ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.04.2008 року                                                            Справа № 8/586

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Медуниці О.Є.

суддів                                                  Лазненко Л.Л.

Перлова Д.Ю.

Секретар судового засідання: Шабадаш Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача           Бережний Р.В., головний юрисконсульт юридичного відділу Донецької філії ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", довіреність №213/10 від 29.12.07;

від відповідача           Тоцький О.І., юрисконсульт, довіреність

б/н від 29.02.08;

від третій особи          повноважний представник в судове

засідання не прибув;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційні скарги                               Дочірньої компанії „Газ України”

Національної акціонерної компанії

„Нафтогаз України”, м. Київ

та

Комунального спеціалізованого

теплозабезпечуючого підприємства

„Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської

міської ради Луганської області,

м. Рубіжне Луганської області

на рішення

господарського суду          Луганської області

від          19.02.08 (підписано 25.02.08)

по справі          №8/586 (суддя – Середа А.П.)

за позовом                                                    Дочірньої компанії „Газ України”

Національної акціонерної компанії

„Нафтогаз України”, м. Київ

до відповідача                                          Комунального спеціалізованого

теплозабезпечуючого підприємства

„Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської

міської ради Луганської області,

м. Рубіжне Луганської області

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору на стороні відповідача           Виконавчий комітет Рубіжанської

міської ради Луганської області,

м. Рубіжне Луганської області

про           стягнення 2592013 грн. 70 коп.

ВСТАНОВИВ:

Третя особа в судове засідання не прибула вдруге.

Враховуючи, що вона належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, без участі третьої особи в судовому засіданні.

Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” звернулась до Луганського апеляційного господарського суду з позовом про стягнення з Комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської міської ради Луганської області заборгованості за поставлений природний газ у сумі 2137537 грн. 21 коп., пені у сумі 173333 грн. 97 коп., інфляційних нарахувань у сумі 256253 грн. 04 коп. та 3 % річних у сумі 24889 грн. 48 коп., всього 2592013 грн. 70 коп. за договором №06/05-203ТЕ-20 від 30.12.05.

Рішенням господарського суду Луганської області від 19.02.08 у справі №8/586 позов задоволено частково; стягнуто з Комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської міської ради Луганської області на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” пеню у сумі 173333 грн. 97 коп., інфляційних нарахувань у сумі 256253 грн. 04 коп. та 3 % річних у сумі 24889 грн. 48 коп., всього 454476 грн. 49 коп., а також державне мито у сумі 4544 грн. 76 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 20 грн. 69 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В обгрунтування рішення суд першої інстанції зазначив, що сторони домовились тільки про реструктуризацію сплати суми основного боргу шляхом підписання графіка, який є чинним на час розгляду цього спору та ретельно виконується відповідачем, але позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3% річних – є доведеними, обґрунтованими та законними.

Позивач – Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ, не погодився з рішенням господарського суду Луганської області від 26.04.07 по справі №8/586 та звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 28.02.08 №3/10-1978, якою просить зазначене рішення в частині відмови в задоволенні суми основного боргу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог її заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права – ст.ст.509,525,526 Цивільного кодексу України, ст.ст.47, 34, 38, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач - Комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство „Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської міської ради Луганської області, також подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 06.03.08 №333 на рішення господарського суду Луганської області від 19.02.08 по справі №8/586, якою просить зазначене рішення в частині стягнення з нього пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних в сумі 454476 грн. 49 коп. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Скаржник, посилаючись на ч.3 ст.549, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, зазначив, що судом першої інстанції допущено невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушено норми матеріального права

Позивачем – Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, надано відзив від 21.03.08 №10/548, яким з доводами відповідача в апеляційній скарзі від 28.02.08 №3/10-1978 не погоджується, просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 19.02.08 у справі №8/586.

В обгрунтування своїх доводів позивач зазначив, що посилання відповідача на графік реструктуризації заборгованості, як на підставу зміни строків оплати за договором постачання газу №06/05-2035 ТЕ-20 від 30.12.05 є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. „Безпідставність вказаних посилань не містить перешкод для задоволення позовних вимог ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” в повному обсязі”.

Розпорядженням від 06.03.08 голови Луганського апеляційного господарського суду, відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ, від 28.02.08 №3/10-1978 на рішення господарського суду Луганської області від 19.02.08 по справі №8/586 призначена судова колегія у складі: Медуниця О.Є. - суддя – головуючий, Перлов Д.Ю., Якушенко Р.Є. – судді.

У зв’язку з відпусткою судді Якушенко Р.Є., розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 24.03.08 у справі №8/586, її виключено зі складу колегії та введено до складу колегії суддю Лазненко Л.Л.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін присутніх в судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Підставами для виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України).

30.12.05 між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” та Комунальним спеціалізованим теплозабезпечуючим підприємством „Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської міської ради Луганської області було укладено договір на постачання газу №06/05-2035 ТЕ-20 (далі – договір) (а.с.9-14).

Відповідно до п.1.1 договору Постачальник зобов’язується передати у власність покупцю у 2006 році природний газ, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що газ, що постачається за даним договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій. Використання газу Покупцем для інших потреб не є предметом даного договору.

Постачальник передає Покупцю у період з 01 січня 2006 року по 30 квітня 2006 року газ в обсязі 22000,00 тис.куб.м (п. 2.1 договору).

Сторони по справі домовились стосовно строку дії договору, який набирає чинності з 01 січня 2006 року і діє в частині поставки газу до 30 квітня 2006 року, а в частині проведення розрахунків за газ – до їх повного здійснення (п.11.1 договору).

Відповідно до п.3.3 договору сторони домовились, що приймання – передача газу, поставленого Постачальником Покупцеві у відповідному місяці, оформлюється актом приймання – передачі газу в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого та протранспортованого газу.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що не пізніше 5 числа місяця наступного за місяцем поставки газу, Покупець зобов’язується надати Постачальнику два примірника акту приймання – передачі газу, підписані та скріплені печаткою Покупця та погоджені газорозподільною або газотранспортною організацією.

Акти приймання – передачі газу є підставою для остаточних розрахунків.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що ціна за 1000,00 куб.м газу на момент укладення даного договору, без врахування транспортування газу на територію України, для платників ПДВ становить 206,40 грн., крім того, цільова надбавка до тарифу на газ (2%) становить 4,128 грн., крім того, ПДВ –0%;

- вартість транспортування газу на територію України становить 47,50 грн., крім того, ПДВ 20% - 9,50 грн.;

Разом до сплати за 1000 куб. м газу –267,528 грн., з врахуванням ПДВ на вартість транспортування територією України.

Пункт 5.1.1 договору передбачає, що ціна за 1000 куб.м газу, без врахування вартості транспортування газу територією України, для неплатників ПДВ становить 206,25 грн. , крім того, цільова надбавка до тарифу на газ (2%) становить 4,125 грн., крім того, ПДВ за ставкою 20% - 42,075 грн.;

- вартість транспортування газу територією України становить 47,50 грн., крім того, ПДВ 20% - 9,50 грн.;

Разом до сплати за 1000 куб.м газу – 309,45 грн., з врахуванням ПДВ.

15.03.05 між позивачем та відповідачем підписана додаткова угода №1 до договору на постачання газу №06/05-2035 ТЕ-20 , згідно якої були внесені зміни до умов договору (а.с.15).

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №1 сторони домовилися викласти п.5.1.2 договору у наступній редакції: “В разі поставок газу згідно п.1.4 даного договору, отриманого не на виконання міжнародних договорів України, ціна за 1000 куб.м газу, без врахування вартості транспортування газу територією України для платників ПДВ становить 206,25 грн. , крім того, цільова надбавка до тарифу (2%) становить 4,125 грн., крім того, ПДВ за ставкою 20% - 42,075 грн.;

- вартість транспортування газу територією України становить 47,50 грн., крім того, ПДВ за ставкою 20% - 9,50 грн.”.

Разом до сплати за 1000 куб.м газу – 309,45 грн. з врахуванням ПДВ.

Згідно п.4 Додаткової угоди №1 – дана додаткова угода поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01 січня 2006 року і діє протягом дії договору.

Решта умов договору залишається незмінною і обов’язковою до виконання сторонами (п.5 Додаткової угоди №1).

13.10.05 між позивачем та відповідачем підписана додаткова угода №2 до договору на постачання газу №06/05-2035 ТЕ-20 , згідно якої були внесені зміни до умов договору (а.с.16).

Пункт 2.1 договору доповнено п.2.1.1: “Постачальник передає Покупцю у період з 01 жовтня 2006 року по 31 жовтня 2006 року газ у обсязі до 2540, тис. куб.м (п.1 Додаткової угоди №2).

Пункт 5.1. договору викладено у такій редакції: “З 01 жовтня 2006 року у разі поставки газу, отриманого на виконання міжнародних договорів України, ціна за 1000,00 куб.м газу, без врахування транспортування газу на територію України, для платників ПДВ, з урахуванням цільової надбавки до тарифу на газ (2%) становить 501,60 грн., крім того, ПДВ –0%;

- вартість транспортування газу на територію України становить 70,00 грн., крім того, ПДВ 20%;

Разом до сплати за 1000 куб. м газу –867,00 грн., з врахуванням ПДВ”(п.2 Додаткової угоди №2).

Пункт 5.1.1 викладено у такій редакції: “З 01 жовтня 2006 року ціна за 1000 куб.м газу, без врахування вартості транспортування газу територією України, для неплатників ПДВ становить 491,83 грн. , крім того, цільова надбавка до тарифу на газ (2%), крім того, ПДВ за ставкою 20%;

- вартість транспортування газу територією України становить 70,00 грн., крім того, ПДВ 20%;

Разом до сплати за 1000 куб. м газу –686,00 грн., з врахуванням ПДВ (п.3 Додаткової угоди №2).

Доповнено п.5.1.2 у такій редакції: “З 01 жовтня 2006 року в разі поставки газу згідно п. 1.4 даного договору, отриманого не на виконання міжнародних договорів України, ціна за 1000 куб.м газу, без врахування вартості транспортування газу територією України для платників ПДВ становить 491,83 грн. , крім того, цільова надбавка до тарифу (2%), крім того, ПДВ за ставкою 20%;

- вартість транспортування газу територією України становить 70,00 грн., крім того, ПДВ за ставкою 20%.

Разом до сплати за 1000 куб. м газу –686,00 грн., з врахуванням ПДВ.”(п.4 Додаткової угоди №2).

Пункт 11. договору викладено у наступній редакції: “Даний договір набирає чинності з 01 січня 2006 року і діє до 31жовтня 2006 року (включно). Закінчення строку дії або розірвання даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов’язань, які виникли під час його дії”(п.5 Додаткової угоди №2).

Відповідно до п.6 додаткової угоди №1 - дана додаткова угода поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01 січня 2006 року і діє протягом дії договору.

Решта умов договору залишається незмінною і обов’язковою для виконання сторонами (п.7 Додаткової угоди №2).

23.10.06 між позивачем та відповідачем підписана додаткова угода №3 до договору на постачання газу №06/05-2035 ТЕ-20 , згідно якої були внесені зміни до умов договору (а.с.17).

Так, сторони домовились доповнити основний договір п.2.1.2: «Постачальник передає Покупцю у період з 01 листопада 2006 року по 30 листопада 2006 року газ в обсязі 5120,00 тис.куб.м” (п.1 Додаткової угоди №3), а п.11.1 договору виклали у такій редакції: “11.1.Даний договір набирає чинності з 01 січня 2006 року і діє до 30 листопада 2006 року (включно). Закінчення строку дії або розірвання даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов’язань, які виникли під час його дії”(п.2 Додаткової угоди №3).

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №3 - решта умов договору залишається незмінною і обов’язковою для виконання сторонами.

24.11.06 між позивачем та відповідачем підписана додаткова угода №4 до договору на постачання газу №06/05-2035 ТЕ-20 , згідно якої були внесені зміни до умов договору (а.с.18).

Пункт 2.1 договору доповнено п.2.1.3: «Постачальник передає Покупцю у період з 01 грудня 2006 року по 31 грудня 2006 року газ у обсязі до 6440,00 куб. м” (п.1 Додаткової угоди №4), а п.11.1 договору викладено у наступній редакції: «Даний договір набирає чинності з 01 січня 2006 року і діє до 31 грудня 2006 року (включно). Закінчення строку дії або розірвання даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов’язань, які виникли під час його дії”(п.2 Додаткової угоди №4).

Решта умов договору залишається незмінною і обов’язковою для виконання сторонами (п.3 Додаткової угоди №4).

Отже, інших доказів внесення змін до умов договору сторонами не надано.

Відповідно до п.5.3 договору сторони домовилися, що ціна на газ, змінена у відповідності до п.5.2 даного договору, є обов’язковою для сторін за даним договором з моменту введення її в дію. У разі зміни ціни на газ сторонами здійснюється перерахунок за спожитий газ за новими цінами.

Загальна сума даного договору складається із сум вартості місячних поставок газу (п. 5.4 договору).

Відповідно до п.6.1 договору оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться грошовими коштами у такому порядку:

- перша оплата у розмірі 34 % від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця;

- подальші оплати проводяться плановими платежами по 33% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця.

Остаточний розрахунок за фактично спожиті та транспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання - передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п.6.6 договору звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу Покупцем по акту приймання - передачі протягом 10 днів з моменту вимоги однієї із сторін. Вказана звірка оформляється актом звірки.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що в разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені п.6.1 даного договору, Покупець сплачує на користь Постачальника, крім сум заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 7.5 договору передбачено, що неустойка нараховується Постачальником протягом шести місяців, що передують моменту звернення з позовом.

Сторони домовилися, що строк позовної давності по даному договору та стягнення неустойки встановлюється тривалістю у 3 роки (п.10.6 договору).

Факт поставки газу позивачем у кількості передбаченій договором - 25940,481 тис.куб.м, за період з 01 січня по 31 грудня 2006 року, на загальну суму 111167623 грн. 10 коп. підтверджується матеріалами справи, зокрема актами приймання - передачі природного газу: від 31.01.06 року №3202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 6171,116 куб.м газу на суму 1650946,32 грн. (а.с.19); від 28.02.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 6171,116 куб.м газу на суму 1909651,85 грн. (а.с.20); від 28.02.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 5986,463 куб.м газу на суму 1852510,97 грн. (а.с.21); від 31.03.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 4645,155 куб.м газу на суму 1437443,21 грн. (а.с.22); від 30.04.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 933,044 куб.м газу на суму 288730,47 грн. (а.с.23); від 30.10.06 року №б/н, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 630,398 куб.м газу на суму 432452,97 грн. (а.с.24); від 30.11.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 2974,258 куб.м газу на суму 2040340,75 грн. (а.с.25); від 31.12.06 року №б/н, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 4600,047 куб.м газу на суму 3155631,88 грн. (а.с.26), які підписані сторонами без зауважень, і це не заперечуються відповідачем.

Позивач у позові вказав, що відповідачем було частково погашено борг за договором, тобто сплачено вартість газу, поставленого у період з січня по квітень та у жовтні - листопаді 2006 року всього на суму 8979224 грн. 89 коп.

Станом на 20.11.07 непогашеним залишився борг на суму 2137537 грн. 21 коп., що підтверджується розрахунком боргу (а.с.99-102), актами приймання - передачі природного газу (а.с.19-26) та актом звірки станом на 01.10.07 (а.с.110).

Відповідач не спростував та не заперечив факт порушення ним своїх зобов’язань за договором (див. відзив на позовну заяву від 11.12.07 №1543 - а.с.53).

Разом із тим, відповідач у відзиві на позовну заяву від 11.12.07 №1543 (а.с.53) пояснив, що 08.06.07 позивач узгодив графік реструктуризації заборгованості КСП „Рубіжнетеплокомуненерго” у сумі 2140086,23 грн за спожитий природний газ за договором від 30.12.05 №06/05-2035-ТЕ-20 терміном розрахунків з 1 листопада 2007 року до кінця 2008 року (а.с.90), і тому, на думку відповідача, „сторони досягли згоди щодо зміни терміну розрахунку за поставлений в 2006 році природний газ” та встановили „нові терміни розрахунку” – з 01.11.07 до 31.12.08 із щомісячною оплатою відповідно графіка.

Платежі здійснюються відповідачем регулярно, за графіком і тому, на його думку немає підстав стягувати з нього пеню, 3% річних та інфляційні витрати, права позивача на отримання плати за поставлений газ не були порушені.

Аналогічні доводи відповідача і за апеляційною скаргою.

Судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, - суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до договору.

Відповідач порушив обумовлені договором строки оплати поставленого газу, тому мають наступати наслідки передбачені п.7.2 договору щодо оплати покупцем на користь постачальника пені. Порядок її нарахування сторони визначили в п.7.5 договору – протягом шести місяців, що передують моменту звернення з позовом.

Розмір нарахованої пені підтверджується наданим позивачем розрахунком, який не був спростований відповідачем, контррозрахунок ним також не надавався.

У відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем надано розрахунки інфляційних нарахувань за період з 01.01.07 по 31.10.07 – на суму 256253,04 грн. та 3% річних за період з 11.01.07 по 15.11.07 – 24889,48 грн. (а.с.4).

Дані розрахунки також відповідачем не спростовані.

Сторонами в договорі, виконання якого є предметом розгляду даної справи, встановлений розмір процентів, що заявлений позивачем. Нормативне обґрунтування цих процентів не суперечить положенням статей на які посилається відповідач, тому суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 173333 грн. 97 коп.; інфляційних нарахувань у сумі 256253 грн. 04 коп. та 3% річних у сумі 24889 грн. 48 коп., а всього - 454476 грн. 49 коп.

Щодо значення графіку реструктуризації заборгованості.

Судова колегія вважає безпідставними доводи скаржника - відповідача, про зміну сторонами термінів розрахунку за поставлений газ, оскільки терміни розрахунків передбачені договором не були змінені в порядку, в якому було укладено даний договір, тобто зміни до умов договору не вносились.

Зазначений графік надав розстрочку (реструктуризацію) заборгованості за спожитий газ Комунальним спеціалізованим теплозабезпечуючим підприємством „Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської міської ради Луганської області по договору №06/05-2035-ТЕ-20 та не мав на меті змінювати строки його оплати, які були встановленні договором.

Отже суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості вимог позивача по пені, інфляційних вимогах, 3% річних.

Позивач в апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції помилково посилається на графік реструктуризації заборгованості, як на підставу зміни строків та порядку оплати за договором, оскільки графік не є таким, що змінює порядок та строки розрахунків передбачені безпосередньо договором на постачання природного газу, тому що додаткові угоди про це в порядку передбаченому п.10.2 договору сторонами не підписувалися, а також на те що, даний графік не підписаний уповноваженою особою позивача, не скріплений його печаткою.

Судова колегія враховує наступне.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не посилався на зміну сторонами строків виконання зобов’язання, а зазначив, що сторони лише визначились із строком погашення заборгованості за договором, про що зазначили в графіку реструктуризації, що є цілком вірно.

Стосовно доводів Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” про те, що графік не підписаний його уповноваженою особою та не скріплений печаткою підприємства судова колегія вважає наступне.

Даний графік підписано посадовими особами відповідача, узгоджено міським головою м. Рубіжне та ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України”. В місті позначення узгодження ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” мається посилання на протокол Ради директорів №28 від 08.06.07 (а.с.54).

Згідно п.6.2 Статуту ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (далі - Статут) – Управління компанією здійснює голова Ради директорів та Рада директорів відповідно до положення цього Статуту.

Рада директорів правомочна приймати рішення, якщо на її засіданні присутні голова Ради директорів та не менше ніж Ѕ членів Ради директорів (п.6.6 Статуту - зворот а.с.35).

Засідання Ради директорів оформляється протоколом, який підписується головою Ради директорів та секретарем Ради директорів.

Згідно п.6.8 Статуту ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (далі - Статут) Голова Ради директорів, діє без довіреності від імені Компанії, самостійно укладає від імені Компанії всі угоди (договори, контракти)...(зворот а.с.35).

До матеріалів справи доданий витяг з протоколу №28 засідання Ради директорів ДК „Газ України” від 08.06.07, на якому було прийнято рішення про затвердження графіку реструктуризації заборгованості КСП „Рубіжнетеплокомуненерго” у сумі 2140086,23 грн за спожитий природний газ за договором від 30.12.05 №06/05-2035-ТЕ-20 терміном розрахунків з 1 листопада 2007 року до кінця 2008 року (а.с.89).

Позивачем не надано будь-які докази, що спростовували б дані доводи (ухвала Луганського апеляційного господарського суду від 25.03.08).

Крім того, позивач у поясненнях від 05.02.08 №31/10-1195 зазначив, що на даний час протокол №28 від 08.06.07 та графік реструктуризації заборгованості є чинним (а.с.91-93).

За таких обставин судова колегія вважає, що графік реструктуризації заборгованості КСП „Рубіжнетеплокомуненерго” був і узгоджений Радою директорів і головою даної Ради (а.с.90).

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що сторони за договором здійснили та зафіксували своє волевиявлення щодо долі заборгованості за договором від 30.12.05 №06/05-2035-ТЕ-20, тобто домовилися про її реструктуризацію.

Як свідчать матеріали справи, відповідач частково погашав борг за спожитий природний газ згідно графіку реструктуризації заборгованості, що підтверджується платіжними дорученнями №2674 від 28.11.07 на суму 170000,00 грн. (а.с.76), №2810 від 17.12.07 на суму 150000,00 грн. (а.с.77) та №154 від 31.01.08 на суму 150000,00 грн. (а.с.108), актом звірки (а.с.109).

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу.

Отже, доводи позивача та відповідача за апеляційними скаргами стосовно того, що судом першої інстанції неповно з’ясовані обставин справи не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією, оскільки суд першої інстанції врахував ті обставини і докази, що мають значення для справи.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України ухвала місцевого господарського суду Луганської області від 19.02.08 по справі №8/586 ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційних скарг відносяться на скаржників – Дочірню компанію „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ, та Комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство „Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської міської ради Луганської області, м. Рубіжне Луганської області.

За згодою представників сторін присутніх у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ, від 28.02.08 №3/10-1978 на рішення господарського суду Луганської області від 19.02.08 у справі №8/586 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської міської ради Луганської області, м. Рубіжне Луганської області, від 06.03.08 №333 на рішення господарського суду Луганської області від 19.02.08 у справі №8/586 залишити без задоволення.

3. Рішення господарського суду Луганської області від 19.02.08 у справі №8/586 залишити без змін.

4. Судові витрати за подання апеляційної скарги Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ, від 28.02.08 №3/10-1978 - покласти на скаржника.

5. Судові витрати за подання апеляційної скарги Комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Рубіжнетеплокомуненерго” Рубіжанської міської ради Луганської області, м. Рубіжне Луганської області, від 06.03.08 №333 - покласти на скаржника.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий                                                                      О.Є.Медуниця

Суддя                                                                                Л.Л. Лазненко

Суддя                                                                                Д.Ю. Перлов