КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2008                                                                                           № 3/249

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від прокуратури -Гаврилова І.А., пом.прокурора, посв.від 30.08.05 № 230,

від позивача - не з"явились,

від відповідача-1 - Катишев С.В., дов.від 16.07.08 № 01/07, Криворучко С.А., дов.від 16.07.08 № 07/08,

від відповідача-2 - не з"явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Еоліс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.08.2008

у справі № 3/249

за позовом                               Заступника прокурора Подільського району м.Києва в інтересах держави в особі Подільської районної у місті Києві ради

до                                                   1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Еоліс"

2. Комунального підприємства "Оренда"

про                                                  визнання недійсним договору оренди № 2056-1 від 05.10.1998 та виселення,

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги заступникаПрокурора Подільського району міста Києва в інтересах держави в особі Подільської районної у місті Києві ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми “Еоліс” (далі – відповідач 1) та комунального підприємства “Оренда” (далі – відповідач 2) про визнання недійсним договору оренди від 05.10.98 № 2056-1 та виселення відповідача 1 з приміщення кв.№ 2 за адресою: м. Київ, вул. Юрківська, 34А на першому поверсі (далі – приміщення).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.08 позов задоволений повністю. Визнано недійсним договір оренди від 05.10.98 № 2056-1, укладений між відповідачами, виселено відповідача 1 з приміщення з віднесенням на відповідачів судових витрат порівну.

Рішення мотивоване тим, що орендоване відповідачем 1 приміщення належить до житлового фонду та до нежитлового фонду не переводилось, договір оренди був укладений з порушенням вимог ст.ст.4, 6, 8 Житлового кодексу УРСР.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв’язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права. Скаржник просить прийняти нове рішення, яким відмовити заступнику прокурора Подільського району міста Києва в інтересах держави в особі Подільської районної у місті Києві ради в задоволенні його вимог.

Прокуратура Подільського району міста Києва надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.08 апеляційну скаргу було прийнято до провадження з призначення розгляду справи на 22.09.208.

В зв’язку з нез’явленням в судове засідання представників позивача та відповідача2 розгляд справи було відкладено на 20.10.08 (ухвала від 22.09.08).

В процесі розгляду справи представник відповідача 1 заявляв клопотання про зупинення розгляду справи до вирішення пов’язаної з нею справи в Окружному адміністративному суді м. Києва щодо скасування розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 12.06.08 № 930. Дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки стороною не надано доказів відкриття Окружним адміністративним судом м. Києва адміністративного провадження у справі, на яку посилається відповідач 1.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, обговоривши доводи скарги та відзиву, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

05.10.98 між Державним комунальним підприємством по утриманню житла Подільського району м. Києва (по тексту договору “орендодавець”) та відповідачем 1 (по тексту договору “орендар”) був укладений договір № 2056-1 оренди нежитлового приміщення (далі – договір № 2056-1).

Згідно з п. 1.1 договору № 2056-1 орендодавець на підставі розпорядження Подільської райдержадміністрації від 05.10.98 № 965 та ордеру від 05.10.98 № 206 передав, а орендар прийняв в орендне користування приміщення в нежитловому будинку на першому поверсі по вул. Юрківській, 34 загальною площею 71,6 кв.м. Приміщення надається для службових приміщень. Строк дії договору встановлений з 05.10.98 по 05.10.2010.

На підставі зазначеного договору відповідач 1 орендував приміщення по вул. Юрківській, 34 літ.А, кв.2.

01.05.02 додатковою угодою № 3 до договору № 2056-1 були внесені зміни в преамбулу договору, якою було визначено орендодавцем відповідача 2.

Як вбачається з переліку об’єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 27.12.01 № 208/1642, жилий будинок по вул. Юрківській, 34 (літ.”АА”, “АБ”) відноситься до житлового фонду Подільського району м. Києва.

Матеріали справи свідчать, що в межах проведення перевірки дотримання вимог законодавства про комунальну власність району Прокуратура Подільського району м.Києва зверталася до позивача для отримання інформації щодо статусу приміщення по вул. Юрківській, 34 (житлове, нежитлове).

Комунальне підприємство “Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району” надало відповідь, зі змісту якої вбачається, що кв. № 2 по вул. Юрківській, 34, розташована в літ.”Б”, відселена, але до нежитлового фонду не переведена, документи на переведення не подавались (лист від 18.04.08 № 768-04).

Чинним законодавством передбачений Порядок переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі у м. Києві, затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 01.10.02 № 1825.

Статтею 2 Порядку передбачений необхідний обсяг документів, чіткі дії власника жилого будинку та районної у місті Києві державної адміністрації для здійснення підготовчої процедури переведення жилого будинку у нежилий, для подальшого звернення до Київської міської державної адміністрації.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що спірне приміщення до нежитлового фонду не переведено.

Статтею 8 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як, правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням відповідних органів.

Згідно ст.6 Житлового кодексу Української РСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Посилання апелянта на те, що чинне законодавство не забороняє використовувати жилі приміщення для надання послуг та виконання робіт, які не мають промислового характеру, колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на таке.

Аналіз законодавства говорить про те, що житловий фонд – це сукупність жилих будинків і жилих приміщень по всій території України, що визнані у встановленому порядку житлом, придатним для проживання громадян.

До житлового фонду України входять жилі будинки, квартири, частини квартир, тобто приміщення, які призначені для проживання людей, а не для надання послуг та виконання робіт.

Розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 12.06.08 № 930 було скасовано розпорядження від 05.10.98 № 965 в частині надання в орендне користування товариству з обмеженою відповідальністю Фірмі “Еоліс” приміщення 1-го поверху загальною площею 71,6 кв.м по вул. Юрківській, 34 літ.А. Пунктом 2 даного розпорядження вирішено розірвати договір оренди з ТОВ Фірмою “Еоліс”.

Підставою прийняття такого розпорядження є належність будинку № 34 літ.А по вул. Юрківській до жилого фонду.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства.

Таким чином, договір № 2056-1 оренди нежитлового приміщення від 05.10.98 був укладений з порушенням вимог ст.ст.4, 6, 8 Житлового кодексу Української РСР, що є підставою для визнання його недійсним.

Частиною 2 п.1 ст.216 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Тобто, позовні вимоги щодо виселення відповідача 1 з приміщення квартири № 2 по вул. Юрківській, 34 літ.А підлягають також задоволенню.

Враховуючи викладене вище колегія суддів дійшла висновку, що судом 1-ої інстанції повно з’ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а рішення винесено з дотриманням норм матеріального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.08 у справі № 3/249 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірми “Еоліс” – без задоволення.

2.          Матеріали справи № 3/249 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

24.10.08 (відправлено)