ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.08 р.
Справа № 39/17пн

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання
Бахрамовійй А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Приватної фірми
“ПАССЕРВІС” м. Донецьк

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк

про: визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача: Лаврін О.В. - за
довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_1 -
особисто;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватна фірма “ПАССЕРВІС”
м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до
відповідача, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк, про визнання права
власності на нерухоме майно - будівлю кафе (літ 1А-1), що розташована за
адресою АДРЕСА_1 загальною площею 755, 2 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на лист від 10.12.2007 р., від 20.12.2007 р., від 14.12.2007 р.,
договір оренди земельної ділянки від 15.11.2005 р., рішення виконаного комітету
Донецької міської ради № 483/13 від 25.10.2005 р., висновок ДП
“Експертно-технічний центр” ПП “Інноваційна науково-технічна експертна
компанія” “Про технічний стан будівлі” від 24.12.2007 р., технічний паспорт.

Відповідач надав відзив на позов,
проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський
суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вказує позивач в позовній заяві,
порушення його прав полягає у відмові відповідача, Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, від укладання договору оренди спірного приміщення, що розташоване за
адресою АДРЕСА_1 з підстав відсутності у ПП “ПАССЕРВІС” правоустановчих
документи на означене майно, про що свідчать листи Пдіприємця від 20.12.2007 р.
та від 14.12.2007 р.

Позивач, пояснив, що без належного
дозволу, на відведеній йому земельній ділянці здійснив будівництво об'єкту
нерухомості -  будівлі кафе (літ 1А-1),
що розташована за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 755, 2 кв.м, відповідно до
проектно-кошторисної документації, що не затверджена належним чином.

Земельна ділянка під вказаним
об'єктом площею 48819 кв.м., відповідно до
договору оренди земельної ділянки від 15.11.2005 р. передана позивачеві
у платне строкове користування на підставі рішення виконаного комітету
Донецької міської ради № 483/13 від 25.10.2005 р.

Згідно з технічним висновком ДП
“Експертно-технічний центр” ПП “Інноваційна науково-технічна експертна
компанія” “Про технічний стан будівлі” від 24.12.2007 р., встановлено, що стан
самовільно забудованої позивачем будівлі кафе (літ 1А-1), що розташована за
адресою АДРЕСА_1 загальною площею 755, 2 кв.м, задовільний, будівництво об'єкту
виконано у відповідності до вимог нормативно-технічної документації в області
архітектурного проектування, об'єкт придатний до введення в експлуатацію.

Частина 1 ст. 376 ЦК України
передбачає, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК
України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Земельна ділянка, під спірним
об'єктом згідно з договором оренди земельної ділянки від 15.11.2005 р. виділена
позивачеві у платне строкове користування з метою експлуатації існуючих
будівель та споруд.

Згідно ч. 5 ст.376 ЦК України на
вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК
України  сторона повинна довести ті
обставини справи на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та заперечень.

На час розгляду справи суду не
надані документи, які б підтверджували, що збудоване спірне майно порушує
чиї-небудь права.

Позивач на час розгляду справи
володіє, користується та розпоряджається вказаним майном.

У відповідності до ст. 328 ЦК
України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо
інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Згідно ст. 391 ЦК
України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності,
гарантованого ст. 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння. За нормами ст. 392 ЦК України, власник
наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або
оспорювання іншими особами такого права власності.

Оскільки згідно правової позиції,
відповідач не визнає право власності позивача на спірне майно, суд доходить
висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого права
власності, а доводи відповідача є безпідставними та такими, що повністю
спростовуються матеріалами справи.

Судові витрати відповідно до ст. 49
ГПК України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно
ст. ст. 328, 376 ЦК України, ст. 115 ГК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43,
49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватної фірми
“ПАССЕРВІС” м. Донецьк  - задовольнити.

Визнати за Приватної фірмою
“ПАССЕРВІС” м. Донецьк  право власності
на нерухоме майно - будівлю кафе (літ 1А-1), що розташована за адресою АДРЕСА_1
загальною площею 755, 2 кв.м.

Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк на користь Приватної фірми “ПАССЕРВІС” м.
Донецьк  витрати за державним митом в
сумі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі  118 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено
повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Суддя
Морщагіна Н.С.