СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

20 лютого 2008 року

Справа № 2-30/8907-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Гонтаря В.І.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Петергової Ірини Олександрівни, довіреність № б/н від 20.02.08, Підприємство "Анева";

позивача: Ощепкова Максима Олександровича (повноваження перевірені), директор підприємства "Анева";

відповідача: Нєчаевої Наталії Олександрівни, довіреність № 32/10 від 18.05.07;

розглянувши апеляційну скаргу підприємства "Анева" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ловягіна Ю.Ю.) від 19.11.2007 у справі № 2-30/8907-2007А

за позовом підприємства "Анева" (вул. Б. Хохлова, 29,Сімферополь,95023)

до          Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

про скасування рішення Державної податкової інспекції в місті Сімферополі від 01.06.2007 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 30192,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.11.2007 у справі № 2-30/8907-2007 А позов задоволено частково.

Скасовано рішення ДПІ в м. Сімферополі від 01.06.2007 № в частині застосування до позивача підприємства “Анева” штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 45,0 грн.

В інший частині позову відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь підприємства “Анева” 1,13 грн. судового збору.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про правомірність проведеної перевірки, яку проводили інспектори ДПА, оскільки вона здійснювалася в межах повноважень, передбачених статтею 11–1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”.

Постанова суду обґрунтована наявністю у матеріалах справи належних документальних доказів, які підтверджують встановлені контролюючим органом порушення п. 1, 2, 5, 9 та 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та зафіксованих в акті перевірки. Місцевий суд зазначив те, що позивач під час провадження не спростував виявлені порушення.

В частині задоволення позову суд звернув увагу на те, що в акті перевірки вказана вартість покупки 132,50 грн., тоді як фактично було встановлено вартість реалізації товару на суму 123,50 грн. А тому, такий невірний розрахунок податкового органу привів до неправомірного нарахування суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 45,0 грн.

Не погодившись з цим судовим актом, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову.

Позивач вважає, що суд невірно встановив обставини справи та не врахував деякі норми матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення.

Так, заявник апеляційної скарги посилається на те, що кошти в розмірі 5779,00 грн. які становлять невідповідність наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків, є коштами оптового покупця, який здійснював купівлю товару на складі. Підприємство "Анева" вважає, що оскільки ним були надані суду копії чеків, в його діях відсутнє порушення пункту 1 статті 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у галузі торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Крім того, позивач посилається на те, що перевіряючі під час проведення перевірки не надалі службові посвідчення і направлення на перевірку.

Повторно розглянувши справу у порядку статей 185, 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підприємства "Анева" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2007 року Державною податковою інспекцією в АР Крим була проведена перевірка магазину-складу, який знаходиться в м. Сімферополі, вул. Глінка, буд. 57, корпус 4 склад 10, який належить підприємству “Анева”, по контролю за проведенням розрахункових операції у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктом підприємницької діяльності

За результатами перевірки був складений акт № 000963 (том,1, а. с. 51 - 52). В акті зафіксовані порушення п. 1, 2, 5, 9 та 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у галузі торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме: незастосування позивачем РРО під час продажу товару на суму 132,50 грн., невідповідність сум наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаних в денному РРО в розмірі 5770,00 грн., не забезпечена щоденна печать фіскальних чеків (Z –звіт), а також зберігання № 413, 311, 411, Z –звітів № 405 за 27.04.2007 зроблений 28.04.2007 в 14:26, за 29.04.2007 зроблений 30.04.2007 в 8:47, порушений порядок використання розрахункової книжки, відсутня дата початку використання на реєстраційній сторінці РК № р/3.

Матеріали справи свідчать про те, що вказаний акт був підписаний продавцем Філатовою М.В. із зазначенням заперечення, що під час обслуговування оптового клієнта на суму 5770,00 грн. (здійснювався перерахунок грошової суми) не встигла видати чек. Інших заперечень не було. Крім того, був складений акт опису наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків і підписаний власноруч продавцем Філатовою М.В.

За результатами перевірки ДПІ було винесено рішення від 01.06.2007 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 30192,5 грн. (том 1, а. с. 7).

Перевіркою був встановлений факт реалізації пляшки слабоалкогольного напою “Лонгер”, вартістю 3,50 грн., 3-х блоків сигарет “Мальборо” - за ціною 40,00 грн. (3 х 40,00 грн. = 120,00 грн.).

Оскільки вартість покупки становить суму 123,50 грн. (3,50 грн. + 120,00), а не 132,50 грн., як вказано в акті перевірки, суд першої інстанції обґрунтовано скасував рішення ДПІ в м. Сімферополі від 01.06.2007 № в частині застосування до позивача підприємства “Анева” штрафних (фінансових) санкцій за порушення п. 1, 2 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в розмірі 45,00 грн.

Згідно з пунктом 1, 2 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарі у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані: - проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій; - видавати особі, яка отримує товар, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону вказаного закону, до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України можуть бути застосовані фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Оскільки позивачем не був наданий чек з датою його створення –до початку проведення перевірки, таким чином, в інший частині нарахування штрафних санкцій на підставі вищенаведеної статті є правомірним.

З матеріалів справи також вбачається, що актом перевірки було встановлено невідповідність суми наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначених в денному РРО, що є порушенням пункту 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Згідно з вищенаведеною нормою, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно до опису наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків, який підписаний матеріально-відповідальною особою підприємства –касиром Філатовою М.В., загальна сума наявних грошових коштів становить 6237,55 грн. (том 1, а. с. 54).

Згідно з Х –звітом, денний звіт РРО становить 335,05 грн. (том 1, а. с. 54).

Таким чином, невідповідність суми грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі, зазначеній в денному РРО становить 5779,00 грн.

Доводи позивача викладені в апеляційній скарзі в частині обґрунтування причин такої невідповідності, на думку судової колегії, не впливають на правомірність прийнятого судом рішення та взагалі є неспроможними, оскільки чинним законодавством чітко викладені обставини, при яких повинні бути застосовані штрафні санкції. Більш того, заперечення касира - продавця Філатової М.В. були зафіксовані в акті перевірки і посилань на неправомірні дії не зафіксовано.

Згідно статті 22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

З огляду на встановлені обставини та керуючись зазначеною нормою закону, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що розмір штрафної (фінансової) санкції який може бути застосований до підприємства "Анева" складає 28895,00 грн. (5779,00 грн. х 5). Оскільки податковим органом була застосована штрафна (фінансова) санкція в межах цієї суми, то така санкція вважається правомірною у повному обсязі.

В обґрунтування висновку про правомірність визначення суми наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків саме у вказаному розмірі додатково свідчить наданий позивачем чек від 21.05.2007 на придбання товару на суму 5779,00 грн., оскільки час його пробиття - час після закінчення перевірки. Тобто, на момент початку перевірки ці кошти не були оприбутковувані належним чином.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Обставини справи також свідчать про те, що в акті було зафіксовано незабезпечення щоденної печаті фіскальних чеків (Z –звіт) та їх не зберігання. Відсутні № 413, 311, 411, Z –звіт № 405 за 27.04.2007 зроблений 28.04.2007 в 14:26, за 29.04.2007 зроблений 30.04.2007 в 08:47, порушений порядок використання розрахункової книжки, відсутня дата початку використання на реєстраційній сторінці РК № р/3.

Так суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Підпунктом 4.6. пункту 4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року № 614 передбачено, що суб’єкт підприємницької діяльності повинен забезпечити друкування X-звітів, Z-звітів та інших документів (крім розрахункових), що передбачено експлуатаційною документацією на РРО.

Апеляційна інстанція зазначає, що вищенаведені порушення вказаних норм чинного законодавства під час апеляційного провадження позивачем належним чином не спростовані.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що проведена перевірки є правомірною, оскільки вона здійснювалася в межах повноважень, передбачених статтею 11–1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”.

Так, згідно вищенаведеної статті, позаплановими перевірками вважаються перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Відповідно до статей 15 та 16 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Крім того, судова колегія враховує наявність у матеріалах справи направлення № 1371 та 1372 від 21.05.2007 (том 1, а. с. 23, 24), з яким була ознайомлена під розписку касир Філатова М.В.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що постанова господарського суду Автономної Республіки Крим є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1. ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу підприємства "Анева" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.11.2007 у справі № 2-30/8907-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М. Плут

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

В.І. Гонтар