ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 січня 2008 р.

№ 30/272

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Карабаня В.Я.

суддів :

Ковтонюк Л.В., Чабана В.В.

розглянувши матеріали касаційної
скарги

Шевченківської районної у м.
Києві ради

на рішення

господарського суду м. Києва від
26.06.2007

у справі

№
30/272

господарського суду

м. Києва

за позовом

Музичного Фонду Спілки
композиторів України

до

Головного управління комунальної
власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради

про

визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Вищий господарський суд України
здійснює перегляд за касаційною скаргою рішення місцевого господарського суду
та постанови апеляційного господарського суду з урахуванням особливостей
передбачених розділом ХІІ1 Господарського процесуального кодексу
України.

Так зокрема, статтею 1111
ГПК України, встановлено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншій
стороні (сторонам) у справі копії касаційної скарги і доданих до неї
документів, які у цієї сторони відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України, до
касаційної скарги додаються докази надсилання копії касаційної скарги і доданих
до неї матеріалів іншій стороні у справі.

До касаційної скарги Шевченківської
районної у м. Києві ради (без номера і дати), на доказ виконання вимог
зазначеної статті, додано поштові квитанції № 9396 та № 9397 від 27.08.2007 та
відповідні описи вкладення у цінний лист від 27.08.2007.

Однак, вказані документи не можуть
свідчити про належне виконання вимог процесуального закону, оскільки вони
підтверджують надіслання копії касаційної скарги (без номера і дати), яка раніше
направлялась, і яку, ухвалою Вищого господарського суду України від 05.10.2007,
повернуто без розгляду.

Підставою для повернення цієї
касаційної скарги без розгляду було те, що в оскаржуваному судовому рішенні від
26.06.2007 та рішенні Київської міської ради від 27.12.2001 за № 208/1642, на
яке в обґрунтування своїх вимог послався скаржник, йдеться про різні адреси
спірного майна. В повторно поданій касаційній скарзі Шевченківська районна у м.
Києві рада, наводить відповідні пояснення цим розбіжностям та подала нові
докази, але, як вбачається з матеріалів касаційної скарги, не надіслала їх
сторонам, що позбавляє останніх можливості подати відповідні заперечення.

Зазначена обставина, відповідно до
п. 3 ст. 1113 ГПК України є підставою для повернення касаційної
скарги без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу
заявника на ту обставину, що згідно ст. 107 ГПК України, на рішення місцевого
господарського суду, що набрало законної сили та постанову апеляційного
господарського суду касаційну скаргу мають право подати сторони у справі, а
також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення
чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

В коментарі до згаданої статті ГПК
зазначено, що рішення слід вважати таким, що прийнято про права та обов'язки
осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо:

1) в описовій чи мотивувальній
частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов'язки цих
осіб. Таке рішення порушує не тільки матеріальні права осіб, не залучених до
участі у справі, а й їхнє право на судовий захист;

2) у резолютивній частині суд прямо
вказав про права та обов'язки цих осіб.

В касаційній скарзі Шевченківської
районної у м. Києві ради не зазначено про те, що в описовій чи мотивувальній
частині оскаржуваного рішення містяться висновки або судження суду про права та
обов'язки касатора. Не зазначено в касаційній скарзі і те, що в резолютивній
частині спірного рішення суду прямо вказано на права та обов'язки касатора.

В доданій до касаційної скарги копії
рішення господарського суду м. Києва від 26.06.2007 про це також не йдеться.

Що стосується рішення ІХ сесії
ХХІІІ скликання Київської міської ради від 27.12.2001 № 208/1642, на яке
посилається скаржник як на доказ набуття ним права власності на спірний об'єкт,
то слід зазначити, що чинне законодавство України на передбачає такий спосіб
набуття права власності.

Крім того, із змісту позовної заяви
вбачається, що вказаний спір виник саме з приводу не визнання за Музичним
фондом України Спілки композиторів України права власності на нежилі
приміщення, які, як стверджує позивач, були збудовані на кошти цього фонду.

Із копії рішення господарського
суду м. Києва від 26.06.2007, доданого до касаційної скарги, випливає, що при
дослідженні наданих сторонами доказів суд дійшов висновку, що позивач є
власником спірного майна.

Доказів, які б підтверджували
помилковість цього висновку, касатор не подав.

За таких обставин немає підстав
вважати, що скаржник подав беззаперечні докази порушення прийнятим у справі
рішенням його прав та охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 86, ст. 107, п. 3 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И
В:

Повернути касаційну скаргу
Шевченківської районної у м. Києві ради б/н без розгляду.

Головуючий  суддя
В.Карабань

Судді
Л.Ковтонюк

В.Чабан