ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2008 р.

№ 01/1820

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

ТОВ "Виробничо-транспортна компанія "Міжнародний аеропорт Черкаси", м. Черкаси

на постанову

від 08.11.2007 р. Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 01/1820 господарського суду Черкаської області

за заявою

ПП "Кажан", м. Черкаси

до

ТОВ "Виробничо-транспортна компанія "Міжнародний аеропорт Черкаси", м. Черкаси

про

банкрутство

арбітражний керуючий

Осипчук В.М.

голова комітету кредиторів

ПП "Науково-виробниче підприємство "Ніта",

м. Черкаси

в судовому засіданні взяв участь представник:

Черкаської міської ради

Удод І.І., довір.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Черкаської області знаходиться справа № 01/1820 про банкрутство ТОВ "Виробничо-транспортна компанія "Міжнародний аеропорт Черкаси".

Постановою господарського суду Черкаської області від 07.07.2006 р. визнано ТОВ "Виробничо-транспортна компанія "Міжнародний аеропорт Черкаси" банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Осипчука В.М.

06.08.2007 р. ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Осипчук В.М. звернувся до господарського суду Черкаської області з клопотанням про затвердження мирової угоди між боржником і кредиторами та припинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.09.2007 р. (суддя Чевгуз О.В.) затверджено мирову угоду, укладену між боржником і кредиторами, та припинено провадження у справі.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.11.2007 р. (судді: Міщенко П.К. –головуючий, Тарасенко К.В., Шкурдова Л.М.) апеляційну скаргу ТОВ "Виробничо-транспортна компанія "Міжнародний аеропорт Черкаси" залишено без розгляду. Апеляційну скаргу ДПІ у м. Черкаси задоволено, ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.09.2007 р. скасовано, а справу повернено до розгляду до господарського суду Черкаської області.

Не погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції, ТОВ "Виробничо-транспортна компанія "Міжнародний аеропорт Черкаси" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.11.2007 р. та залишити в силі ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.09.2007 р.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 35 –39 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон).

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 38 Закону, господарський суд при розгляді мирової угоди зобов’язаний як дослідити умови мирової угоди на предмет їх відповідності чинному законодавству, так й перевірити дотримання встановленого Законом порядку укладення мирової угоди.

Під час затвердження мирової угоди судом першої інстанції було встановлено, що рішення про укладання мирової угоди прийнято комітетом кредиторів, а саме більшістю голосів кредиторів - членів комітету кредиторів.

У зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що сторони не допустили порушень порядку укладання мирової угоди, вставленого Законом.

Втім, з таким висновком суду першої інстанції не погодився суд апеляційної інстанції, а також він не може бути визнаний законним та обґрунтованим колегією суддів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду першої інстанції від 28.09.2005 р. за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено, зокрема, ініціюючого кредитора –ПП "Кажан" з грошовими вимогами у розмірі 253 184,26 грн.

Іншою ухвалою суду першої інстанції від 28.09.2005 р. заяву ПП "Кажан" про заміну кредитора задоволено, замінено кредитора боржника ПП "Кажан" на Черкаську міську раду у зв'язку з укладанням між ними договору про відступлення права вимоги.

Відповідно до протоколу зборів комітету кредиторів № 1 від 12.10.2005 р. головою комітету кредиторів обрано Черкаську міську раду.

В подальшому ухвалою суду першої інстанції від 08.05.2007 р. скасовано ухвалу суду першої інстанції від 28.09.2005 р. за нововиявленими обставинами та ухвалено вважати ПП "Кажан" таким, що відновило статус конкурсного кредитора у справі на суму 253 184,26 грн.

Одночасно вказаною ухвалою замінено кредитора боржника –ПП "Кажан" на ПП "Науково-виробниче підприємство "Ніта" на суму 253 184,26 грн. у зв'язку з укладанням між ними договору про уступку права вимоги.

Рішення щодо укладання мирової угоди у справі прийнято комітетом кредиторів, до складу якого увійшло ПП "Науково-виробниче підприємство "Ніта" в якості голови комітету кредиторів (протокол засідання комітету кредиторів № 7 від 03.08.2007 р.).

Відтак, мирова угода від імені кредиторів підписана ПП "Науково-виробниче підприємство "Ніта", як головою комітету кредиторів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, здійснюючи заміну конкурсного кредитора, вимоги якого включені до реєстру вимог кредиторів, –ПП “Кажан” на ПП "Науково-виробниче підприємство "Ніта" на підставі укладеного між ними договору уступки права вимоги N 46 від 23.02.2007 р., суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону у попередньому засіданні господарський суд за результатами розгляду грошових вимог кредиторів виносить ухвалу, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.

Отже, реєстр вимог кредиторів затверджується судовим рішенням у формі ухвали.

Чинне законодавство не наділяє господарський суд повноваженнями вносити зміни в раніше прийняте ним судове рішення, за винятком випадку прийняття додаткового рішення відповідно до ст. 88 ГПК України.

Тому, внесення змін до ухвали суду, якою затверджений реєстр вимог кредиторів, може відбуватися виключно в порядку здійснення апеляційного чи касаційного оскарження ухвали або у разі перегляду її за нововиявленними обставинами відповідно до ст. ст. 112 –114 ГПК України.

Таким чином, здійснення відступлення права вимоги грошових вимог за затвердженим реєстром вимог кредиторів не може мати місце.

Разом з тим, укладання договору про уступку права вимоги не може мати наслідком процесуальне правонаступництво сторони, т.я. це не передбачено ст. 25 ГПК України.

Зазначена стаття допускає заміну сторони у разі її вибуття у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні, але виключно з тієї підстави, коли це сталося внаслідок реорганізації підприємства чи організації.

Отже, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, ні Закон, ні Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості набуття процесуального статусу конкурсного кредитора після затвердження реєстру вимог кредиторів іншим шляхом, у т.ч. внаслідок відступлення права вимоги.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 11.03.2008 р. у справі № 9/51.

Таким чином, заміна судом кредитора боржника –ПП "Кажан" на ПП "Науково-виробниче підприємство "Ніта" не може вважатися правомірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону учасниками зборів кредиторів з правом вирішального голосу є кредитори, вимоги яких включені до реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ч. 6 вказаної статті на час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів.

Відповідно, лише кредитори, вимоги яких включені до реєстру вимог кредиторів, можуть бути членами комітету кредиторів.

Відтак, не можна вважати, що рішення про укладання мирової угоди у справі прийнято правомочним складом комітету кредиторів.

У зв'язку з чим, мирова угода не може бути визнана такою, що укладена з дотриманням порядку, встановленого Законом.

Таким чином, належно дослідивши обставини справи та вірно застосувавши норми чинного законодавства, судом апеляційної інстанції законно та обґрунтовано скасовано ухвалу суду першої інстанції про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі, а справу направлено до розгляду до цього суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги боржника не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга, відповідно, –без задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 35 –38 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 25, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ТОВ "Виробничо-транспортна компанія "Міжнародний аеропорт Черкаси" залишити без задоволення.

2.          Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.11.2007 р. у справі № 01/1820 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді                                                    Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко