Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2008 р. Справа №40/372-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Лакіза В.В., суддя Шепітько І.І.

при секретарі Коваленко І.Є.

за участю представників сторін:

прокурор - не з’явився,

позивача –не з’явився,

відповідача –Корсун О.С. дов. №2-26д від 26.12.2007 р.,

3-ї особи –Ремінний В.І. дов. №20/122 від 18.01.2008 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційне подання Харківського міжрайонного природоохоронного прокурора вх. №3440Х/1-10 на рішення господарського суду Харківської області від "22" жовтня 2007 р. по справі № 40/372-07

за позовом Харківського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Кегичівської районної державної адміністрації, смт. Кегичівка,

третя особа - Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області, м Харків,

до ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі філії ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" ГПУ "Шебелинкагазвидобування" смт. Червоний Донець

про зобов’язання оформлення права користування земельною ділянкою

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.10.2007 року (суддя Хотенець П.В.) відмовлено в задоволенні позовних вимог прокурора про зобов’язання Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Філії дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" прийняти у встановленому законом порядку заходи до викупу земельних ділянок на території Кегичівської селищної ради за межами населеного пункту, які належить громадянам на праві власності та використовуються газопромисловим управлінням "Шебелинкагазвидобування" під свердловинами № 504 та № 508 Кегичівського родовища, та до оформлення права користування на ці земельні ділянки в Кегичівській районній державній адміністрації.

Прокурор з рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2007 р. по справі № 40/372-07 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги прокурора, мотивуючи тим, що вказане рішення прийняте судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права.

Відповідач надав відзив на апеляційне подання, в якому просить суд залишити рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2007 р. по справі № 40/372-07 без змін, а апеляційне подання прокурора без задоволення, мотивуючи тим, що вказане рішення є законним та обґрунтованим.

Третя особа відзив на апеляційне подання не надала, в судовому засіданні представник третьої особи підтримав апеляційне подання прокурора та просив суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2007 р. по справі № 40/372-07 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги прокурора.

Позивач відзив на апеляційне подання не надав, в судове засідання 21.01.2008 р. не з’явився, про причини нез’явлення суд не повідомив.

Прокурор в судове засідання 21.01.2008 р. не з’явився, про причини нез’явлення суд не повідомив.

Враховуючи, що прокурор та позивач були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, а також враховуючи, що позиція прокурора по справі викладена в апеляційному поданні, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційне подання за відсутністю позивача та прокурора за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційного подання, вислухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Харківський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в якому просив суд зобов’язати Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" оформити право користування земельними ділянками, на яких розташовані свердловини №504, №508 відповідно до вимог чинного земельного законодавства.

15.10.2007 р. прокурор надав уточнення до позовної заяви, в якому просив суд зобов’язати Дочірню компанію "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Філії дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" прийняти у встановленому законом порядку заходи до викупу земельних ділянок на території Кегичівської селищної ради за межами населеного пункту, які належить громадянам на праві власності та використовуються газопромисловим управлінням "Шебелинкагазвидобування" під свердловинами № 504 та № 508 Кегичівського родовища, та до оформлення права користування на ці земельні ділянки в Кегичівській районній державній адміністрації.

Як вбачається з позовної заяви, прокурор обґрунтовував позовні вимоги тим, що після проведення геологічного вивчення Кегичівського родовища вуглевуднів, затвердження запасів газу та конденсату, ГПУ "Шебелінкагазвидобування" 28 грудня 2000 року Міністреством екології та природних ресурсів України було надано відповідачу ліцензію (спеціальний дозвіл) на видобування корисних копалин. Після її отримання, ГПУ "Шебелінкагазвидобування" зідно стттей 146, 151 Земельного кодексу України, необхідно було оформити право користування земельними ділянками під об’єкти облаштування Кегичівського родовища.

Прокурор в позовній заяві також вказував, що свердловини № 504 та № 508 Кегичівського газоконденсатного родовища, розташовані на земельних ділянках, які належать на праві власності громадянам Семеренко Г.А., Семеренку В.Т. та Марчуку А.Д., однак доводи відповідача про те, що він має право укласти договори оренди із громадянами Семеренко Г.А., Семеренку В.Т. та Марчуку А.Д. необґрунтовані, оскільки користуватись надрами (а не здійснювати розвідувальні роботи) відповідач має право при оформленні права користування на земельні ділянки під облаштування Кегіичівського родовища, після їх викупу у власників землі.

Після отримання ліцензії на видобуток газу відповідач повинен був розпочати процедуру викупу (вилучення) земельної ділянки, сплатити відповідно до статті 207 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського виробництва (оскільки земельна ділянка використовується не для сільськогосподарського виробництва), та здійснювати плату за землю до місцевого бюджету, однак відповідач до теперішнього часу не прийняв заходи до відчуження у встановленому законом порядку земельних ділянок на території Кегичівської селищної ради за межами населеного пункту, які належать громадянам на прав власності і використовуються під свердловинами № 504 та № 508 Кегичівського газоконденсатного родовища, та до оформлення на них права користування в Кегичівській районній державній адміністрації. Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог прокурора, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, земельні ділянки, на яких знаходяться свердловина № 504 Кегичівського родовища площею 0,4 га., та свердловина № 508 Кегичівського родовища належать на праві приватної власності фізичним особам, а саме земельна ділянка на якій розташована свердловина № 504 належить гр. Марчуку А.Д., земельна ділянка на якій розташована свердловина № 508 знаходиться у власності гр. Семеренко В.Т. та Семеренко Г.А. Тобто право, володіти, користуватися та розпоряджатися цими земельними ділянками належить зазначеним фізичним особам.

Відповідно до статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

В своїх позовних вимогах прокурор наполягає на примусовому припиненні права власності фізичних осіб на земельні ділянки в порядку передбаченому статтею 143 Земельного Кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок із зміною їх цільового призначення здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Статтею 123 Земельного Кодексу України передбачено, що юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землевласником, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених Земельним кодексом України, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Газопромисловим управлінням "Шебелинкагазвидобування" проекти відведення земельних ділянок під вищезазначеними свердловинами були виготовлені у 2005 році. Проект відведення земельної ділянки під свердловину № 508 Кегичівського газоконденсатного родовища затверджений 01 грудня 2006 року та змінено цільове призначення земельної ділянки.

На проект відводу земельної ділянки під свердловиною № 504 Кегичівського газоконденсатного родовища на стадії отримання висновку державної землевпорядної експертизи, були зроблені зауваження, в зв'язку з тим, що за період узгодження проекту відводу, земельна ділянка була передана у приватну власність фізичній особі і проект потребує переробки.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про оренду землі", особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку, укладає договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону України "Про оренду землі" та Земельного Кодексу України.

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що позовні вимоги прокурора є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2007 р. по справі № 40/372-07 прийняте при належному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до діючого матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в зв’язку з чим, апеляційне подання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 22, 99, 101, 102, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів, -

постановила:

Апеляційне подання залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2007 р. по справі № 40/372-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

суддя Лакіза В.В.

суддя Шепітько І.І.