ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2008 Справа № 26/406-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Карнарук А.В., довіреність від 29 січня 2007 року № 29/01-юр;

від відповідача 1 –Гетман В.Д., довіреність від 26 грудня 2006 року № 5;

від відповідача 2 –Тимчук О.Ф., наказ від 14 вересня 2007 року № 04;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Багатопрофільного приватного підприємства “Техноснаб”, м.Павлоград Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2008 року у справі № 26/406-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова база “Кротенки”, с.Кротенки Полтавського району Полтавської області

до Багатопрофільного приватного підприємства “Техноснаб”, м.Павлоград,

Приватного підприємства “Дніпротехнологія”, м.Павлоград

про визнання договору недійсним та витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2008 року у справі № 26/406-07 (суддя Камша Н.М.) позовні вимоги ТОВ “Промислова база “Кротенки” задоволені частково; визнано недійсним договір поставки обладнання від 05 січня 2006 року № Т01/06, укладений між БПП “Техноснаб” та ПП “Дніпротехнолгія”; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також з відповідачів на користь позивача стягнуто по 42,50 грн. витрат по сплаті держмита та по 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

При винесенні рішення суд виходив із невідповідності оспорюваного договору поставки вимогам ст.319 ЦК України. В частині відмови в задоволенні позову про повернення майна рішення суду мотивовано відсутністю витребуваного майна у відповідача-2.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач-1 –БПП “Техноснаб”, звернувся до апеляційного господарського суд з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність викладених в рішенні висновків обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач-1 зазначає, що позивач не є стороною оспорюваного ним договору і його права не підлягають захисту шляхом визнання цієї угоди недійсною. Також, відповідач вказує, що позивач ТОВ “ПБ “Кротенки” не є власником турбіни не має правових підстав для її витребування, а право власності на турбіну БПП “Техноснаб” підтверджується судовими рішеннями.

Позивач –ТОВ “ПБ “Кротенки”, проти апеляційної скарги заперечує, рішення господарського суду вважає законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити. У поданому відзиві зазначає, що він є власником турбіни на підставі договору поставки обладнання від 22 червня 2004 року № 24/10-04, платіжним дорученням від 23 червня 2004 року № 380 він перерахував постачальнику ТОВ “АгроПромПостач” 1299600 грн. Його право власності підтверджується рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 05 червня 2006 року у справі № 6/303. Відповідач-1 –БПП “Техноснаб” не був власником зазначеного майна, а тому не мав права відчужувати його відповідачу-2 ПП “Дніпротехнологія”.

Відповідач-2 –ПП “Дніпротехнологія”, у поданому відзиві апеляційну скаргу підтримав за викладеними в ній обставинами.

В порядку ст.77 ГК України, у зв’язку з неявкою в судове засідання представників сторін, розгляд справи відкладався до 08 жовтня 2008 року до 22 жовтня 2008 року та до 05 листопада 2008 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В листопаді 2007 року позивач –ТОВ “Промислова база “Кротенки”, звернувся до господарського суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір поставки обладнання № Т01/06 від 05 січня 2006 року, укладений БПП “Техснаб” та ПП “Дніпротехнологія”, а також зобов’язати відповідача-2 –ПП “Дніпротехнологія” повернути йому частини парової турбіни ПТ-80/100-130/13.

В обґрунтування своїх вимог позивач, з посиланням на ст.ст. 203, 215, 319, 387 ЦК України, зазначив, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 05 червня 2006 року у справі № 6/303 за ним визнано право власності на турбіну, а відповідач БПП “Техноснаб” не мав права відчужувати вказане майно, оскільки не був його власником.

З висновком господарського суду в частині задоволення позову та визнання недійсним договору погодитись не можна.

За вимогами ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою ст.203 Кодексу, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Стаття 216 ЦК України визначає правові наслідки недійсності правочину. За змістом ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення –відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, на угоду, укладену з порушенням вимог закону, не поширюється загальне правило про наслідки недійсності правочину (двостороння реституція), якщо сам закон передбачає інші наслідки такого порушення.

Відповідно до ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння, або було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, або вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, добросовісне придбання згідно зі ст.388 ЦК України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання угоди недійсною, стороною в якій така особа не є, тобто з використанням правового механізму, встановленого статтями 215, 216 ЦК України, незалежно від того, чи відповідає спірна угода Закону. Результатом задоволення такого позову буде застосування судом наслідків недійсності угоди, які стосуються сторін угоди і не поширюються на права позивача, який вважає себе власником спірного майна, не будучи стороною угоди.

Захист прав такої особи можливий лише шляхом пред’явлення індикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст.388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Вищезазначена позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 27 вересня 2005 року у справі № 13/259д.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги ТОВ “ПБ “Кротенки” про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору поставки від 05 січня 2006 року № Т01/06 задоволені бути не можуть.

Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині витребування майна від відповідача-2 ПП “Дніпротехнологія”.

Як вбачається із матеріалів справи, що підтверджено і самим позивачем, спірне майно було продано відповідачем-2 і передане ВАТ “Центральний науково-випробувальний полігон будівельних дорожніх машин”, м.Івантеєвка Московської області.

Оскільки відповідач спірною річчю не володіє, підстави для її витребування у відповідача відсутні.

З урахуванням викладеного рішення господарського суду в частині задоволення позовних вимог про визнання угоди недійсною, у зв’язку з невідповідністю викладених в ньому висновків обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Господарські витрати у справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст.103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Багатопрофільного приватного підприємства “Техноснаб” задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2008 року у справі № 26/406-07 скасувати в частині задоволення позову та стягненні господарських витрат.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова база “Кротенки” на користь Багатопрофільного приватного підприємства “Техноснаб” витрати за подання апеляційної скарги в сумі 42,50 грн.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати наказ.

Головуючий                                О.В.Голяшкін

Судді                                Л.М.Білецька

І.М.Науменко