ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.11.08 р.                     Справа № 40/158

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Домановій Ю.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк в особі Маріупольського будівельно-монтажного експлуатаційного управління м.Маріуполь

до відповідача: відкритого акціонерного товариства „Агросервіс” м.Маріуполь

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м.Донецьк

про стягнення: 2 302 грн. 74 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Лугова О.В.- юрисконсульт

від відповідача: Ровицька Л.М.– адвокат, Сагіров М.П.- голова правління

від третьої особи: Вощенко В.О.- юрисконсульт

Суть спору:

Державне підприємство ”Донецька залізниця” в особі Маріупольського будівельно-монтажного експлуатаційного управління звернулося до господарського суду з позовом до відкритого акціонерного товариства ”Агросервіс” про стягнення з останнього боргу з орендної плати в сумі 2 302 грн.74 коп. згідно договору оренди нерухомого державного майна №3181/2006 від 25.12.06р.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково в сумі 1399 грн. 81 коп., щодо решти частини позовних вимог щодо стягнення з нього боргу з орендної плати в сумі 902 грн. 88 коп., вважає їх необґрунтованими, оскільки спірний договір припинив свою дію 20.12.07р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Регіональне відділення Фонду державного майна по Донецькій області повідомила суд, що відповідач станом на 01.08.08р. має заборгованості з орендної плати в сумі 3183 грн. 29 коп. Оскільки ним не вноситься орендна плата за користування державним майном протягом трьох місяців підряд, йому нарахована пеня в сумі 251 грн. 69 коп. Листом від 12.09.08р. за №06-03-7676 третя особа відмовилася від договору на підставі вимог ст. 782 ЦК України, у зв’язку з чим намагається зобов’язати відповідача повернути державне майно за актом приймання-передачі.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представника позивача, відповідача, третьої особи, суд встановив:

За клопотання обох сторін, з урахуванням виняткових обставин справи, спір було вирішено у більш тривалий час, ніж передбачено частиною першої ст. 69 ГПК України.

Позов мотивовано тим, що на виконання п. 1.1 укладеного договору оренди нерухомого державного майна №3181/2006 від 25.12.06р. Регіональне відділення Фонду державного майна по Донецької області, далі Орендодавець, передав відкритому акціонерному товариству” Агросервіс”, далі Орендар, в строкове платне користування нерухоме майно – частину платформи під складом загальною площею 496,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Маріуполь., пл. Мічмана Павлова, 10, яке перебуває на балансі Маріупольського будівельно-монтажного управління Донецької залізниці (Балансоутримувач) .

Пунктом 2.1 договору передбачені умови вступу Орендаря у строкове платне користування майном зокрема, у термін вказаний договорі, але не раніше дати підписання сторонами акту прийому-передачі нерухомості.

Відповідно до пункту 2.2 укладеного договору визначено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, в особі органу, якому надане право здійснювати контроль за виконанням суб’єктами господарювання умов таких договорів.

Умови договору зазначені у пункті 2.4 передбачають, що на час припинення дії договору, майно підлягає поверненню Балансоутримувачу. У той же час Орендар повертає майно Балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим договором, а саме за актом приймання-передачі.

Пунктом 3.3 договору оренди №3181/2006 нерухомого державного майна, що належить до державної власності від 25.12.06р., передбачені умови розподілу внесення орендних платежів, зокрема, орендна плата перераховується до державного бюджету у співвідношенні в розмірі 70% та Балансоутримувачу в розмірі 30% щомісяця не пізніше 25 числі місяця.

Пунктом 5.2 договору передбачений обов’язок Орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Факт передачі та приймання спірного майна підтверджено актом прийому – передачі від 25.125.06р., підписаного сторонами без зауважень та заперечень, який є додатком №2 до договору оренди , та відповідає вимогам пункту 7.1 договору.

Згідно пункту 10.1 договір оренди було укладено строком на 360 днів, а саме він діє з 25.12.06р. до 20.12.07р.

Свої зобов’язання щодо перерахування на користь Балансоутримувача орендних платежів у співвідношенні 30% за користування приміщення відповідач не виконав, у зв’язку з чим за ним за період з 25.12.06р. по 30.06.08р. утворився борг з орендної плати в сумі 2 302 грн. 74 коп., яку позивач намагається стягнути.

Матеріали справи та докази на їх підтвердження, свідчать про те, що сторонами досягнуто згоди щодо всіх суттєвих умов договору оренди, відносно його предмету, строку укладення та розміру орендної плати, а тому він вважається укладеним за вимогами закону відповідно до ст.ст. 208, 629, 638 ЦК України та ч. ч. 2, 3 ст. 180, ч.1 ст. 181 ГК України.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін, і за своєю природою між ними укладено договір оренди нерухомого державного майна.

Оскільки майно належить державі в особі його власника - Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецький області, то до спірних правовідносин слід застосувати приписи спеціальної норми права передбаченої в Законі України” Про оренду державного та комунального майна”, далі Закон.

Так, відповідно до вимог пункту 1 статті 10 Закону виконання зобов’язань відноситься до істотних умов договору.

Судом прийнято до уваги, що відповідач є суб’єктами господарювання в розумінні ст. 55 ГК України, а тому до спірних правовідносин слід застосувати також вимоги пункту 4 статті 284 ГК України. Так у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Доводи позивача, суд вважає обґрунтованими частково, з наступних підстав:

Відповідно до пункту 10.8 договору оренди нерухомого державного майна №3181/2006 від 25.12.06р., його чинність припиняється внаслідок закінчення строку на який його було укладено. Пунктом 101 визначені строки його дії.

За приписами диспозитивної норми, передбаченої у пункту 10.6 договору, зазначено, що в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

12 липня 2007р. відповідач надіслав на адресу третьої особи листа за №145 з проханням про припинення дії договору на підставі 10.3 у зв’язку з фізичним та моральним зносом під’їзних шляхів та прирельсових споруд. Але відповіді на вказану заяву не надійшло.

Підставою для припинення договору оренди є імперативна норма вказана у пункті 2 статті 26 Закону-1, а саме: договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому загальною нормою передбаченої у статті 782 ЦК України, так і спеціальної норми зазначеної у статті 188 ГК України.

Як свідчать докази у справі, термін дії договору скінчився 20.12.07р. Про такі обставини, відповідач листом №218 від 20.11.07р. повідомив позивача. Отримання відповідачем повідомлення підтверджується відміткою на зворотній стороні копії листа, що відповідає вимогам статті 291 ГК України.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача боргу з орендної плати в сумі 902 грн. 93 коп. слід відмовити, як необґрунтовано заявлених, оскільки строк договору припинив свою дію 20 грудня 2007р.

Щодо решти частини позовних вимог, то вони обґрунтовані за наступними обставинами. Так у відповідності до вимог ч.1 ст. 759 ЦК України та ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на визначений строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В розумінні ст. 286 ГК України, ст. 762 ЦК України за користування майном по договору оренди (найму) з наймача, на вибір сторін у грошовій або натуральній формі справляється плата (орендна плата), розмір якої встановлюється договором.

Статтями 193 ГК України, 526 ЦК України визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач свої зобов’язання щодо своєчасного перерахування орендної плати у співвідношенні 30% на час дії договору на користь Балансоутримувача - Маріупольського будівельно-монтажного управління Донецької залізниці не виконав, внаслідок чого ним були порушені строки перерахування орендної плати і виник борг в сумі 1 399 грн. 81 коп., що підтверджено актом звірки розрахунків станом на 01.09.08р. За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення з відповідача боргу з орендної плати в сумі 1 399 грн. 81 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Питання розірвання договору між третьою особою та відповідачем не вирішується у даному судовому засіданні, оскільки це питання може бути іншим предметом спору.

Витрати по державному миту та забезпеченню судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до вимог ч. 5 ст. 49 ГПК України.

За згодою представників сторін присутніх у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини другої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст.10, п.2 ст.26, п.1 ст.27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, ст.ст. 208, 629, 638, 782 ЦК України, ст. 55, ч.ч. 2.3 ст.180 , ч.1 ст.181, ст.188, п.4 ст. 284, 291 ГК України, ст. 44, ч. 5 ст.49, ст.ст. 82, 84, ч.ч 2, 3 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Державного підприємства ”Донецька залізниця” в особі Маріупольського будівельно-монтажного експлуатаційного управління до відкритого акціонерного товариства ”Агросервіс” задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства ”Агросервіс”, 87515, м.Маріуполь, вул. Фонтанна, 68, р/р 6860 в Донецькій обласній філії АКБ „Укрсоцбанк” м. Донецьк, МФО 334011, ід. код 20319695, на користь:

- Державного підприємства ”Донецька залізниця” в особі Маріупольського будівельно-монтажного експлуатаційного управління, 87501, м. Маріуполь, пл. Мічмана Павлова, 10, р/р 5 в Донецькій обласній філії Акціонерного банку „ Експрес-банк”, МФО 335838, ід. код 04735922, борг з орендної плати в сумі 1 399 грн. 81 коп., витрати по державному миту в сумі 62 грн. та витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 71 грн.73 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення решти частини боргу з орендної плати в сумі 902 грн. 93 коп. відмовити.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення оформленого відповідно до вимог ст.84 ГПК України: 11.11.08р.

Суддя