ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.08
Справа
№ 23/9

Господарський суд Львівської області у
складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б.,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Суб”єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Городок,

до
відповідача 1
Суб”єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, м. Городок,

до
відповідача 2
Суб”єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, м. Городок,

третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Городоцька районна спілка споживчих
товариств, м. Городок,

про усунення перешкод в користуванні
майном

За
участю представників:

від
позивача  -
ОСОБА_1.,

від
відповідача 1 - не
з”явився,

від
відповідача 2 -не
з”явився,

від
третьої особи -
Нащочин Є.М.

Суть
спору:           Суб”єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1. звернувся до господарського суду Львівської області з позовом про
зобов”язання суб”єктів підприємницької діяльності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні належним позивачу приміщенням загальною площею 85,4 м
кв., яке знаходиться у будинкуАДРЕСА_1шляхом його звільнення. Позовні вимоги
мотивовані тим, зокрема,  що позивачем
придбано у Городоцької районної спілки споживчих товариств нежитлове приміщення
загальною площею 85,4 кв.м у будинкуАДРЕСА_1
на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом
Городоцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 10.10.2007 р.,
зареєстровано за № 2643. Городоцька районна спілка споживчих товариств повідомляла
відповідачів про необхідність звільнення придбаного позивачем приміщення.
Відповідачі займали спірне приміщення на підставі договорів оренди, відповідно
до п. 6.4. яких ці договори припиняються внаслідок продажу об”єкту. В зв”язку з
продажем об”єкту договори оренди, на думку позивача, припинились. Проте
відповідачі надалі безпідставно користуються належним йому на праві власності
приміщенням і відмовляються звільнити його. Крім цього, позовні вимоги
мотивовані нормами ст.ст. 317, 319, 325, 386, 387, 390, 391, 399, 530, 663, 611
ЦК України.

У судовому засіданні, призначеному на
24.01.2008 р., оголошувалась перерва до 14.02.2008 р. у продовжене після переви
судове засідання відповідачі явку свого представника не забезпечили.

Позивач
у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Заслухавши
пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши наявні у справі
докази, господарський суд Львівської області дійшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суб”єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1. обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що він
придбав на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2007 р. нежитлове
приміщення і як, власник нерухомого майна, згідно з ст. 319 ЦК України вправі
володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та
вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідачі
знаходяться у належному йому, як суб”єкту підприємницької діяльності,
приміщенні без установлених законом підстав. Відтак, він, як власник, на
підставі ст. 391 ЦК України має право вимагати від відповідачів усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Однак,  як вбачається з Заяви від
21.09.2007 р., Протоколу аукціону від 27.09.2007 р., Договору купівлі-продажу
10.10.2007 р., витягу з Державного реєстру правочинів від 10.10.2007 р. та
Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.10.2007 р.,
приміщення АДРЕСА_1 придбані фізичною особою, громадянинином ОСОБА_1, який діяв
на підставі паспорта НОМЕР_1, виданого Городоцьким РВ УМВС України у Львівській
області 22.02.2002 р. У матеріалах справи відсутні та стронами суду не подані
докази, які б свідчили, що майно придбане суб”єктом підприємницької діяльності.
Навпаки, представник третьої особи повідомила суду, що заяву на участь в
аукціоні подавав та участь в аукціоні приймав громадянин  ОСОБА_1. як фізична особа, свідоцтво про
державну реєстрацію в якості суб”єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1 для участі в аукціоні не подавалось. Позивачем у судовому засіданні
визнано той факт, що майно придбане ним як фізичною особою -громадянином.
Відповідно до ч. 1 п. 1. п. 2 Положення про паспорт громадянина України,
затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. №
2503-ХІІ, в редакції постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 р. №
3423-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника
та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання
цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень
іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України,
якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Паспорт громадянина
України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України паспортною
службою органів внутрішніх справ (далі - паспортною службою) після досягнення
16-річного віку. З наведеного вбачається, що паспорт громадянина України не є
документом, який засвідчує факт реєстрації громадянина в якості фізичної особи
- підприємця. Таким документом згідно з ст. 1 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” є свідоцтво про
державну реєстрацію. За таких обставин, право власності на придбані за
договором купівлі-продажу від 10 жовтня 2007 р. нежитлові приміщення виникло у
фізичної особи - громадянина ОСОБА_1. Відтак, право власності суб”єкта
підприємницької діяльності -позивача у справі, не порушене. Таке порушення може
мати місце лише стосовно права власності фізичної особи. Проте спори про захист
прав фізичних осіб не підлягають розгляду в господарських судах України. Такі
спори розглядаються судами загальної юрисдикції. Враховуючи, що до
господарського суду за захистом порушеного права звернувся суб”єкт
підприємницької діяльності -фізична особа, господарський суд, встановивши, що
право власності суб”єкта підприємницької діяльності не порушене, дійшов
висновку про відмову у позові. Вирішуючи спір у справі, господарський суд бере
до уваги й ту обставину, що законодавством України обмежень щодо кола
суб”єктів, які вправі придбавати нежитлові приміщення, не встановлено.

Судові
витрати у справі на підставі ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 547, 549, 611 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49, 75,
82, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. У
задоволенні позову відмовити повністю.

2.
Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

3. Рішення може бути
оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя