ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.08 Справа № 20/29/08

Суддя Гандюкова Л.П.

м. Запоріжжя

За позовом Управління державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області, м.Запоріжжя

до Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку №1 (м.Бердянськ) Запорізької філії ВАТ “Укртелеком”, Запорізька область, м.Бердянськ

про зобов’язання належним чином виконувати умови договору

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Гостіщева І.В. (дов.№19/1-1-2876/Мх від 19.12.2007р.);

Від відповідача –Гайдук Ю.І. (дов. ВКВ№040176 від 28.12.2007р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про зобов’язання відповідача належним чином виконувати умови договору, а саме надавати працівникам УДСО доступ до орендованого приміщення.

Ухвалою господарського суду від 13.12.2007р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/29/08, судове засідання призначено на 24.01.2008р. Ухвалою суду від 24.01.2008р. строк вирішення спору у справі продовжено сторонами до 21.02.2008 р., цією ж ухвалою на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 21.02.2008р. Ухвалою від 21.02.2008р. за клопотання сторін строк вирішення спору продовжений та відкладений до 14.03.2008р.

14.03.2008р. справу розглянуто, за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. Остаточні вимоги викладені у заяві від 13.03.2008р., яка в порядку ст.22 ГПК України прийнята судом до розгляду. На підставі ст.ст.193, 202, 174 ГК України, ст.ст.526, 526 ЦК України, Інструкції про порядок взаємодії підрозділів ДСО при МВС України з операторами телекомунікацій в організації централізованої охорони об’єктів, затвердженої спільним Наказом МВС України і Державним комітетом зв’язку та інформації України від 12.07.2004р. за №794/151 та договору оренди майна №504 від 01.01.2007р. позивач просить зобов’язати відповідача здійснити певні дії, а саме: надати дозвіл для встановлення у приміщеннях АТС ЦЕЗ №1 ЗФ ВАТ “Укртелеком” ретрансляторів “Селена-Р” системи передачі тривожних сповіщень “Селена” та підключення їх до мережі електроживлення. Позовні вимоги мотивовані наступним. 01.01.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди майна №504, відповідно до умов якого позивач прийняв у строкове платне користування частини спеціалізованих технологічних приміщень, які знаходяться у м.Бердянську за адресами, перелік яких зазначено в п.1.1 договору. В договорі визначена мета оренди –для розміщення обладнання (електроустановки) централізованої охорони, сторонами досягнуті усі істотні умови договору, позивач здійснює орендну плату за оренду приміщень. Згідно з ст.174 ГК України господарські зобов’язання між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору оренди №504 від 01.01.2007р. та Інструкції про порядок взаємодії підрозділів ДСО при МВС України з операторами телекомунікацій в організації централізованої охорони об’єктів, затвердженої спільним Наказом МВС України і Державним комітетом зв’язку та інформації України від 12.07.2004р. за №794/151. Пунктом 8 цієї Інструкції передбачено, що всі роботи, пов’язані з монтажем апаратури СТС та АТС, виконують підрозділи ДСО з дозволу підприємства. Пунктами 1.1, 1.9 Переліку додаткових прав та обов’язків, визначених у додатку №2, який є невід’ємною частиною договору, передбачено, що встановлення та зміна типу, складу обладнання здійснюється за письмовим погодженням з Орендодавцем шляхом двостороннього підписання відповідного акту. Керівництво Бердянського МВДСО УДСО при УМВС України в Запорізькій області неодноразово зверталося до керівництва ЦЕЗ №1 ЗФ ВАТ “Укртелеком” про надання дозволу на заміну застарілого обладнання та встановлення ретрансляторів “Селена-Р” в приміщеннях кросу АТС ЦЕЗ №1 (м.Бердянська). Відповідач без поважних на то причин не надає дозвіл на заміну застарілого обладнання ПЦС “Нива” та встановлення в приміщеннях АТС нових ретрансляторів СПТС “Селена” і підключення їх до мережі живлення. Невиконанням умов договору та спільного Наказу від 12.07.2004р. №794/151 відповідач порушує господарські зобов’язання та права позивача. Заміна застарілого обладнання має велике значення не тільки для УДСО, а й для всієї держави, так як така заміна обладнання здійснюється по всім областям України. Таким чином, відповідач тим самим втручається в господарську діяльність УДСО (порушує п.7.1.5 договору оренди). Крім того, порушується п.8.1 договору, яким передбачено, що сторони зобов’язуються виконувати усі умови, передбачені цим договором і несуть відповідальність згідно із законодавством України. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, виходячи з наступного. При укладенні договорів оренди майна Центр електрозв’язку 31 (м.Бердянськ) Запорізької філії ВАТ “Укртелеком” повинен виконувати та дотримуватися всіх істотних умов, передбачених Положенням про порядок передачі в оренду майна ВАТ “Укртелеком”, затвердженого рішенням Правління від 02.11.2008р., протокол №45, та введеного в дію Наказом №404 від 07.11.2005р. (далі –Положення). На даний час Бердянський міжрайонний відділ державної служби охорони УДСО при УМВС України в Запорізькій області орендує шість частин спеціалізованих технологічних приміщень, розташованих у м. Бердянську та м.Приморськ, які використовує для здійснення своєї діяльності. Однак, укласти договір оренди майна за зразковою формою не бажає та посилається на те, що вищезазначене Положення про порядок передачі майна в оренду на УДСО при УМВС України в Запорізькій області не розповсюджується. Істотні умови Положення не відповідають інтересам, вимогам та не влаштовують Бердянський МВДСО УДСО при УМВ України в Запорізькій області. Проект договору оренди майна на 2007р. відповідач вважає неукладеним у зв’язку з відсутністю істотних умов проекту договору оренди майна зразкової форми, встановленої Положенням, тому відповідачем виставляються рахунки за оренду приміщення, експлуатаційні витрати, спожиту електроенергію згідно договору оренди №365 від 25.05.2006р. Крім того, дана ситуація виникла у зв’язку з істотною зміною обставин, а саме: під час укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане та виконання договору в редакції, яку пропонує позивач, порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє відповідача, як зацікавлену сторону, на що він розраховував при його укладенні. За наявності істотної зміни обставин, що істотно порушили баланс інтересів сторін, відповідач неодноразово наполягав на розірванні договору за взаємною згодою, що передбачено ч.1 ст.651 ЦК України, звертався з листами щодо звільнення приміщень у зв’язку з відмовою Бердянського МВДСО від укладення договору оренди відповідно до зразкової (типової) форми, встановленій ВАТ “Укртелеком”. Для вирішення ситуації що склалася, відповідачем було запропоновано укласти договір оренди приміщень для встановлення обладнання позивача за умови надання копії договору про постачання електричної енергії безпосередньо з ВАТ “Запоріжжяобленерго”. При наявності заперечень щодо умов договору Управління державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області, яке одержало проект договору , повинно скласти протокол розбіжностей та надіслати два примірники разом з підписаним договором ЦЕЗ №1. Однак, якимсь чином підписаний договір оренди майна з застереженням “з протоколом розбіжностей” дійсно потрапив до ЦЕЗ №1, проте протоколу розбіжностей не виявилося. Просить у задоволенні позову відмовити.

У письмовому поясненні відповідач додатково зазначив, що на даний час чинним є договір оренди майна №365, укладений сторонами 25.05.2006р., який продовжує діяти у відповідності до ст.764 ЦК України. На підставі цього договору позивачу щомісячно виставляються рахунки з зазначенням номеру та дати договору. Орендар, в свою чергу, сплачує ці рахунки, зауважень до їх оформлення не має, тим самим визнає договір №365 від 25.05.2006р. чинним. Також, відповідно до п.4 ст.635 ЦК України після закінчення терміну дії зазначеного договору, орендар не звертався з протоколом про наміри укласти договір у новій редакції, чим знову підтверджується його згода щодо чинності договору №365 та визнання своїх обов’язків за цим договором. Бердянський МВДСО УДСО при УМВС України в Запорізькій області звертався до відповідача з листами про надання згоди на встановлення в приміщеннях АТС ретрансляторів системи передачі сповіщення “Селена-Р” та підключення їх до мережі електроживлення 220 або 60 Вт. Заміна застарілої апаратури і встановленням СПТС “Селена” вплине на подальшу зміну розрахунку щодо відшкодування витрат на електроенергію. Для розгляду цього питання орендодавцю необхідно ознайомитися з технічними характеристиками нового обладнання орендаря для внесення змін в проектні рішення, які не були надані орендарем. ЦЕЗ №1 (м.Бердянськ) ЗФ ВАТ “Укртелеком” доступ до обладнання орендаря не забороняє. Умовами діючого договору не передбачена заміна застарілої апаратури і встановлення СПТС “Селена”, підключення ретрансляторів “Селена-Р” в приміщеннях на АТС міста. Пунктом 18 Інструкції про порядок взаємодії..., на яку посилається позивач, передбачено, що взаємодія між ДСО та підприємством здійснюється на підставі договору про встановлення, спільне використання ліній зв’язку та організацію обслуговування апаратури СТС на місцевих телекомунікаційних мережах. Згідно з Правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції №1143/13017 від 25.10.2006р., при підключенні до електроустановок споживач повинен мати технічні умови, технічну документацію, передбачену Правилами приєднання до електроустановок №1137 від 14.12.2005р. Технічні умови та інша документація, що вимагається цими Правилами при приєднанні нової електроустановки, відповідачу не були надані, чим позивач порушив вимоги цих Правил, та відповідно це не вважається провиною відповідача.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2006р. між ВАТ “Укртелеком” в особі Запорізької філії (Орендодавець) та Управлінням державної служби охорони при УМВС в Запорізькій області (Орендар) укладено договір оренди майна товариства №365, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування частини спеціалізованих технологічних приміщень та технологічних приміщень згідно переліку, викладеного у п.1.1 договору, який фактично складається з 17 приміщень, розташованих у м.Бердянськ, м.Приморськ, смт.Приазовське, м.Василівка, м.Дніпрорудний, м.Оріхів, м.Енергодар, м.Мелітополь, м.Пологи, м.Гуляйполе, м.Токмак.

Згідно з п.12.1 договору №365, він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і дії до 31.12.2006р.

01.01.2007р. між ВАТ “Укртелеком” в особі ЦЕЗ №1 (м.Бердянськ) Запорізької філії ВАТ “Укртелеком” та Управлінням державної служби охорони при УМВС в Запорізькій області укладено договір №504 оренди майна товариства, згідно з яким орендар прийняв у строкове платне користування частини спеціалізованих технологічних приміщень та технологічних приміщень згідно переліку, викладеного у п.1.1, який складається з 6 приміщень, розташованих у м.Бердянськ та м.Приморськ.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на укладений сторонами договір оренди майна №504 від 01.01.2007р. Відповідач вказує, що даний договір є не укладеним у зв’язку з невідповідністю істотних умов проекту договору зразковій (типовій) формі, встановленій Положенням про порядок передачі в оренду майна ВАТ “Укртелеком”, затвердженого рішенням Правління від 02.11.2005р. та введеного в дію наказом №404 від 07.11.2005р. Примірник договору №504 від 01.01.2007р., який є в наявності у відповідача, був підписаний з боку орендаря з застереженням “з протоколом розбіжностей”, однак даного протоколу розбіжностей у відповідача немає, він його не отримував та не підписував.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає вимоги позивача такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1,2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Із змісту статей 15,16 ЦК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Позивач просить зобов’язати відповідача здійснити певні дії, а саме: надати дозвіл для встановлення у приміщеннях АТС ЦЕЗ №1 ЗФ ВАТ “Укртелеком” ретрансляторів “Селена-Р” системи передачі тривожних сповіщень “Селена” та підключення їх до мережі електроживлення. Підставою позовних вимог визначено ст.ст.193, 202, 174 ГК України, ст.ст.526, 526 ЦК України, Інструкція про порядок взаємодії підрозділів ДСО при МВС України з операторами телекомунікацій в організації централізованої охорони об’єктів, затверджена спільним Наказом МВС України і Державним комітетом зв’язку та інформації України від 12.07.2004р. за №794/151, та договір оренди майна №504 від 01.01.2007р.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із договорів та інших правочинів. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов’язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Аналогічні норми щодо поняття господарського зобов’язання та підстав його виникнення встановлені ст.ст.173,174 ГК України.

Відповідно до ст.ст.6, 626,627 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.ч. 1,2,3 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов’язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Аналогічний припис містить ст. 638 ЦК України.

Статтею 184 ГК України передбачено укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів з дотриманням умов, передбачених статтями 179,181 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

- вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

- примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

- типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Згідно з ч. 1 ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Відповідач у своєму відзиві зазначає, що відповідно до порядку укладення договорів на підставі ст.181 ГК України проект договору 2007 року був запропонований саме ВАТ “Укртелеком” в особі ЦЕЗ №1 (м.Бердянськ) ЗФ ВАТ “Укртелеком” та у двох примірниках направлений позивачеві. Управління державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області, в свою чергу, підписало договір з протоколом розбіжностей (викладення п.п. 3.5, 5.1.2 договору, п.1.5 Додатку №2 в іншій редакції, виключення пунктів 2 у додатках 4.1-4.6 до договору ). Відповідач наявність у нього договору оренди №504 від 01.01.2007р., підписаного обома сторонами, не заперечив, зазначаючи при цьому, що протокол розбіжності не одержував та не підписував. Однак, при цьому питання щодо не отримання протоколу розбіжностей у нього не виникло, до позивача з цього питання він не звертався та вважає діючим договір оренди №365 від 25.05.2006р.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.184 ГК України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Слід зазначити, що відповідач вказує, що на даний час Управління державної служби охорони при УМВ в Запорізькій області займає 6 частин спеціалізованих технологічних приміщень та технологічних приміщень для розміщення обладнання централізованої охорони. Перелік приміщень та їх площ, зазначений у відзиві відповідача, який складається з шести позицій повністю відповідає переліку приміщень, які вказані у п.1.1 договору оренди №504 від 01.01.2007р. При цьому, згідно з переліком приміщень, які відповідно до п.1.1 передавалися за договором №365 від 25.03.2006р., він складався з 17 позицій. Доказів того, що до договору оренди №365 від 25.05.2006р. вносилися відповідні зміни щодо переданих в оренду приміщень, відповідачем не надано.

Приміщення, визначені умовами договору №504 від 01.01.2007р., були передані в оренду позивачу згідно з підписаними сторонами актами приймання-передачі майна, які є додатками 1.1-1.6 до договору та його невід’ємними частинами.

На підставі викладеного, суд вважає, що між сторонами укладено договір оренди майна №504 від 01.01.2007р., оскільки досягнуто згоди із усіх істотних умов, на виконання договору майно передано орендарю. Орендна плата, як істотна умова, визначена у п.п.3.2-3.2.1 договору, вона узгоджена. Заперечення у протоколі розбіжностей щодо п.п.3.5,5.1.2 договору не впливають на розмір орендної плати, оскільки передбачають не сплату орендної плати, а відшкодування витрат на електроенергію (п.3.5) та права і обов’язки орендаря (п 5.2.1).

Відповідно до “Інструкції про порядок взаємодії підрозділів Державної служби охорони при МВС України з операторами телекомунікацій в організації централізованої охорони об’єктів”, затвердженої Наказом МВС України і Державного комітету зв’язку та інформації України від 12.07.2004р. за №794/151, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.08.2004р. за №975/9574, ця Інструкція визначає порядок взаємодії підрозділів Державної служби охорони при МВС України з операторами телекомунікацій під час використання споруд місцевих телефонних мереж для організації централізованої охорони об’єктів усіх форм власності. Вона є обов’язковою для виконання підрозділами ДСО і підприємствами (операторами телекомунікацій).

Згідно з п.8 Інструкції усі роботи, пов’язані з монтажем апаратури СТС на АТС, виконують підрозділи ДСО або спеціалізовані монтажні організації з дозволу підприємства і під контролем його працівників.

Відповідно до п.18 Інструкції взаємодія між ДСО та підприємством здійснюється на підставі договору про встановлення, спільне використання ліній зв’язку та організацію обслуговування апаратури СТС на місцевих телекомунікаційних мережах.

Передбачений цією Інструкцією договір суду не надано і із пояснень сторін слідує, що він не укладався.

Разом з цим, як вбачається із договору оренди майна від 01.01.2007р., цим договором врегульовано не лише передання в оренду майна (приміщень), а і по суті він є змішаним договором, в якому є елементи передбаченого Інструкцією договору про встановлення, спільне використання ліній зв’язку та організацію обслуговування апаратури СТС на місцевих телекомунікаційних мережах.

Матеріали справи свідчать, що позивач направляв відповідачеві листи №975 від 06.11.2007р., №1050 від 14.12.2007р.; №46 від 28.01.2008р. про надання згоди на встановлення а приміщеннях АТС ретрансляторів системи передачі сповіщення “Селена-Р” та підключення їх до мережі електроживлення.

Згідно з п.п. 14.6.2 пункту 14.6 договору оренди №504, Додатком 2 до нього є також Перелік додаткових прав та обов’язків Орендаря та Орендодавця при встановленні в орендованих приміщеннях технологічного обладнання електрозв’язку.

Пунктом 1.1 цього Переліку тип і склад обладнання, яке встановлюється вперше, повинні бути узгоджені з орендодавцем шляхом двостороннього підписання відповідного акту.

У додатках 5.1-5.6 договору оренди, які є його невід’ємними частинами, сторони встановили перелік обладнання орендаря, розміщеного на площі орендодавця. Так, згідно з цими додатками на орендованих площах орендодавця розташовуються стійки “Нева-10М” та стійки “Атлас-3”.

Відповідно до п.1.9 переліку додаткових прав та обов’язків за письмовим погодженням орендодавця орендар має право встановлювати та підключати додаткове обладнання, а також змінювати склад обладнання та схеми його включення з внесенням відповідних змін в договір оренди, а у разі необхідності в проектну та іншу документацію.

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 ГК України.

Таким чином, зважаючи на те, що встановлення певного виду обладнання орендаря передбачено безпосередньо умовами договору оренди майна (додатки 5.1-5-6 до договору), в даному випадку обов’язковою умовою для заміни цього обладнання є внесення відповідних змін до договору (додатків) .

Статтею 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов’язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Статтею 188 ГК України встановлено порядок зміни та розірвання господарських договорів.

Так, згідно з ч.ч. 2,3,4 ст.188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разу якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінивши представлені сторонами докази, пояснення представників у судовому засіданні, суд вважає, що враховуючи предмет позовних вимог, позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своїх вимог, а саме порушення його прав відповідачем та підстав щодо зобов’язання його вчинити певні дії –надати дозвіл. У зв’язку з цим суд не бере до уваги посилання позивача на інші обставини та письмові докази.

Позивач не позбавлений права запропонувати відповідачу внести зміни в договір шляхом укладення додаткової угоди, укласти новий договір чи вибрати інший спосіб захисту порушеного чи оспорюваного права.

На зазначених підставах у задоволенні позовних вимог відмовляється.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі 08.04. 2008р.