ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.08                                                                                 Справа № 4/112

Розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями “НовоФарм”, с. Кільчень Новомосковського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Зоря”, с. Целуйково Білокуракинського району Луганської області

про стягнення 22339 грн. 76 коп.

Суддя: Батюк Г.М.

За участю секретаря судового засідання: Чех.Т.М.

У присутності представників сторін:

від позивача - Сидоренко О.І., довіреність № б/н від 29.08.08;

від відповідача - Головко Є.В., довіреність № 24 від 09.10.08.

Суть спору: заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу за поставлений товар в сумі 13543 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 4084 грн. 30 коп., 3% річних в сумі 4712 грн. 26 коп.

Представник позивача надав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, здану до суду 20.10.08, в порядку ст.22 ГПК України, збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача загальну суму 22400 грн. 19 коп., в тому числі: сума основного боргу 13543 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 4313 грн. 46 коп., та 3% річних в сумі 4543 грн. 53 коп. Вказана заява судом прийнята та розглянута.

Представник позивача надав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, здану до суду 20.10.08, в порядку ст.22 ГПК України, збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача загальну суму 22778 грн. 89 коп., в тому числі: сума основного боргу 13543 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 4545 грн. 22 коп., та 3% річних в сумі 4690 грн. 47 коп. Вказана заява судом прийнята та розглянута.

Представник позивача надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, здану до суду 05.11.08, в порядку ст.22 ГПК України, зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення суми 3 % річних та просить суд стягнути з відповідача загальну суму 22778 грн. 01 коп., в тому числі: сума основного боргу 13543 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 4545 грн. 22 коп., та 3% річних в сумі 4689 грн. 59 коп. Вказана заява судом прийнята та розглянута.

Відповідач відзивом на позов №25 від 09.10.08, позовні вимоги відхилив посилаючись, на те, що при складанні актів прийманні-передачі техніки не було вказано про стан товару на момент передачі, протягом гарантійного строку неодноразово викликались спеціалісти для усунення несправностей, укомплектування та проведення ремонтних робіт товару, та з інших підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, суд –

в с т а н о в и в:

Заяви позивача щодо зменшення розміру позовних вимог підлягають до задоволення.

Позовними вимогами слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача загальної суму 22778 грн. 01 коп., в тому числі: сума основного боргу 13543 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 4545 грн. 22 коп., та 3% річних в сумі 4689 грн. 59 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог).

Новою ціною позову (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог) слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача суми 22778 грн. 01 коп., в тому числі: сума основного боргу 13543 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 4545 грн. 22 коп., та 3% річних в сумі 4689 грн. 59 коп.

Між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки сільськогосподарської техніки №Н-45 Т-07 від 14.03.07, згідно якого «Постачальник»(позивач у справі) зобов’язується передати у власність «Покупця»(відповідачу у справі) сільськогосподарську техніку, згідно з умовами оплати, які викладені в п.3.3 договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п.п.3.3, 3.3.1, 3.3.2 договору, «Покупець»зобов’язаний провести оплату за товар в сумі 2590650 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ; оплатити першу частину вартості товару в сумі 518130 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ, в термін до 20.03.07; оплатити другу частину вартості товару в сумі 2072520 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ, в термін до 30.03.07.

Відповідно до умов вищезазначеного договору, позивачем відповідачу був поставлений товар (сільськогосподарську техніку) на загальну суму 2590650 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ –431775 грн. 00 коп.

Згідно умов договору, товар був переданий, згідно актів приймання-передачі техніки №1 від 28.03.07 та №2 від 04.04.07, що підтверджено матеріалами справи (а.с.13-14).

Відповідачем перший платіж за вказаним договором в сумі 518130 грн. 00 коп. був сплачений 19.03.07, тобто в строк, встановлений договором.

Другий платіж за договором в сумі 2072520 грн. 00 коп., який відповідач повинен був сплатити, згідно п.3.3.2 договору до 30.03.07, але ним було сплачено 24.04.07 не повністю, а лише в сумі 2058976 грн. 80 коп.

Таким чином, на виконання своїх зобов’язань за вказаним договором, відповідачем було сплачено всього 2577106 грн. 80 коп.

Відповідач умови вищевказаного договору виконав не в повному обсязі, оплату за поставлений товар провів частково, а саме залишок заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 13543 грн. 20 коп.

Заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 13543 грн. 20 коп.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, які відповідно складають інфляційні нарахування за період з травня 2007 року по вересень 2008 року в сумі 4545 грн. 22 коп., 3% річних за період з 31.03.07 по 15.10.08 в сумі 4689 грн. 59 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог).

Позивачем на адресу відповідача направлена претензія від 21.02.08 №117 про сплату суми боргу 39565 грн. 02 коп. Відповідач у відповіді на претензію №37/08 від 19.03.08, претензію не визнав , оплату не провів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги відхилив.

Оцінивши доводи представника позивача у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю, з наступного.

Позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача 22778 грн. 01 коп., в тому числі сума основного боргу 13543 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 4545 грн. 22 коп., та 3% річних в сумі 4689 грн. 59 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, згідно умов вищевказаного договору позивачем на виконання п.1.1 договору відповідачу був поставлений товар, оскільки відповідач оплату за поставлений товар провів частково, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 13543 грн. 20 коп., що підтверджено матеріалами справи.

Сума заборгованості за поставлений товар 13543 грн. 20 коп. нарахована позивачем обґрунтовано, підтверджена матеріалами справи (а.с.13-14), та підлягає задоволенню в повному обсязі і стягненню з відповідача.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань з травня 2007 року по вересень 2008 року в сумі 4545 грн. 22 коп., 3% річних за період з 31.03.07 по 15.10.08 в сумі 4689 грн. 59 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог), нараховані позивачем, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, обґрунтовано і підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення з відповідача 22778 грн. 01 коп., в тому числі: сума основного боргу 13543 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 4545 грн. 22 коп., та 3% річних в сумі 4689 грн. 59 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог), такими, що підлягають задоволенню повністю, оскільки вони підтверджені матеріалами справи, підлягають стягненню з відповідача, відповідачем не оспорені.

Як було встановлено при розгляді справи, станом на день її слухання заборгованість відповідача не змінилась.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню повністю та стягнення з відповідача, з віднесенням судових витрат на відповідача.

У судовому засіданні 06.11.08 за згодою представників судового процесу була оголошена тільки вступна та резолютивна частина рішення.

Також, слід звернути увагу позивача на те, що, що діючим законодавством не передбачено повернення державного мита у разі зміни або уточнення позовних вимог позивачем ( зменшення позовних вимог).

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по держмиту та судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526,625 ЦК України, ст.ст. 173,193 ГК України, ст.ст.22,44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Зоря”, с. Целуйково, Білокуракинського району Луганської області, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями “НовоФарм”, с. Кільчень Новомосковського району Дніпропетровської області, вул.Привокзальна, 1а (поштова адреса- м.Дніпропетровськ, вул.Б.Хмельницького ,4), суму основного боргу 13543 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в сумі 4545 грн. 22 коп., 3% річних в сумі 4689 грн. 59 коп., витрати по держмиту у сумі 227 грн. 78 коп. та 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –11.11.08

Суддя                                                                       Г.М.Батюк