ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "20" листопада 2008 р. по справі № 8/122-38.1

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Волиньобленерго” в особі Ковельської філії ВАТ "Волиньобленерго", м. Ковель

До відповідача Люблинецького виробничого управління житлово - комунального господарства, смт. Люблинець Волинської області

Про стягнення 56 928 грн. 07 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

Від позивача: Сорока А.П., довіреність №19/26-5584 від 29.12.2007 року

Від відповідача: н/з.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі

ст. 22 ГПК України роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

Суть спору: позивач – ВАТ “Волиньобленерго” в особі Ковельської філії просить стягнути з відповідача – Люблинецького виробничого управління житлово - комунального господарства 56 928 грн. 07 коп., в т.ч. 49 529 грн.

79 коп. боргу за використану електроенергію, 3 888 грн. 10 коп. пені, 2 803 грн. 51 коп. збитків від інфляції, 706 грн. 67 коп. річних, а також сплачене державне мито в сумі 569 грн. 28 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. 00 коп.

Представник позивача в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України в межах наданих йому повноважень згідно довіреності №19/26-353 від 24.01.2008 року подав клопотання від 19.11.2008 року №2964 про уточнення позовних вимог, згідно якого просить стягнути з відповідача

37 229 грн. 79 коп. основного боргу у зв'язку з частковою оплатою після звернення позивача з позовом до суду, 3 888 грн. 10 коп. пені, 3 645 грн. 51 коп. збитків від інфляції, 706 грн. 67 коп. річних.

Відповідач вимоги ухвали суду від 10.11.2008 року не виконав, витребувані судом документи не подав, в судове засідання не з’явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення

(вх.№01-28/18430 від 18.11.2008 року).

Згідно клопотання від 19.11.2008 року відповідач просить відкласти розгляд справи в зв’язку з тим, що начальник Люблинецького ВУ ЖКГ знаходиться на лікарняному, а головний бухгалтер у відпустці.

Клопотання відповідача відхилене судом, оскільки не підтверджене доказами; ухвалою суду від 10.11.2008 року явка представника відповідача не визнавалася обов’язковою; відповідач визнав суму основного боргу в акті звірки взаєморозрахунків від 19.11.2008 року та мав можливість до судового засідання подати пояснення по суті позовних вимог та заперечення при їх наявності, видати довіреність представнику, яким може бути люба уповноважена особа.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

13 травня 1998 року між ДАЕК «Волиньобленерго» (правонаступником якого згідно п. 1.1 Статуту є ВАТ «Волиньобленерго») в особі Ковельської філії та відповідачем - Люблинецьким виробничим управлінням житлово - комунального господарства був укладений договір на користування електричною енергією № 322 (а. с. 5-6).

Відповідно до п. 10.1 договору, він набирає чинності з моменту підпису його сторонами і діє до 31.12.1998 року. По закінченню цього терміну договір вважається щорічно продовженим на наступний рік при відсутності письмових заяв про перегляд або відмову від нього будь-якої з сторін. Доказів надіслання письмових заяв сторони не подавали. Отже, в суду немає підстав вважати договір зміненим або розірваним.

Згідно п. п. 2.1, 4.1, 6.3, 8.1, 8.4 договору позивач зобов’язувався відпускати електричну енергію відповідачу згідно з визначеними величинами постачання електроенергії та потужності, а відповідач – оплачувати використану електричну енергію, а також вносити інші платежі згідно з чинними тарифами, індексом цін та умовами договору. Оплата електричної енергії здійснюється відповідачем самостійно шляхом перерахування коштів в 10-ти денний термін від розрахункового дня. Розрахунковий день визначається на 21 число для місяця з 31 днем (20 число для місяця з 30-ма днями). У випадку неоплати або неповної оплати платежів нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний календарний день прострочки.

Відповідно до ст. 174 ГК України ( ст. 4 ЦК УРСР від 18.07.1963 року) господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов’язання виникли з договору № 322 від 13.05.1998 року.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк згідно ст. 530 ЦК України.

Відповідач в порушення умов договору (п. 8.1) взяті на себе зобов’язання щодо оплати послуг за використану електричну енергію належним чином не виконував.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за період з січня по жовтень 2008 складала 49 529 грн. 79 коп., що підтверджується особовим рахунком №322 (а. с. 7-9), актами про обсяги переданої споживачу електроенергії (а. с. 28-45).

Проте, після звернення позивача з позовом до суду відповідач сплатив

12 300 грн. 00 коп. основного боргу.

Провадження у справі на суму 12 300грн. 00 коп. основного боргу підлягає припиненню на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Заборгованість відповідача складає 37 229 грн. 79 коп., підтверджена матеріалами справи, актом звірки взаєморозрахунків від 19.11.2008 року, визнана відповідачем, підставна і підлягає до стягнення, оскільки згідно

ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання

зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Нараховані позивачем за період з січня по жовтень 2008 року

3 645 грн. 51 коп. збитків від інфляції та 706 грн. 67 коп. річних підставні і підлягають до стягнення з відповідача в силу ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно п. 8.4 договору у випадку неоплати або неповної оплати платежів нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен календарний день прострочки.

Позивачем відповідно до розрахунку нарахована пеня за період з травня по жовтень 2008 року в сумі 3 888 грн. 10 коп. Однак, суд, враховуючи те, що договір № 322 від 13.05.1998 року укладений для забезпечення електроенергією житлових будинків, гуртожитків тощо, незначний період заборгованості, часткове погашення боргу, відсутність у позивача збитків у зв'язку з неналежним виконанням договірних зобов'язань відповідачем, вважає, що пеню необхідно зменшити до 50% , що становить 1 944 грн. 05 коп., відповідно до ст. 233 ГК України та п.3 ст. 83 ГПК України.

В позові на суму 1 944 грн. 05 коп пені слід відмовити.

Оскільки спір до розгляду суду доведений з вини відповідача, частина основного боргу сплачена після звернення позивача з позовом до суду, то витрати по сплаті державного мита в сумі 577 грн. 70 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат, пов’язаних з оплатою послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на нього відповідно до ст. 49 ГПК України.

Відповідно до підпункту „а” пункту 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, державне мито сплачується у розмірі: „із заяв майнового характеру – 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян”.

Ціна позову - 57 770 грн. 07 коп. Позивач платіжним дорученням №689 від 27.10.2008 року сплатив державне мито в сумі 635 грн. 81 коп. Таким чином,

58 грн. 11 коп. державного мита підлягає поверненню позивачу як зайве сплачене.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1.1 ст. 80, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Люблинецького виробничого управління житлово - комунального господарства (смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, вул. Жовтнева, 17, р/р 6005 в ВГРУ "Приватбанк"

м. Луцька, МФО 303440, код 20121504) на користь відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ( м. Ковель,

вул. Грушевського, 56, р/р 14 у філії Волинського обласного управління ВАТ "Ощадбанк ", МФО 303398, код 00131512)

- 37 229 грн. 79 коп. боргу за використану електроенергію, 1 944 грн.

05 коп. пені, 3 645 грн. 51 коп. збитків від інфляції, 706 грн. 67 коп. річних,

577 грн. 70 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 118 грн.

00 коп. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього: 44 221 грн. 72 коп. (сорок чотири двісті двадцять одна грн. 72 коп.).

3. У позові на суму 1 944 грн. 05 коп. відмовити.

4. Провадження у справі на суму 12 300 грн. 00 коп. припинити.

5. Державному казначейству України повернути відкритому акціонерному товариству «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії

(м. Ковель, вул. Грушевського, 56, р/р 14 у філії Волинського обласного управління ВАТ "Ощадбанк ", МФО 303398, код 00131512)

- 58 грн. 11 коп. (п'ятдесят вісім грн. 11 коп.) державного мита, зайве сплаченого платіжним дорученням №689 від 27.10.2008 року (оригінал платіжного доручення знаходиться у справі № 8/122-38.1).

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя А.М. Кравчук

Повний текст рішення підписаний

24.11. 2008 року

Суддя                                                    Кравчук Антоніною Михайлівною