ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.08.08
Справа  № 4/72-38

Львівський
апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді
Краєвської М.В.

суддів:
Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши
апеляційну скаргу ТзОВ
“Олдан” від 10.06.2008 р. № 10/06-08

на
рішення Господарського
суду Волинської області від 03.06.2008 р.

у
справі № 4/72-38

за
позовом суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до ТзОВ “Олдан”, с.Городок Маневицького
р-ну Волинської обл.

про
стягнення 363 542, 2
грн. заборгованості за договорами підряду

За
участю представників сторін:

від
позивача -не
з”явився;

від
відповідача -не
з”явився

Розпорядженням
голови суду від 12.08.2008 р. проведено зміни в складі колегії суддів
(знаходиться в матеріалах справи).

Перегляд
справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного
господарського суду від 15.07.2008 р.

Рішенням Господарського суду Волинської
області від 03.06.2008 р. у справі № 4/72-38 (суддя Слободян П.Р.) позов про
стягнення 363 542, 2 грн. заборгованості за договорами підряду задоволено
повністю за доведеністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 299 509, 02
грн. основного боргу, 24 197, 83 грн. пені, 3 972, 7 грн. 3 % річних, 35 862,
65 грн. інфляційних нарахувань.

Відповідач з даним рішенням не
погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого
господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити повністю, з підстав неповного з”ясування обставин, що мають
значення для справи, та порушення норм процесуального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим,
зокрема, що відповідач був позбавлений права подати господарському суду свої
докази та заперечення; судом першої інстанції порушено принцип змагальності
(ст.4-3 ГПК України) та ст.43 ГПК України (“Оцінка доказів”), оскільки акти
виконаних робіт не оформлені з боку відповідача, на них відсутня його печатка,
акт приймання за березень 2008 року підписаний ТзОВ “Олдан” з зауваженнями, які
не взяті господарським судом до уваги; з довідок про вартість виконаних робіт і
актів приймання не вбачається, що такі роботи виконувалися саме згідно з
договорами підряду від 01.03.2007 р. і 03.01.2008 р.; стягнення пені є
неправомірним, оскільки в документах про виконані підрядні роботи не
передбачено строки розрахунків, а також перерахування пені; відсутні також
підстави для нарахування та стягнення 3 % річних і інфляційних нарахувань.

У
відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції
залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення з підстав, викладених у
ньому.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що 1 березня 2007 року між ТзОВ "Олдан"
(замовник за договором, відповідач у справі) та приватним підприємцем ОСОБА_1
(підрядник за договором, позивач у справі) було укладено два договори підряду
на виконання робіт, а саме: будівництва сушильного господарства та цеху по
переробці деревини на АДРЕСА_1 (а.с.6-8, 24-26).

3
січня 2008 року між тими ж сторонами укладено два договори підряду на виконання
робіт, а саме: будівництва цеху по переробці деревини та цеху по переробці
деревини (під навісу) на АДРЕСА_1 (а.с.40-45).

Факт
виконання позивачем робіт по будівництву цеху по переробці деревини (під
навісу) на АДРЕСА_1 і їх прийняття відповідачем підтверджується актами
приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2007 року (2 шт., а.с.12-17,
31-35), за березень 2008 року (2 шт., а.с.48-52).

Згідно
з довідками про вартість виконаних підрядних робіт за жовтень 2007 року (2 шт.,
а.с.9, 27), березень 2008 року (2 шт., а.с.46-47) остання становить 329 951
грн.

Відповідно
до п.п.2.3 спірних договорів замовник перераховує підряднику кошти у визначеній
угодою сумі протягом 5-ти робочих днів після підписання сторонами акту
приймання-здачі виконаних підрядних робіт або дає письмову мотивовану
відмову.

Розглянувши
апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
Господарського суду Волинської області від 03.06.2008 р. у справі № 4/72-38
слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Олдан” - без задоволення.

При
цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно
з ст.193 Господарського кодексу України (далі -ГК України) та ст.526 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України) суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

Відповідно
до ч.1, 2 ст. 837, ч.1 ст.854 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням  другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Якщо
договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих
її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

У
порушення умов пунктів 2.3 укладених договорів відповідачем проведено лише
часткову оплату за виконані роботи, у матеріалах справи відсутні докази
погашення заборгованості за договорами підряду від 01.03.2007 р., 03.01.2008 р.
в повному обсязі, про що свідчить, зокрема, підписаний обома сторонами акт
звіряння взаєморозрахунків станом на 01.04.2008 р. (а.с.56).

За
таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції підставно стягнув
суму основного боргу в розмірі 299 509, 02 грн.

Згідно
з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

За
неналежне виконання грошового зобов”язання відповідно до вимог ст.625 ЦК
України позивачем нараховано відповідачу 3 972, 7 грн. 3 % річних, 35 862, 65
грн. інфляційних нарахувань, які підставно стягнуті господарським судом.

Відповідно
до п.5.6 спірних договорів при недотриманні строку оплати виконаних робіт,
передбачених п.2.3 угод, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

За
несвоєчасне виконання грошових зобов”язань (прострочення) позивачем нараховано
відповідачу 24 197, 83 грн. пені, що узгоджується з вимогами Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань” від 22
листопада 1996 року N 543/96-ВР із змінами і доповненнями, внесеними Законом
України від 10 січня 2002 року N 2921-III.

Покликання
апелянта на зауваження в акті приймання за березень 2008 року судом апеляційної
інстанції не беруться до уваги з огляду на наступне.

Відповідно
до ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін
від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою
стороною.

Акт,
підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі,
якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як
встановлено  в судовому засіданні та
вбачається з матеріалів справи, відповідач виконав, а позивач прийняв
будівельні роботи, про що свідчить підписаний акт приймання виконаних підрядних
робіт. У разі відмови однієї з сторін від підписання акта в ньому робиться про
це позначення і він підписується другою стороною, однак в даному випадку
відповідачем у справі це не було зроблено.

В
силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже,
з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського
суду вважає, що рішення Господарського суду Волинської області відповідає
матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника
документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані
правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для
скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Рішення Господарського суду Волинської області від 03.06.2008 р. у справі №
4/72-38 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Олдан” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

3.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.
Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя
М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Н.А.Галушко

Суддя
Г.В.Орищин