ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

Справа № 19/321

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В.

При секретарі судового засідання Гринюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ТзОВ "Брама" вул.Д.Галицького, 40,смт.Вигода,Долинський район, Івано-Франківська область,77552

до відповідача-1 Вигодська селищна рада вул. Д.Галицького, 75, смт.Вигода,77552

до відповідача-2 ТзОВ "Інтер"єр", вул Д.Галицького,4а, смт.Вигода,77552

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача-2-Мусійчук В.Є.,вул.Нова,35, м.Долина, 77500

про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Представники:

Від відповідача-1: представник не з"явився ,

Від відповідача-2: Гринюк І.О-директор, (паспорт серія СС №026990 від 15.07.96)

Від позивача: Тюн М.-директор, (паспорт серія СС- № 742083 від 18.04.99.)

третя особа на стороні відповідача-2: Мусійчук В.Є., (паспорт серія СС - № 757874 від 05.06.07.)

Представникам сторін роз"яснено права та обов"язки, передбачені ст.20, 22ГПК України.

Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

СУТЬ СПОРУ: До господарського суду Івано-Франківської області звернулося ТзОВ "Брама" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності №АЕР №394253 від 15.03.02.

Представник позивача в судовому засіданні висунуті позовні вимоги підтвердив в повному обсязі та обгрунтував даний позов наступним. На спірній земельній ділянці знаходиться баштовий кран           МСК10-20,          який є його власністю і усунення його з території відповідача шляхом демонтажу           перешкоджатиме здійсненню підприємницької діяльності ТзОВ "Брама".

Позивачем в судовому засіданні 06.03.08. подано клопотання вх.№1839 про залучення до участі у справі належного користувача спірною земельною ділянкою та зупинення провадження у справі до вирішення пов"язаної із нею справи.

Господарським судом частково задоволено подане клопотання позивача та відповідно до ст.27 ГПК України залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - 2 громадянина Мусійчука Віталія Євгеновича, оскільки           із долучених до матеріалів справи копій договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.12.07. та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№840344 від 22.01.08. вбачається, що прийняте рішення з даного господарського спору може вплинути на його права або обов"язки.

Стосовно клопотання про зупинення провадження у справі, то суд вважає, що воно до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не долучено доказів, які б свідчили про розгляд господарським судом спору, пов"язаного із даною справою.

Відповідач-1 в судове засідання повторно не з"явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 19.02.08., про що свідчить підпис особи 26.02.08. на повідомленні №7643478 про вручення поштового відправлення. Від відповідача-1 надійшла заява вх.№1838 від 06.03.08. про розгляд справи без його участі.

Відповідач-2 проти позову заперечив, вважає його необгрунтованим і безпідставним та стверджує, що спірний договір укладено у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Представник відповідача -2 звертає увагу на пропуск позивачем строку позовної давності та просить суд при винесенні рішення у справі застосувати п.4 ст.267 ЦК України.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - 2 громадянин Мусійчук В.Є. проти позову заперечив, посилаючись на те, що він добросовісний набувач, придбав земельну ділянку площею 0,4878 га згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.12.07. та є власником відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№840344 від 22.01.08.

Згідно ст.75 ГПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача-1 за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з"ясувавши її фактичні обставини, об"єктивно оцінивши докази, судом встановлено:

сесією Вигодської селищної ради від 27.12.01. прийнято рішення №343-22/2001 про затвердження проекту відведення земельної ділянки та надання дозволу ТзОВ "Інтер"єр" на викуп земельної ділянки площею 0.4878 га для обслуговування матеріального складу (цеху), що по вул.Д.Галицького в смт. Вигода.

31.01.02. сесією Вигодської селищної ради прийнято рішення №352-24/2002, яким затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0.4878 га для обслуговування матеріального складу (цеху) в сумі 48804 грн. та доручено селищному голові заключити з ТзОВ "Інтер"єр" договір купівлі-продажу зазначеної вище земельної ділянки.            На підставі даних рішень , Вигодська селищна рада (продавець) та ТзОВ "Інтер"єр" (покупець) 15.03.02. уклали договір купівлі- продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1.1. договору купівлі-продажу від 15.03.02. продавець (позивач) передає за плату, а покупець (відповідач-2) приймає у власність і вносить плату за земельну ділянку за адресою: Івано-Франківська обл., Долинський р-н, селище Вигода, вул. Д.Галицького,4, загальною площею 4878 кв.м.

Згідно зазначеного вище договору, ТзОВ "Інтер"єр" 12.08.02. видано Державний акт на право власності на землю серії ІФ №020490.

Правилами ст.203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2.Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Приписами ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представників сторін, спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 15.03.02 . укладено повноважними сторонами у письмовій формі та нотаріально засвідчений. Договір купівлі-продажу містить всі істотні умови , необхідні для даного виду договорів та його зміст не суперечить чинному цивільному законодавству України. Зобов"язання за даним договором сторонами виконано у повному обсязі.

Посилання позивача на визнання нечинним, відповідно до постанови господарського суду від 07.11.06.у справі №А-12/245, рішення Вигодської селищної ради №316-21/2001 від 18.10.01. та на рішення Вигодської селищної ради №267-11/2007 від 02.11.07."Про відміну рішення селищної ради" судом до уваги не береться, оскільки зазначені рішення суду та селищної ради стосуються уточнення площі земельної ділянки.

Частиною 1 ст.223 ГК України передбачено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України , якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред”явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В ч.1 ст. 261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Беручи до уваги пояснення представників сторін та матеріали справи, а саме те, що неодноразовими зверненнями про звільнення земельної ділянки від баштового крана позивача та листом від 06.12.02. №196 позивач був повідомлений про право власності ТзОВ "Інтер"єр" на земельну ділянку за адресою: Івано-Франківська обл., Долинський р-н, селище Вигода, вул. Д.Галицького,4, загальною площею 4878 кв.м. у відповідності до Державного акта від 12.08.02 , серії ІФ №020490, то суд приходить до висновку про те, що позивачу було відомо про спірний договір купівлі-продажу у грудні 2002 року. Докази надсилання даного листа позивачу долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду для захисту порушених прав, а тому відповідно до п.4 ст.267 ЦК України, закінчення строку позовної давності до пред"явлення позову є підставою для відмови в позові.

Позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не наведено жодних підстав в обгрунтування причин пропуску передбаченого законом строку, та не подано клопотання про його поновлення, а отже у суду відсутні підстави для його поновлення, оскільки відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України строк позовної давності підлягає поновленню судом тільки у разі поважності причин його пропуску.

Виходячи із викладеного та відповідно до ст.33 ГПК України, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими, документально не підтвердженими та не доведеними в судовому засіданні, а тому відсутні правові підстави для визнання договору недійсним та задоволення позову .

На підставі ст. 124 Конституції України, у відповідності до ст.203,215,256,257,261,267 ЦК України, ст.223 ГК України, керуючись ст.33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 11.03.08

Виготовлено в АС"Діловодство суду"

________________