Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" січня 2008 р.

Справа № 5/2463

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Зінченко О.В. - дов. №01-29-11 від 09.01.08р.

від відповідача Заворотнюк М.С. - дор. від 20.08.07р.

Розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Київський річковий порт" (м. Київ)

до Споживчого товариства "ІБР" (смт. Чуднів)

про стягнення 41925,16 грн.

Спір розглядається в більш тривалий термін, ніж передбачено ч.1 ст. 69 ГПК України у відповідності до ч.3 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 41925,16 грн. суми попередньої оплати згідно договору поставки №12-74/06, з яких 40871,75 грн. - сума основного боргу, 204,91 грн. - 3% річних, 848,50 грн. - інфляційні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснив, що позивач перерахував попередню оплату відповідачеві згідно умов договору, укладеного між сторонами, на яку відповідач повинен був поставити товар. Оскільки товар не був поставлений до закінчення дії договору, то відповідно до ст.530 ЦК України було виставлено вимогу (претензію), яку відповідач залишив без відповіді і без задоволення.

Представник відповідача в засіданні суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує. Пояснив, що претензію (вимогу) отримав. Не поставив товар, так як відповідач здійснює безгрейферне вивантажування, то залізниця відмовляється видавати вагони. Крім того, вважає, що у відповідача зобов'язання не було грошовим.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір поставки №12-74/06, додаткові угоди, специфікації до договору, видаткові накладні, виписки з банку, претензію, розрахунок позовних вимог, свідоцтво про державну реєстрацію, статут, довідку про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.02.06р. між сторонами був укладений договір поставки №12-74/06 від24.02.06р., (а.с.16-17), відповідно до умов якого відповідач (продавець) зобов'язується поставити і передати у власність позивача (покупця) товар - щебінь гранітний українського походження, а позивач зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Згідно п. 4.1 даного договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються на умовах 100% попередньої оплати за конкретну партію товару.

Продавець за свій рахунок замовляє необхідну кількість вагонів для перевезення партії товару по договору (п.8.1 договору).

На виконання умов договору, позивач перерахував на рахунок відповідача передоплату в сумі 403828,03 грн., що підтверджується банківськими виписками №587 від 01.03.06р. на суму 27997,20 грн., №997 від 09.03.06р. на суму 28694,40 грн., №696 від 09.03.06р. на суму 28694,40 грн., №1310 від 18.04.06р. на суму 143472,00 грн., №2028 від 31.05.06р. на суму 100000,00 грн., №2029 від 31.05.06р. на суму 23861,20 грн., №2031 від 01.06.06р. на суму 40000,00 грн. та №2677 від 07.07.06р. на суму 11108,83 грн. (а.с.46).

Проте, відповідач свої зобов'язання по договору щодо своєчасної поставки товару виконав частково, поставивши позивачеві товар на загальну суму 362956,28 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000009 від 20.03.06р., №РН-0000008 від 04.03.06р., №РН-0000010 від 20.03.06р., №РН-0000011 від 28.03.06р., №РН-0000020 від 19.04.06р., №РН-0000022 від 20.05.06р., №РН-0000025 від 01.06.06р., №РН-0000026 від 03.06.06р., №РН-0000028 від 05.06.06р., №РН-0000052 від 03.07.06р., №РН-0000058 від 14.07.06р., №РН-0000063 від 30.07.06р., №РН-0000044 від 09.06.06р., №РН-0000527 від 03.12.06р., №РН-0000525 від 24.11.06р., №РН-0000528 від 09.12.06р., №РНО-000001 від 23.01.07р., №РН-0000006 від 01.02.07р., №РНО-000007 від 02.03.07р. та залізничною накладною №32726003 (а.с. 25-45).

26.07.07р. позивач направив відповідачеві вимогу (претензію) №01-29-742 від 25.07.07р. (а.с.22-24) з вимогою повернути суму попередньої оплати, яку відповідач залишив без відповіді та без задоволення.

Про факт отримання від позивача вказаної претензії не заперечував представник відповідача в засіданні суду.

Тому станом на день звернення з позовом до суду та станом на день розгляду справи в суді, за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 40871,75 грн. (403828,03 грн. - 362956,28 грн.).

Зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (п.1 ст. 712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (п.2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 2. ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Київський річковий порт" в частині стягнення основного боргу в сумі 40871,75 грн. обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 204,91 грн. та інфляційних в розмірі 848,50 грн.

Проте, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання г р о ш о в о г о зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, суд вважає що невиконане відповідачем зобов'язання перед позивачем не є грошовим, оскільки відповідно до договору, постачальник (відповідач) зобов'язується передати товар у власність покупця (позивача).

Крім того, з врахуванням приписів ч.3 ст.693 ЦК України, на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст.536 ЦК України, а не 3% річних та інфляційні відповідно до ст.625 ЦК України, які нарахував позивач.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема: договором, виписками з банку, вимогою про повернення попередньої оплати, про що суд зазначив вище. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення попередньої оплати в сумі 40871,75 грн. обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню. А в решті позову відмовляє.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно- технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 655, 693, 712 ЦК України, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Споживчого товариства "ІБР", Житомирська область, смт. Чуднів, вул. 50-річчя Жовтня, 71, р/р 260084436 в банку АБ "Кліринговий Дім" м. Києва, МФО 300647,

на користь Відкритого акціонерного товариства "Київський річковий порт", м. Київ, вул. Верхній Вал, 70, р/р 286 в ВАТ "ВІ Ей Бі Банк" м. Києва, МФО 321637,

- 40871,75 грн. - боргу;

- 408,72 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 115,04 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 3-ох% річних в сумі 204,91 грн та інфляційних в розмірі 848,50 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання мотивованої частини рішення у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя

Брагіна Я.В.

Дата підписання рішення: 11 січня 2008 року

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу