ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2008 Справа № 16/48

за позовом Закритого акціонерного товариства "Пласт"

до Полтавського виробничо-споживчого товариства з обмеженою відповідальністю "Факторія ЛТД"

про стягнення грошових коштів у сумі 3600,00грн                                                                                                     Суддя О.М.Тимощенко

Представники сторін:

від позивача: Білоцька М.М., дов.№2 від 08.01.08р.

від відповідача: відсутні

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення 3600,00 грн. заборгованості - вартість послуг по зберіганню майна за період з 09ю03.2005р. по 08.03.2008р.

Позивач на задоволенні позову наполягає.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив. Ухвала суду від 08.04.08р., направлена на адресу, вказану у позові, повернулася до суду з відміткою поштової установи про те, що адресат відмовився від отримання відправлення. Попередня ухвала суду від 14.03.08р. направлялася судом Відповідачу за тією ж адресою та була отримана Відповідачем (поштове повідомлення про вручення ухвали суду від 14.03.08р. - в матер.справи). Таким чином, Відповідач повідомлявся про час і місце проведення судового засідання належним чином.

Ухвалою від 14.03.08р. (отримана Відповідачем) Відповідач попереджався про наслідки ухилення від вчинення дій, покладених на нього судом, та про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами. З огляду на викладене, враховуючи, що у матеріалах справи достатньо доказів для вирішення її по суті, а Відповідач не скористався наданими йому правами, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між сторонами 9 березня 2005 року укладено Договір № 19/2 про зберігання нафтогазоустаткування на період з 09.03.2005р. по 19.03.2005р.

Згідно п.1 договору, в порядку та на умовах, встановлених договором, згідно Актів приймання-передачі, які є невід'ємною частиною цього договору, Депонент (Відповідач) передає, а Охоронець (Позивач) приймає на зберігання обладнання (нафтогазустаткування).

Згідно п.2.3 договору, Позивач має право на отримання винагороди за зберігання майна в розмірі 100,00 грн. у місяць. Відповідно до п.3.1.3 договору, Відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг Позивача по зберіганню майна на підставі наданих останнім рахунків протягом 10 днів з моменту їх отримання шляхом перерахування грошових коштів на рахунок останнього.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 19.03.2005р. Термін дії може бути продовжено шляхом підписання Додаткової угоди (п.6.1 Договору).

Додатковою угодою № 1 від 18.03.2005р. термін дії вищевказаного договору № 19/2 продовжено до 31.12.2006р.

На виконання вказаного договору Позивачем від Відповідача було прийняте на зберігання за Актом приймання-передачі від 09.03.2005 р. слідуюче майно:

-          Крестовик 230x350 ( 1 шт.);

-          Блок сепаратора для маніфольда МПБ2-80х350;

-          Гідро трубки пульта управління - 1 к-т;

-          Станція управління СН6У76/2;

-          Дублер для станції управління СН6У76/2

В грудні 2005 року Позивач по акту приймання-передачі передав зі зберігання Відповідачу:                    .

•          Блок сепаратора для маніфольда МПБ2-80х350;

•          Гідро трубки пульта управління - 1 к-т;

•          Станцію управління СН6У76/2 ;

•           Дублер для станції управління СН6У76/2.

16.10.2006р. також по відповідному акту приймання-передачі було передано крестовик 230x350 (1 шт).

16.10.2006 року, на умовах вказаного вище Договору Відповідач передав, а Позивач прийняв на зберігання задвижку №М 80x70 ( 1 шт.), яка знаходиться на зберіганні у останнього до цього часу.

Як зазначає Позивач, поведінка сторін договору (тобто, подальше виконання договору після закінчення його строку ) засвідчує волевиявлення сторін до настання відповідних правових наслідків, що виходять з договірних відносин та їх усну домовленість про виконання в подальшому раніше укладеного в письмовій формі договору № 19/2 від 09.03.2005 р.

На виконання п. 3.1.3 Договору № 19/2 від 09.03.2005 року, Позивачем надано Відповідачу рахунок № 00000148 від 08.09.2007 р. на оплату послуг зі зберігання майна за період з 9 березня 2005 р. по 8 вересня 2007 р. (30 місяців) в сумі 3000,00 грн. та вимогу № 821 від 13.09.2007 р., які отримані представником Відповідача 19.09.2007 р., про що свідчить відповідний підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення. У зв'язку з тим, що рахунок оплачений не був, 27.02.2008р. повторно на адресу Відповідача був направлений рахунок № 0000030 від 27.02.2008р. на оплату Відповідачем послуг зі зберігання вже за період з 09.03.2005р. по 08.03.2008 року ( 36 місяців), який Відповідачем оплачено також не було.

Таким чином, враховуючи, що термін, протягом якого Позивач здійснював послуги по зберіганню майна Відповідача, складає 36 місяців (з 09.03.2005 р. по 08.03.2008 р.), заборгованість по оплаті наданих послуг за вказаний період складає 3600,00. Саме цю суму Позивач просить стягнути з Відповідача.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцю у схоронності (ст.936 ЦК України).

Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання(ст.938 ЦК України).

Згідно ст.946 ЦК України, плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Відповідно до ст.948 ЦК України, поклажодавець зобов'язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов'язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання (ст.946 ЦК України).

Як свідчать докази, надані Позивачем, після закінчення строку договору зберігання №19/2 від 09.03.2005р. Відповідач не забрав річ, передану на зберігання в період дії даного договору, і Позивач фактично продовжує її зберігати, тому, на підставі викладеного, Відповідач зобов'язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання, а саме - 3600 грн. за період з 09.03.2005р. по 08.03.2008р.

У зв'язку з цим, на підставі матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач наданими йому правами не скористався, жодних заперечень проти позову та доказів у їх обґрунтування не надав.

Судові витрати підлягають відшкодуванню Позивачу за рахунок Відповідача згідно ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Полтавського виробничо-споживчого товариства з обмеженою відповідальністю "Факторія ЛТД" (36000, м. Полтава, вул.Сінна, 23-а, р/р 26003194 а АКБ "Полтава-Банк", м. Полтава, МФО 331489, код 14292271) на користь Закритого акціонерного товариства "Пласт" (юридична адреса:38000, Шишацький район, с.Баранівка, поштова адреса: 36008, м. Полтава, вул.Комарова,11, р/р 260061472 в АБ "Полтава-Банк", МФО 331489, код 25168700) 3600,00 грн. заборгованості, 102 грн. державного мита, 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копії рішення направити сторонам.

Суддя                                                  О.М.Тимощенко