КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2008                                                                                           № 05-5-28/15226

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - представник не з"явився,

від відповідача - Куракін Ю.В. (довіреність № 12206/9/10-009 від 19.09.2006)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 14.11.2007

у справі № 05-5-28/15226

за позовом                               Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Промснабзбут"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.11.2007 № 05-5-28/15226заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про порушення справи про банкрутство ТОВ „Промснабзбут” і додані документи повернуті заявникові без розгляду на підставі статті 7, частини 1 статті 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, п.6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить направити справу на розгляд до місцевого господарського суду.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що ДПІ у Печерському районі м. Києва було надано усі можливі докази, які підтверджують неплатоспроможність боржника, а тому ухвала про повернення заяви про порушення справи про банкрутство від 14.11.2007 не відповідає нормам законодавства.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія встановила наступне:

06 листопада 2007 року ДПІ у Печерському районі м. Києва звернулася до Господарського суду м.Києва із заявою про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника – ТОВ „Промснабзбут” з фінансовими вимогами 8 945,08 грн. на підставі статті 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.11.2007 № 05-5-28/15226 повернуто без розгляду заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ „Промснабзбут” на підставі статті 7, частини 1 статті 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі – Закон України), з посиланням на те, що заява про порушення справи про банкрутство повинна містити виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника із зазначенням реквізитів розрахункового документа про списання коштів з банківського або кореспондентського рахунку боржника та дату його прийняття банківською установою боржника до виконання.

Оскаржувану ухвалу мотивовано тим, що згідно з підпунктом 7.2.1. пункту 7.2. статті 7 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” джерелами погашення податкового боргу платника податків за рішенням органу стягнення, які є виконавчими документами, є будь-які активи платника податків (його філій, відділень, інших відокремлених підрозділів) з урахуванням обмежень, визначеним цим Законом, а також іншими законами.

Крім того, відповідно до положень пункту 8.1. статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу.

Згідно підпункту 3.1.1. пункту 3.1. статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов’язань забезпечення боргу.

Тобто, заявником не надано доказів неможливості стягнення заборгованості з боржника шляхом виконавчого провадження або списання коштів з рахунків боржника відповідно до законодавства або примусового стягнення боргу за рахунок активів платника податків на підставі рішення суду в межах встановлених строків давності.

Крім того, як зазначено в оскаржуваної ухвалі суду, заявником не додано до заяви доказів внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність ТОВ „Промснабзбут” за адресою реєстрації або доказів не підтвердженості внесених до Єдиного державного реєстру записів про юридичну особу та її місцезнаходження.

Також, суд першої інстанції посилається на пункт 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і додатних до неї документів, вказуючи на те, що доданий до заявником до заяви про порушення справи про банкрутство, фіскальний чек № 0926 від 30.10.2007 не може вважатися доказом, оскільки він свідчить про направлення заяви з додатками ТОВ „ПРОМЕНАБЗБУТ”, тоді як боржником є ТОВ „Промснабзбут”.

Судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції про повернення заявникові заяви про порушення справи про банкрутство та вважає його помилковим з наступних підстав.

Статтею 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено особливості банкрутства відсутнього боржника.

Згідно частини 1 цієї статті у разі, якщо громадянин-підприємець – боржник або керівні органи боржника –юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов’язань.

У контексті вказаної норми при розгляді справи за правилами статті 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” предметом доказування, зокрема, є визначення місцезнаходження боржника – юридичної особи та факт відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням.

Нормами чинного законодавства, зокрема, статтею 93 Цивільного кодексу України та статтею 1 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” передбачено обов’язкове зазначення місцезнаходження юридичної особи в її установчих документах, а у разі, коли відбувалася зміна місцезнаходження, повинні вноситись відповідні зміни до установчих документів та проводитись державна реєстрація цих змін.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор ДПІ у Печерському районі м. Києва у своїй заяві № 14095/9/24-109 про порушення справи про банкрутство ТОВ „Промснабзбут” виклав обставини та надав докази, які підтверджують наявність зобов’язання боржника перед кредитором, неплатоспроможність боржника, визначив місцезнаходження боржника – юридичної особи та факт відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням.

До заяви кредитора - ДПІ у Печерському районі м.Києва №14095/9/24-109 від 17.10.2007 було надано:

- довідку про суму податкового боргу платника податків, щодо якого подається заява про порушення справи про банкрутство на суму 425,69 грн.;

- копії актів щодо порушення податкового законодавства ТОВ „Промснабзбут” та податкові повідомлення – рішення, прийняті ДПІ на підставі цих актів;

- копії першої за № 1/1099 від 04.02.2004 та другої за № 2/2117 від 22.03.2004 податкових вимог;

- копії звіту з податку на додану вартість за січень 2004 року, поданого до ДПІ у Печерському районі м.Києва; службова записка з повідомленням, що останній звіт з податку на прибуток було подано за 2003 рік, останній звіт з податку на додану вартість було подано за січень 2004 року;

- копії листа БТІ № 29019 від 04.10.2007 та листа – відповіді УДАІ МВС України від 05.10.2007 на лист ДПІ у Печерському районі м. Києва № 11940/9/24109 від 07.09.2007, щодо відсутності зареєстрованого майна у боржника.

Про реструктуризацію податкового боргу боржник до ДПІ у Печерському районі не звертався.

Відповідно до Акту перевірки ДПІ у Печерському району м. Києва відповідності юридичної адреси фактичному місцезнаходженню суб’єкта підприємницької діяльності від 17.01.2007, встановлено, що за адресою: м. Київ, вул. Чеська, 1/22 підприємство ТОВ „Промснабзбут”, код 23743778 не знаходиться, будинок (приміщення) за вказаною адресою належить ЖБК „Прогрес”. Договір оренди власник будинку (приміщення) з підприємством ТОВ „Промснабзбут” не укладав (копія останньої довідки Головного управління статистики у м.Києві на адресу ДПІ у Печерському районі м.Києва від 19.10.2007 №13-6631, копія статуту ТОВ „Промснабзбут”, копія свідоцтва про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності ТОВ „Промснабзбут” №23743778 додані до заяви про порушення справи про банкрутства боржника).

Суд першої інстанції зазначає, що заявником не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, посилаючись на порушення вимог, передбачених пунктом 6 статті 63, статті 56 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких позивач зобов’язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

ДПІ у Печерському районі м. Києва надав суду першої інстанції доказ направлення заяви про порушення справи про банкрутство, а саме касовий чек від 30.10.2007 № 0926, в якому зазначено, що отримувач „ПРОМЕНАБЗБУТ”.

В постанові Верховного Суду України від 20.01.2004 зазначено, що згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України касові чеки є доказом. У разі виникнення сумнівів щодо їх достовірності, чи наявності підстав для висновку про недостовірність такого доказу, суд міг і повинен був витребувати додаткові докази, але не мав законних підстав для повернення заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва обґрунтовано звернулася до суду першої інстанції із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі статті 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, тому ухвала Господарського суду м. Києва від 14.11.2007 № 05-5-28/15226 підлягає скасуванню, а справу слід направити на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва – задовольнити. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 14.11.2007 по справі № 05-5-28/15226 – скасувати.

Матеріали справи № 05-5-28/15226 передати на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді