ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"13" березня 2008 р.

Справа № 4/22

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.,за участю секретаря судового засідання Волоткевича А.В. розглянув матеріали справи № 4/22,

за позовом: Знам'янського міжрайонного прокурора в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в м. Знам'янка, 27400, Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Луначарського, 12,

до відповідача: Приватного підприємства "Євростандарт", 27400, Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. 70 років Жовтня, 50,

про стягнення 3 066, 25 грн.

час прийняття: 10 год. 35 хв.

Представники сторін:

від прокуратури - Олаг О.С., посвідчення № 352;

від позивача - Лапіна Н.І., довіреність № 2 від 12.03.2008 року;

від відповідача - участі не брав, про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України. Рекомендоване поштове повідомлення 32604024 вручене відповідачу 26.01.2008 року.

Про причини неявки або про відкладення розгляду справи відповідач суду не направляв повідомлення. Пояснень чи можливих заперечень до суду не подав.

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов про стягнення з приватного підприємства "Євростандарт", 27400, Кіровоградська область, м. Знам'янка на користь управління Пенсійного фонду України в м. Знам'янка заборгованості по сплаті страхових внесків - недоїмки в сумі 3066 грн.25 коп. за період з серпня по жовтень 2007 року включно.

Відповідач відзиву на позов не надав, позовні вимоги не заперечив.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури та позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 з наступними змінами та доповненнями, управління пенсійного фонду України є органом виконавчої влади на місцях та утворюють систему органів Фонду, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах району.

Згідно п.1 вказаного „Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах”, управління контролює надходження збору та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати збору.

Управління має право вживати в установленому законодавством порядку заходів, спрямованих на стягнення не внесених своєчасно сум збору разом з нарахованою пенею, а також застосовувати штрафні санкції відповідно до законодавства.

Відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду як платник внесків.

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України № 1058 „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який вступив в силу з 01.01.2004 року, передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки

Відповідно до ст. 8 „Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону - 1058), до страхових внесків відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 18, 19, 20 п.п. 1 п. 8 Розділу 15 Закону-1058 страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за ставкою 32% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об’єкті оподаткування застрахованих осіб – найманих працівників за ставкою 1-2% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з п.6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Матеріали справи свідчать, що заборгованість відповідача складає 3066 грн. 25 коп., з яких нараховані відповідачем страхові внески за вересень та жовтень 2007 року відповідно 1211 грн. 73 коп. та 1320 грн.20 коп. не були сплачені повністю, а за серпень 2007 року з нарахованої до сплати суми 1173 грн. 53 коп. сплачено 11.10.2007 року лише 639 грн.

Зазначене підтверджується копіями розрахунків зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування за вересень та жовтень 2007 року, які підписані повноважними представниками відповідача та фактично є його узгодженим зобов'язанням перед позивачем.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідач господарському суду не подав.

За вказаних обставин позовні вимоги прокурора та позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі 3066 грн.25 коп.

У відповідності до ст.60 КАС України прокурор вправі звертатись до суду для захисту інтересів держави в особі органів Пенсійного фонду.

Керуючись Законами України № 1058 „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, ст.ст. 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Євростандарт", 27400, Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. 70 років Жовтня, 50 (р/р 3741 ПВ філія № 16 ПІБ, МФО 323301, ) заборгованість у вигляді недоїмки по страхових внесках в розмірі 3066 грн. 25 коп. за період з серпня 2007 року по жовтень 2007 року включно на користь управління Пенсійного Фонду України в м. Знам'янка вул. Луначарського 12 (р/р 29 в КОУ ВАТ "Держощадбанк України" , МФО 323475, ).

Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі 14 березня 2008 року.

Суддя

Ю. І. Хилько