ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.08 р.                     Справа № 38/4

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „НВО Агрінол” м. Бердянськ Запорізької області

до відповідача: Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області

про стягнення 129 477грн.83коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Гришина І.Є. представник за дов. № б/н від 10.11.2007р.

від відповідача: Голяк В.О. пров. юрисконсульт за дов. № 1/2587 від 27.12.2007р.

Суть спору:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „НВО Агрінол” м. Бердянськ Запорізької області, звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області про стягнення заборгованості в сумі 100 568грн.93коп., інфляційних в сумі 24 114грн.66коп., 3 % річних в сумі 4 794грн.24коп., всього 129 477грн.83коп .

18.01.2008р. на адресу суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 11.01.2008р. № 22-15/48, відповідно до якого станом на 11.01.2008р. Державне підприємство “Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 32186934) та знаходиться за адресою: 85000, Донецька область, м. Добропілля, пр.Шевченка,2.

23.01.2008р. відповідач представив суду відзив від 18.01.2008р. № 01/41, в якому зазначив, що заборгованість за поставлену продукцію по контракту №14-Т від 08.07.2005р. у розмірі 100568грн.93коп. визнає у повному обсязі та просить суд звільнити від сплати фінансових санкцій: 3% річних та інфляційних через скрутне фінансове становище підприємства. Відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

23.01.2008р. позивач надав суду клопотання про залучення до матеріалів справи докази часткової оплати відповідачем суми за контрактом, а саме виписки із банку та письмові пояснення по справі, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.07.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „НВО Агрінол” м. Бердянськ Запорізької області (за договором – постачальник, далі-позивач) та Відособленим підрозділом “Управління матеріально-технічного постачання” Державного підприємства “Дорбропіллявугілля” (за договором – покупець, далі – відповідач) було укладено контракт №14-Т на підставі тендерних торгів 10.06.2005р., проведених ДП “Добропіллявугілля” (далі - контракт), згідно якого постачальник зобов’язується поставити, а покупець прийняти та сплатити відповідно до умов дійсного контракту продукцію виробничо-технічного призначення (далі-продукція) в обсязі згідно специфікацій, які є невід’ємною частиною контракту.

Порядок розрахунків передбачено розділом 3 контракту, а саме: покупець здійснює оплату продукції шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 90 днів з моменту постачання (п.3.4).

На виконання вимог контракту за період з 06.07.2005р. по 16.02.2006р. відповідачу було зроблено поставку продукції згідно видаткових накладних (додаються до матеріалів справи) продукції виробничо-технічного призначення на суму 324 399грн.71коп., яка була частково сплачена в сумі 208 900грн.00коп., що підтверджено матеріалами справи.

Частина боргу у розмірі 14 930грн.78коп. була погашена шляхом заліку зустрічних вимог згідно повідомлення постачальника від 01.11.2007р. за №547/07.

Таким чином, за відповідачем значиться заборгованість за поставлену продукцію виробничо-технічного призначення у розмірі 100 568грн.93коп.

Позивач 25.09.2007р. направив на адресу відповідача листа № 445/04 та повідомлення №547/07 від 01.11.2007р. з вимогою сплатити заборгованість, але відповідач хоча і визнав вказану суму боргу, що підтверджується підписаним та скріпленим печаткою актом звірки станом на 25.09.2007р., зобов’язання за контрактом належним чином не виконав.

До теперішнього часу відповідачем заборгованість за поставлену продукцію виробничо-технічного призначення у розмірі 100 568грн.93коп. не погашена, яку позивач просить стягнути з відповідача та проти якої відповідач не заперечує.

Крім того, позивач наполягає на стягненні з відповідача інфляційних збитків у розмірі 24 114грн.66коп., 3% річних у розмірі 4 794грн.24коп. у зв’язку з порушенням грошового зобов’язання.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на контракт №14-Т від 08.07.2005р., видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, лист №445/04 від 25.09.2007р., акт звірки станом на 25.09.2007р., повідомлення про залік зустрічних вимог від 01.11.2007р., клопотання від 23.01.2008р., письмові пояснення від 23.01.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на відзив на позовну заяву №01/41 від 18.01.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, тому судом при розгляді справи застосовані ці норми, бо суд не має право самостійно змінювати предмет або підстави позову.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд вважає, оскільки відповідач до теперішнього часу не розрахувався за поставлену продукцію виробничо-технічного призначення на суму 100 568грн. 93коп., то вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги вимогу відповідача щодо звільнення від сплати 3% річних та інфляційних, оскільки боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Крім того, слід зазначити, що зазначені три процента річних від простроченої суми не є неустойкою, їх правова природа інша, тому посилання відповідача на три відсотка річних та інфляційні як на штрафні санкції є безпідставним.

Отже, на підставі наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних у розмірі 4 794грн.24коп. та інфляційних збитків у розмірі 24 114грн.66коп., є такими, що підлягають задоволенню.

Визнання відповідачем позову не суперечить діючому законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, який необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 205, 509, 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „НВО Агрінол” м. Бердянськ Запорізької області до Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області про стягнення заборгованості в сумі 100 568грн.93коп., інфляційних в сумі 24 114грн.66коп., 3 % річних в сумі 4 794грн.24коп., всього 129 477грн.83коп. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області (85000, Донецька область, м. Добропілля, пр.Шевченка,2, р/р 1068 у ФВ АК ПІБ м.Добропілля, МФО 334118, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НВО Агрінол” м. Бердянськ Запорізької області (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, р/р 2001 БВ ЗРУ КБ “Приватбанк”, м.Бердянськ, МФО 313399, ) заборгованість в сумі 100 568грн.93коп., інфляційні в сумі 24 114грн.66коп., 3 % річних в сумі 4 794грн.24коп., всього 129 477грн.83коп., держмито 1 294грн. 78коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення оголошено у судовому засіданні 23.01.2008року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2 – сторонам у справі