ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008 р.

№
3/229-07

Вищий
господарський  суд  України
в  складі  колегії
суддів:

Бернацької
Ж.О. -головуючої (доповідач),

Барицької
Т.Л.,

Воліка
І.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Київської області від 22-30.08.2007 р.
та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
26.12.2007 р. в справі № 3/229-07 господарського суду Київської області за
позовом відкритого акціонерного товариства імені Васильєва до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору та за зустрічним
позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
імені Васильєва про визнання права власності

за
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_2,

від
відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

У
судовому засіданні оголошувалась перерва з 18.06.2008 р. по 19.06.2008 р.

Позивач
- відкрите акціонерне товариство імені Васильєва у червні 2007 року звернувся
до господарського суду з позовом до відповідача - фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про визнання недійсним фінансово-лізингового договору від 25.02.2000
р., укладеного між відкритим акціонерним товариством імені Васильєва та
приватним підприємцем ОСОБА_1., припинивши його дію на майбутнє.

Фізична
особа-підприємець -ОСОБА_1 06.07.2007 р. звернувся до господарського суду із
зустрічним позовом до відкритого акціонерного товариства імені Васильєва про
визнання права власності на предмет лізингу.

Рішенням
господарського суду Київської області від 22 -30.08.2007 р. (суддя Кошик А.Ю.)
первісний позов задоволено:  визнано
недійсним фінансово-лізинговий договір укладений 25.02.2000 р. між відкритим
акціонерним товариством імені Васильєва та приватним підприємцем ОСОБА_1., який
не відповідає вимогам закону; стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
користь відкритого акціонерного товариства імені Васильєва  85
грн. витрат по оплаті державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення процесу; в задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Постановою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.12.2007 р.
(судді: Зеленіна Н.І. -головуюча, Жук Г.А., Мостова Г.І.) рішення
господарського суду Київської області від 22 -30.08.2007 р. залишено без змін.

Не
погоджуючись з винесеними судовими актами, відповідач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати їх та прийняти нове рішення про
задоволення зустрічного позову.

Касаційна
скарга обґрунтована тим, що при винесенні вказаних судових актів судами обох
інстанцій порушені норми матеріального та процесуального права.

Вислухавши
представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно
до частин 1, 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу
України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна
інстанція, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що оскаржувані  судові акти
не відповідають вимогам закону, виходячи з наступного.

Судами
обох інстанцій встановлено, що згідно наказу регіонального відділення фонду
державного  майна України по Київській
області від 11.04.1997 р. № 7/41-ВП "Про перетворення орендного
колективного сільськогосподарського підприємства імені Васильєва у відкрите
акціонерне товариство", регіональне відділення Фонду державного майна
України по Київській області передало відкритому акціонерному товариству
імені  Васильєва об'єкти нерухомого
майна.

Одним
з переданих об'єктів нерухомого майна є будівля інженерно-технічного корпусу,
оціночна  вартість якої складає 102417
грн.

Згідно
викопіювання до акту від 22.02.2000 р., земельна ділянка надана під забудову
інженерно-технічного корпусу  разом із
санітарною зоною складає  0,18 га.

25.02.2000
р. між відкритим акціонерним товариством імені Васильєва (лізингодавець)
та  приватним підприємцем  ОСОБА_1 (лізингоодержувач)  укладено фінансово-лізинговий договір.

Відповідно до розділу 1 вказаного договору,
лізингодавець передає, а лізингоодержувач одержує в тимчасове  користування будівлю та землю;  вартість майна та землі, що  надані в
лізинг  складає 102417 грн.

Згідно
розділу 5 спірного договору, лізингоодержувач зобов'язується здійснювати
лізингові платежі за будівлю в розмірі 425 грн. кожного місяця.

Підпунктом
5.4. договору визначено, що лізингова плата не переглядається сторонами  протягом
лізингового строку.

Крім
того, у вказаному розділі зазначено, що до складу лізингової плати входять
амортизаційні відрахування.

Лізингова
плата за згодою сторін може вноситись в натуральній або змішаній формі
продуктами харчування, товарами, послугами, що регулюються окремими договорами.

Розділом 8 договору визначено, що майно і
земля переходять у власність лізингоодержувача, в разі внесення в повному
обсязі належної лізингової плати; лізингоодержувач має право у будь-який момент
викупити лізинговане майно та землю.

За
умовами договору, строк лізингу складає 20 років з моменту прийняття майна та
землі, що надані в лізинг за актом.

Будівля інженерно-технічного корпусу
30.02.2000 р. від відкритого акціонерного товариства імені Васильєва до
приватного підприємця ОСОБА_1  за актом,   згідно
вказаного фінансово-лізингового договору.

Звертаючись до господарського суду з позовом,
відкрите акціонерне товариство імені Васильєва просило визнати недійсним
вказаний фінансово-лізинговий договір на підставі статті 48 Цивільного кодексу
УРСР (в редакції 1963 року), який не відповідає вимогам Закону України “Про
лізинг”.

У матеріалах справи міститься заява
представника позивача відкритого акціонерного товариства імені Васильєва
ОСОБА_6 про поновлення строку позовної давності з огляду на поважність причин
її пропуску.

У відзиві на позов відповідач - фізична-особа
підприємець ОСОБА_1 посилався на пропуск
позивачем позовної давності без поважних причин,  у
зв'язку  чим просив  відмовити
в позові.

Однак, всупереч положенням Господарського
процесуального кодексу України  рішення
та постанова не містять висновку щодо даної заяви, що є порушенням принципу
рівності учасників процесу; при перегляді справи в суді апеляційної інстанції
вказане порушення не враховано.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій, приймаючи
оскаржувані рішення та постанову,  не
надали оцінку вказаній заяві, що є порушенням норм матеріального права та
процесуального права, а тому рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа
-передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 1115, 1117,
1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Київської області
від 22-30.08.2007 р. та постанову Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 26.12.2007 р. в справі № 3/229-07 господарського суду
Київської області скасувати, а справу направити на новий розгляд в іншому
складі суду до господарського суду Київської області.

Головуючий,
суддя:
Ж. Бернацька

Судді:
Т.
Барицька

І. Волік