  пенсійне  страхування»
та вказує, що  для того  щоб
фізична особа  - суб'єкт
підприємницької  діяльності    мала
статус   страхувальника  вона повинна
бути роботодавцем та
використовувати  працю  фізичних
осіб  на умовах  трудового
договору (контракту), однак
позивач вказує, що він не має
найманих  працівників, не
являється роботодавцем, тому він  не  може
прирівнюватися  до  страхувальника   у розумінні
Закону  України «Про
загальнообов'язкове  державне  пенсійне
страхування».

Суд вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фізична  особа
-  підприємець  ОСОБА_1
зареєстрований  в Управлінні  Пенсійного фонду України  в м. Феодосія
як  платник внесків  на загальнообов'язкове  державне
пенсійне  страхування  ( реєстраційний номер НОМЕР_2).

З 01.01.2004  року
набрав чинності Закон України
«Про загальнообов'язкове
державне  пенсійне  страхування»
який  визначає  принципи, засади  та
механізми  функціонування  системи
загальнообов'язкового
державного  пенсійного  страхування. Виключно вказаним законом  визначаються
платники  страхових  внесків, їх
права  та обов'язки, порядок  нарахування, обчислення  та
сплати   страхових  внесків, стягнення  заборгованості  за цими внесками.

Згідно до ст. 14  Закону
України  Закону  України «Про загальнообов'язкове  державне
пенсійне  страхування» від
09.07.2003  року № 1058-IV  страхувальниками відповідно до цього Закону
є:  роботодавці: підприємства, установи і
організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми
власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно
ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб
- суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які
використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або
на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами
цивільно-правового характеру, а також
застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині
першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до  п. 3
ст. 11  Закону  України № 1058-IV  від 09.07.2003  року
загальнообов'язковому
державному  пенсійному  страхуванню
підлягають  фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени
сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Таким чином, суд  приходить до висновку, що   страхувальник  зобов'язаний
надавати  звітність   до
територіальних   органів
Пенсійного  фонду  у строки, в порядку  та по
формі, встановлено  Пенсійним
фондом.

Згідно  до  п.
11  Інструкції  про порядок
нарахування  та  сплати
страхувальниками  та застрахованими  особами
внесків  на
загальнообов'язкове  державне  пенсійне
страхування   до  Пенсійного
фонду  України, яка  затверджена
постановою  правління  ПФУ
від 19.12.2003  року

За №
21-1, зареєстрована в Мін'юсті
16.01.2004  року № 64/8663,
звіт  про нарахування   та сплати сум  страхових
внесків  на
загальнообов'язкове  державне  пенсійне
страхування  за   рік
подається  не  пізніше
ніж  до 01  квітня року, що  слідує
за звітним, тобто   звіт про   нарахування
та сплату  сум  страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне  пенсійне  страхування
за 2006  рік  має
бути  наданий до 01.04.2007  року.

Відповідно
до   п. 5
ч. 9  ст. 106  Закону
України  «Про загальнообов'язкове  державне
пенсійне  страхування» виконавчі
органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції:  у разі ухилення страхувальників, зазначених у
пунктах 1 - 5 статті 14 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про
взяття на облік в територіальних органах Пенсійного фонду накладається штраф у
розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які підлягають сплаті за період
ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на
облік, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким  чином, суд приходить до висновку, що дії  Управління ПФУ в м. Феодосії  відповідають
нормам  діючого законодавства  України, а рішення № 806  від 07.05.207
року  являється законним.

При
вказаних обставинах суд вважає  в  задоволенні позову підлягає відмовити.

В
порядку ст. 71 КАС України на позивачі лежить обов'язок доведення тих обставин,
на які він посилається як на підставу
своїх вимог.

Вступна
та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні 18.02.2008р.

Постанова
складена у повному обсязі та підписана
25.02.2008 року .

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

П О
С Т А Н О В И В:

В
позові  відмовити

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського
суду через  господарський суд АР Крим
шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови
в повному обсязі, з  подальшим поданням
апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (
ст. 254 КАС України

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Омельченко В.А.