СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

22 січня 2008 року

Справа № 20-9/213

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Ткаченка М.І.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача: Кушнова А.О., дов. № б/н від 19.09.2007 р. (Приватне підприємство "СУАР");

відповідача: Куцеконь Р.І., дов. № 38/188 від 08.04.2005 р. (Управління Міністерства Внутрішніх справ України в місті Севастополі);

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "СУАР" на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя Рибіна С.А.) від 19 листопада 2007 року по справі № 20-9/213

за позовом           Приватного підприємства "СУАР" (вул. Шостака, 7,Севастополь,99045)

до           Управління Міністерства Внутрішніх справ України в місті Севастополі (вул. Пушкіна, 10,Севастополь,99011)

про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Севастополя від 19 листопада 2007 року у справі № 20-9/213 у задоволені адміністративного позову Приватного підприємства „СУАР” до Управління Міністерства Внутрішніх справ України в місті Севастополі про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим актом, Приватне підприємство „СУАР” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, котрим позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме:

-          підсудність даного спору господарському суду як окружному адміністративному суду визначена позивачем вірно, виходячи із змісту правовідносин, які стали підставою для звернення до суду та на підставі статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України;

-          вимога про визнання відсутності компетенції (повноважень) по проведенню перевірки АЗС позивача у відсутності даних про порушення законодавства, що регулює фінансову, господарську та іншу підприємницьку діяльність, які тягнуть кримінальну відповідальність, є правомірною та законною, тоді як відповідач не довів, що діяв на підставі та в межах повноважень, наданих законом;

-          відеозапис є слідчою дією, яку може проводити слідчий при порушеній кримінальній справі, тому підстав для відео фіксації ходу перевірки у працівників міліції не було;

-          вилучення зразків продукції (бензину), могло бути реалізовано тільки на підставі рішення суду про проведення таких дій, однак ніякого рішення суду у працівників міліції не було, тим самим відбір зразків бензину для проведення дослідження його якості, проведений з перевищенням службових повноважень.

В судовому засіданні відповідач надав відзив в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 22 січня 2008 року, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі судді Дугаренко О.В. та з метою дотримання графіку розгляду справ, суддю Дугаренко О.В замінено на суддю Котлярову О.Л.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

1 серпня 2007 року службовцями Відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в місті Севастополі проведена оперативна перевірка господарської діяльності (з питань якості палива, дотримання правил реалізації нафтопродуктів) Приватного підприємства „СУАР”, яка здійснюється ним на його АЗС, розташованої за адресою: 99040, місто Севастополь, вулиця Хрустальова, 62.

Перевірка проводилась на підставі направлення № 177 (форма направлення затверджена наказом МВС України № 1110 від 11 листопада 2006 року) виданого 1 серпня 2007 року начальником Відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в місті Севастополі майором міліції Мельниченко Г.В.

Підставою для проведення перевірки господарської діяльності Приватного підприємства „СУАР” послужив рапорт, який зареєстрований за № 472-т від 31 липня 2007 року та мав закритий гриф, що підтверджується листом УМВС України в місті Севастополі № 4/356 від 20 вересня 2007 року.

Директору підприємства вищезазначене направлення було пред'явлено, про ще свідчить його особистий підпис на цьому направлені з відміткою «ознайомлений».

В журналі реєстрації перевірок зафіксовані підписі чотирьох перевіряючих: зазначенням у відповідної графі номеру службового посвідчення.

Фіксація перевірки проводилась за допомогою відеокамери у відповідності з пунктом 12 статті 11 Закону України „Про міліцію”.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіряючими Відділу Державної служби боротьби з економічною злочиністю УМВС України в місті Севастополі в ході перевірки проведені наступні дії:

- вивчені документи, на підставі яких підприємство здійснює господарську діяльність, тобто роздрібна реалізації нафтопродуктів, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію Приватного підприємства „СУАР” від 23 травня 1997 року, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 31 грудня 2004 року, торговий патент виданий 19 квітня 2007 року, паспорт № 623 на бензин автомобільний А-95, паспорт № 253 на бензин автомобільний А-98, сертифікат відповідності на бензин автомобільний А-95, сертифікат відповідності на бензин автомобільний А-98;

-          за усною згодою директора підприємства здійснений відбір проб бензину А-98, А-95, для проведення досліджень з метою встановлення його відповідності ДСТУ.

Відповідно висновку науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС (України в місті Севастополі № 477 від 7 серпня 2007 року надані зразки нафтопродуктів є бензином марок А-98, А-95 та відповідають вимогам ДСТУ 4063-2001.

У висновку по перевірці дотримання правил реалізації нафтопродуктів на АЗС розташованій за адресою: місто Севастополь, вулиця Хрустальова, 62, яка належить Приватному підприємству „СУАР” зазначено, що порушень діючого законодавства не встановлено, що перевірка підлягає припиненню.

Вказані обставини явилися підставою для звернення Приватного підприємства „СУАР” до господарського суду з позовом до Управління Міністерства Внутрішніх справ України в місті Севастополі про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень.

Постановою господарського суду міста Севастополя від 19 листопада 2007 року у справі № 20-9/213 у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, вважає, що підстави для скасування постанови суду і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Статтею 1 Закону України „Про міліцію” встановлено, що міліція в Україні є державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до статті 2 вищевказаного Закону України міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну; виконавчу та охоронну функції. Вона складається

підрозділів: кримінальної міліції; міліції громадської безпеки; місцевої міліції;

транспортної міліції; державної автомобільної інспекції; міліції охорони; судової міліції; спеціальної міліції.

Згідно із пунктом 1 Положення „Про Державну службу боротьби з економічно: злочинністю”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 510 від 5 липня 1999 року (далі - Положення), Державна служба боротьби з економічною злочинністю є складовою частиною кримінальної міліції системи МВС. До складу Державної служби боротьби з економічною злочинністю входять Департамент державної служби боротьби з економічної

злочинністю МВС, управління, відділи, відділення Державної служби боротьби

економічною злочинністю головних управлінь МВС в АР Крим, місті Києві та Київській області, управлінь МВС в областях, місті Севастополі та на транспорті, відділи, відділення (групи) Державної служби боротьби з економічною злочинністю міських, районних управлінь та відділів, лінійних управлінь, відділів, відділень, пунктів, підрозділів спеціальної міліції.

У складі Державної служби боротьби з економічною злочинності

можуть утворюватися спеціальні підрозділи, у тому числі міжрайонні, для боротьби найбільш небезпечними злочинами у пріоритетних напрямах діяльності.

Відповідно до пункту 2 Положення Державна служба боротьби з економічною злочинністю в своїй діяльності керується Конституцією і законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням, в також нормативними актами МВС.

Пунктом 12 статті 11 Закону України „Про міліцію” встановлено, що міліції до виконання покладених на неї обов'язків надається право: проводити кіно-, фото-звукофіксацію як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень.

Статтею 6 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність” визначені підстави для проведення оперативно-розшукової діяльності. Зазначені підстави можуть міститися в заявах, повідомленнях громадян, посадових осіб, громадських організації засобів масової інформації, у письмових дорученнях і постановах слідчого, вказівка прокурора, ухвалах суду в кримінальних справах, що знаходяться в його проваджені матеріали органів дізнання, інших правоохоронних органів, у запитах оперативні підрозділів міжнародних правоохоронних органів та організацій інших держав, а також запитах повноважних державних органів, установ та організацій, визначених Кабінетом Міністрів України, про перевірку осіб у зв'язку з їх допуском до державної таємниці і до роботи з ядерними матеріалами та на ядерних установках.

Відповідно пунктів 12, 13 статті 8 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність” оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності надається право: мати гласних і негласних штатних та позаштатних працівників встановлювати конфіденційне співробітництво з особами на засадах добровільності.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для перевірки був рапорт співробітника на          підставі отриманих даних, а саме, рапорт співробітника який зареєстрований за № 472-т від 31 липня 2007 року.

Пунктом 13 статті 9 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність” встановлено, що не підлягають передачі і розголошенню результати оперативно-розшукової діяльності, які відповідно до законодавства України становлять державну таємницю, а також відомості, що стосуються особистого життя, честі, гідності людини. За передачу і розголошення цих відомостей працівники оперативних підрозділів, а також особи, яким ці відомості були довірені при здійсненні оперативно-розшукової діяльності чи стали відомі по службі або роботі, підлягають відповідальності згідно з чинним законодавством, крім випадків розголошення інформації про незаконні дії, що порушують права людини.

Відповідно до статті 10 Закону України „Про міліцію” встановлено, що міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана: приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення.

Міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право: вимагати від керівників підприємств, установ і організацій пояснення по фактах порушення законодавства, перевірка додержання якого віднесена до компетенції міліції , а також у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, проводити перевірки по фактах порушення законодавства, контроль за додержанням якого віднесено до компетенції міліції, вимагати проведення інвентаризацій і ревізій відповідних сфер фінансово-господарської діяльності.

Органи міліції вправі приступити до проведення перевірки суб'єктів господарської діяльності за умови наявності направлення на перевірку, яке складається за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України. У направленні на перевірку зазначаються дата його видачі, назва підрозділу міліції, мета, вид, підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб підрозділу міліції, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника підрозділу міліції, скріпленого печаткою органу міліції; за рішенням суду в присутності понятих та керівників підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, щодо яких проводиться перевірка, витребувати і вилучати оригінали документів, що свідчать про правопорушення, зразки сировини і продукції, а до ухвалення і          такого рішення суду - в присутності понятих та керівників підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, щодо яких проводиться перевірка, вивчати документи, що свідчать про правопорушення, за рахунок відповідного органу міліції робити з них копії із залишенням особам, щодо яких проводиться перевірка, опису документів, з яких виготовлено копії, опечатувати каси, склади та архіви на термін не більше 24 годин з моменту такого

опечатування, зазначеного в протоколі (пункт 24 статті 11 Закону України „Про міліцію”).

Як вбачається з матеріалів справи, надане до матеріалів справи направлення відповідає вищезазначеним вимогам чинного законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції, вказані дії особи, яка його видала, не кім не оскаржені, неправомірними у встановленому порядку не визнавалися.

Відповідно пункту 5 Положення „Про Державну службу боротьби з економічною злочинністю” підрозділи Державної служби боротьби з економічною злочинністю користуються правами, передбаченими Законами України „Про міліцію”, „Про оперативно-розшукову діяльність”, Кримінально-процесуальним кодексом України. Зокрема, за наявності даних про порушення законодавства, що регулює фінансову, господарську та іншу підприємницьку діяльність, які тягнуть за собою кримінальну відповідальність, працівники Державної служби боротьби з економічною злочинністю мають право:

1) безперешкодно входити до приміщень підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності (крім іноземних дипломатичних представництв), до виробничих приміщень, складів, сховищ, що використовуються громадянами для заняття підприємництвом;

2) проводити за участю власника, його представників огляд виробничих, складських, торговельних, службових приміщень, транспортних засобів та інших місць зберігання майна і його використання; вилучати необхідні матеріали про кредитні та фінансові операції, матеріальні цінності

кошти, а також сировину і продукцію в установленому законодавством порядку; опечатувати каси, приміщення і місця зберігання документів, грошей і товарно-матеріальних цінностей; проводити контрольні закупки і інші.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що службовцями Відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в місті Севастополі проведена оперативна перевірка господарської діяльності (з питань якості палива, дотримання правил реалізації нафтопродуктів) Приватного підприємства „СУАР” правомірно, а саме, на підставі норм діючого законодавства: Закону України „Про міліцію”; Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність”, Кримінально-процесуального кодексу України, Положення „Про Державну службу боротьби з економічною злочинністю” затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 510 від 5 липня 1999 року.

Правомірність дій службовців Відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в місті Севастополі підтверджується матеріалами справи.

Отже, у судовій колегії не має підстав для визнання противоправними дій по проведенню Відділом Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в місті Севастополі перевірки 1 серпня 2007 року господарської діяльності Приватного підприємства „СУАР”.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії Відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в місті Севастополі відносно Приватного підприємства „СУАР” є законними та обґрунтованими.

Висновки, зроблені позивачем у апеляційній скарзі є хибними.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що постанова у справі прийнята при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги Приватного підприємства "СУАР", викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 195, 198 (пункт 1), 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "СУАР" залишити без задоволення.

Постанову господарського суду міста Севастополя від 19 листопада 2007 року по справі № 20-9/213 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        М.І. Ткаченко

Судді                                                                      І.В. Антонова

О.Л. Котлярова