ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 2/341-05

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Бернацької Ж.О. –головуючий,

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного підприємства “Техноцукор” на рішення господарського суду Вінницької області від 24 листопада 2005 року та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 19 червня 2007 року у справі № 2/341-05 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Вищеольчедаїв цукор”, с. Писарівка, Вінницької області до: 1) товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне українсько-російське підприємство “Він Хант Інвест”, с. Лука-Мелешківська, Вінницької області, 2) приватного підприємства “Техноцукор”, м. Вінниця, 3) відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, м. Вінниця за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –закритого акціонерного товариства “Вищеольчадаївський цукровий завод”, с. В. Ольчадаїв, Вінницької області про визнання права власності на майно та звільнення майна з під арешту.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явилися,

від відповідачів:

ТОВ “Спільне українсько-російське підприємство “Він Хант Інвест”: не з’явилися,

ПП “Техноцукор”: Чуловський М.І., Шеменков О.Л.,

ВДВС Вінницького МУЮ: не з’явилися, -

від третьої особи: не з’явилися, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач –товариство з обмеженою відповідальністю “Вищеольчедаїв цукор” у 2005 році звернувся до господарського суду Вінницької області з позовною заявою до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне українсько-російське підприємство “Він Хант Інвест”, приватного підприємства “Техноцукор”, відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про визнання права власності на майно: буртоукладочну машину БУМ-65М263-К, заводський номер 861, 1980 року випуску; буртоукладочну машину БУМ-65М263-К, заводський номер 767, 1988 року випуску; буртоукладочну машину БУМ-65М263-К, заводський номер 1512, 1980 року випуску; тепловоз ТГМ 23В48-1719, заводський номер 1719, 1988 року випуску; виключення з акту опису та арешту вказаного майна та звільнення з під арешту тепловозу ТГМ 23В48-1719, заводський номер 1719, 1988 року випуску.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції безпідставно проведено процедуру опису та арешту майна на території виробничо-технічного комплексу цукрового заводу, який належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю “Вищеольчедаїв цукор”.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 24 листопада 2005 року (суддя: Мельник П.А.) позов задоволено повністю; визнано право власності позивача на спірне майно; виключено з акту опису та арешту спірне майно; звільнено з під арешту тепловозз ТГМ 23В48-1719, заводський номер 1719, 1988 року випуску та стягнуто судові витрати. Рішення мотивовано тим, що позивач є власником спірного майна.

Ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2006 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору –закрите акціонерне товариство "Вищеольчадаївський цукровий завод".

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 19 червня 2007 року (судді: Ляхевич А.А. –головуючий, Вечірко І.О., Зарудяна Л.О.) рішення залишено без змін, з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, приватне підприємство “Техноцукор” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування та передачу справи на новий розгляд, оскільки судами обох інстанцій не досліджено: хто є власником спірного майна.

Вислухавши представників приватного підприємства “Техноцукор”, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами обох інстанцій встановлено, що діючи на виконання наказу господарського суду Вінницької області від 2 червня 2003 року у справі № 4/44-03 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю СП “Він Хант Інвест” на користь приватного підприємства “Техноцукор” коштів у сумі 217 104 грн. 34 коп., державний виконавець Вінницького міського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Медяний В.Т. здійснив опис та арешт майна: буртоукладочну машину БУМ-62М263-К, заводський номер 861, 1980 року випуску; буртоукладочну машину БУМ65М263-К, заводський номер 767, 1988 року випуску; буртоукладочну машину БУМ65М263-К, заводський номер 1512 1980 року випуску, що підтверджується актом опису та арешту майна, серія АА № 743599.

У акті зазначено, що боржник ТОВ СП “Він Хант Інвест” є власником акцій ЗАТ “Вищеольчадаївський цукровий завод”, на які накладено арешт.”

Постановою державного виконавця від 16 травня 2005 року накладено арешт на все майно, що належить закритому акціонерному товариству “Вищеольчадаївський цукровий завод” та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить закритому акціонерному товариству “Вищеольчадаївський цукровий завод”, в тому числі і на тепловоз, 1988 року випуску, ТГМ 23В48-1719.

Як вбачається зі змісту постанови боржник –товариство з обмеженою відповідальністю СП “Він Хант Інвест” володіє акціями закритого акціонерного товариства “Вищеольчадаївський цукровий завод”, на які накладено арешт. Акції забезпечуються майном. На території закритого акціонерного товариства “Вищеольчадаївський цукровий завод” знаходиться його майно: вказаний тепловоз.

Постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Коваля В.В. відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 34/44-03 від 2 червня 2003 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю СП “Він Хант Інвест” на користь приватного підприємства “Техноцукор” заборгованості в розмірі 217 104 грн. 34 коп.

У постанові державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 11 жовтня 2003 року зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю “Він Хант Інвест” володіє простими іменними акціями закритого акціонерного товариства “Вищеольчедаївський цукровий завод” у кількості 800 000 штук.

З метою забезпечення виконання рішення та запобігання відчуження майна та акцій боржника накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено проведення будь-яких операцій з цінними паперами, що належать товариству з обмеженою відповідальністю СП “Він Хант Інвест”.

Належність боржнику акцій закритого акціонерного товариства “Вищеольчедаївський цукровий завод” підтверджується довідкою № 720 від 18 вересня 2003 року, виданою Вінницькою філією товариства з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнська реєстраційна компанія “Корта” та витягом з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку.

Між тим, відкрите акціонерне товариство “Техноцукор” у касаційній скарзі посилається на те, що суди обох інстанцій помилково дійшли висновку, що спірні буртоукладочні машини продано позивачеві товариством з обмеженою відповідальністю “Хмільник нафтобаза”, оскільки в специфікації не вказано заводський номер буртоукладочних машин, їх марка та рік випуску.

Довідка товариства з обмеженою відповідальністю “Вищеольчедаїв цукор” від 12 жовтня 2005 року також не може бути підтвердженням права власності на вказане майно, оскільки в цій довідці не співпадають роки випуску буртоукладочних машин, вказаних в акті опису та арешту майна від 12 травня 2005 року.

Позивач є власником тепловоза, який нібито передано за актом приймання-передачі від 27 жовтня 2004 року, як внесок закритого акціонерного товариства “Вищеольчадаївський цукровий завод” в статутний фонд позивача.

Проте, судами не досліджено чи мало право товариство з обмеженою відповідальністю “Вищеольчедаїв цукор”, згідно статуту, чинного на час виникнення спірних правовідносин, формувати статутний фонд за рахунок майнових внесків.

Крім того, заявник вважає, що матеріалами справи, іншими доказами, дослідженими судами обох інстанцій, поясненнями сторін, які надавалися в судовому засіданні, доведено, що спірне майно не є власністю позивача і він не має підстав на нього претендувати.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставинами обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Аналіз наведених доводів в їх сукупності свідчить про неповне з’ясування місцевим господарським судом фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об’єктивного встановлення обставин справи, прав та обов’язків сторін, і відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір по суті.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства “Техноцукор” задовольнити.

Рішення господарського суду Вінницької області від 24 листопада 2005 року та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 19 червня 2007 року у справі № 2/341-05 скасувати.

Справу направити на новий розгляд в іншому складі суду до господарського суду Вінницької області.

Головуючий:

Ж. Бернацька

Судді:

С. Владимиренко

С. Шевчук