ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2008 р.

Справа № 14/317-07-7350

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Мирошниченко М. А.,

Суддів: Бєляновського В. В. та Шевченко В. В.,

при секретарі - Волощук О. О.,

за участю представників:

позивача –Тимофієнко О. О.,

відповідача - ТОВ „Діамант Ко ЛТД” –не з’явився,

відповідача –ДП „Морський торговельний порт „Южний” –Пуленко К. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу ДП „Морський торговельний порт „Южний”, м. Южне Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2007 р.

у справі № 14/317-07-7350

за позовом ДП „Дельта - лоцман”, м. Миколаїв

до ТОВ „Діамант Ко ЛТД”, м. Одеса та ДП „Морський торговельний порт „Южний”, м. Южне Одеської області

про стягнення 3606,86 дол. США,

ВСТАНОВИЛА:

03.09.2007 р. (вх. №9211) у господарському суді Одеської області ДП „Дельта-лоцман” пред’явлено позов до ТОВ „Діамант Ко ЛТД” про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 960,89 дол. США, пені в сумі 24,03 дол. США, а всього 984,92 дол. США. (а.с. 2-5). Свої вимоги воно мотивувало наступним.

22.09.2006 р. між ДП „Дельта-лоцман” (далі - Позивач) та ТОВ „ДІАМАНТ Ко ЛТД” (далі - Відповідач) було укладено договір № 245/П-06 (далі - Договір). Відповідно до п.2.1.1. вказаного Договору, Позивач по справі взяв на себе зобов'язання за заявками Відповідача у встановленому порядку, відповідно до діючих Правил плавання, Обов'язкових постанов, добового плану порту тощо (далі - Правила), своєчасно і якісно виконувати лінійні і портові лоцманські проведення суден, надавати послуги Регіональної служби регулювання руху суден (далі - РС РРС) в усіх портах України. Відповідно до п.2.1.2. Договору, Позивач зобов'язався надавати Відповідачу рахунки для сплати зборів і платежів за користування зазначеними послугами, які оформлені на підставі встановлених цін і державних тарифів, а також вимог Договору. Пунктом 2.2.3. Договору передбачено, що Відповідач зобов'язаний робити своєчасну сплату відповідно до умов цього Договору по суднах, що плавають під іноземним прапором - у ВКВ, а під прапором України - у національній валюті України, вказувати в банківських документах необхідну розшифровку платежу по кожному судну. Відповідно до ст. 3 Кодексу торговельного мореплавства України, держава здійснює регулювання торговельного мореплавства через Міністерство транспорту України та відповідні центральні органи державної виконавчої влади. Відповідно до цього Кодексу, інших актів чинного законодавства, Міністерство транспорту України в межах своєї компетенції затверджує правила, інструкції та інші нормативні документи з питань торговельного мореплавства, що є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб. Відповідно до ст. 106 Кодексу торговельного мореплавства України, із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів, справляється лоцманський збір, порядок справляння і розмір якого встановлюється Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України. Так, наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996 р. № 214 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 374/1399 від 24.07.1996 р.) затверджені збори і плати за послуги, що надаються суднами у морських торговельних портах України, в тому числі лоцманський збір, швартовий збір та збір за користування послугами служби регулювання руху суден. Відповідно до п.4.3., оплата здійснюється Відповідачем на протязі 5 банківських днів з дня отримання рахунку за реквізитами, зазначеними у рахунку. 18.06.2007 р. Позивач надав Відповідачу послуги з внутрішньопортового лоцманського проведення та послуги з перешвартовки судна „LІЕТТА” на загальну суму 960,89 дол. США. Фактичне надання Позивачем Відповідачу зазначених послуг в повному обсязі підтверджується лоцманською квитанцією № Ю-1580 від 18.06.2007 р., в якій зазначено лоцмана, який здійснював проводку судна, назву судна, порту заходу/призначення, дати та часу прибуття/вибуття, назву агенту, під агентуванням якого знаходиться судно. У вказаній лоцманській квитанції прямо зазначено пункт під назвою „Швартувальники” або „Shore line men used”, в якому капітан судна власноруч написав „YES”, тобто „ТАК”, і тим самим підтвердив замовлення і надання Позивачем послуг з перешвартовки. Після вказаного пункту капітан власноруч проставив своє прізвище і підпис, а також завірив зазначену сторінку квитанції мокрою печаткою, чим підтвердив достовірність всіх викладених у ній даних, замовив відповідні послуги та підтвердив їх належне надання, а відтак і необхідність оплати послуг Відповідачем, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 86 Кодексу торгівельного мореплавства, під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища. Як вбачається з вищенаведеної лоцманської квитанції, судно „LІЕТТА”, яке знаходилось під агентуванням Відповідача під час надання йому послуг з лоцманського проведення та послуг з перешвартовки знаходилось у порту „Южний”, зобов'язане дотримувати правила, які існують саме у порту „Южний”. Відповідно до п.4 ст. 10 існуючого зводу звичаїв морського торгівельного порту „Южний” №36 від 20.03.2001 р., „перестановки судна, связанные с его погрузкой-выгрузкой и обслуживанием, производятся за счет судна: первая - во всех случаях; последующие, вызванные композитной загрузкой судна, с учетом специализации порта.” Враховуючи той факт, що перешвартовка судна „LІЕТТА” є першою, оплата повинна здійснюватись за рахунок судна, а, у даному випадку, - за рахунок морського агента (Відповідача), який, відповідно до ст.ст. 116-117 Кодексу торгівельного мореплавства України, є постійним представником судновласника у морському порту або поза його територією, а відтак виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна та сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту. На виконання п.2.1.2. Договору Позивачем було надано Відповідачу рахунок № ЮЖ-1269-1 від 21.06.07 р. на оплату наданих послуг, отримання якого підтверджується копією реєстру одержаних рахунків з відміткою Відповідача про отримання ним поштових відправлень. Відповідно до п.5.3. Договору, Відповідач несе повну матеріальну відповідальність перед Позивачем за повноту та своєчасність оплати наданих послуг. Свої зобов'язання по оплаті у зазначений строк Відповідач не здійснив, сума основного боргу за розрахунком становить 960,89 дол. США. Відповідно до ч.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме - сплата неустойки. Згідно з п.5.2. Договору, в разі порушення взятих на себе за Договором зобов'язань Відповідач за вимогою Позивача несе перед останнім відповідальність, передбачену п.2 ст. 231 ГК України. Відповідно до розрахунку, розмір нарахованої Відповідачу пені складає 24,03 дол. США. Загальна сума боргу з урахуванням штрафних санкцій складає 984,92 дол. США. В обґрунтування свого позову позивач також послався на ст.ст. 173,193 ГК України, ст.ст. 526,599 ЦК України, ст. 115 КТМ України.

16.10.2007 р. судом до справи залучений відзив ТОВ „Діамант Ко ЛТД” на позов (а.с. 44-45), в якому воно просило допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем, тобто заміну ТОВ „Діамант Ко ЛТД” на ДП „Морський торговельний порт „Южний”, та не визнало позовні вимоги, з наступних мотивів. ТОВ „Діамант Ко ЛТД” не замовляло 18.06.2007 р. в ДП „Дельта-лоцман” послугу з перешвартування т/х „Лиетта” з причалу № 7 на причал № 5, на підставі Договору № 245/П-06 від 22.09.2006 р.. Ця послуга була замовлена ДП „Морський торговельний порт „Южний”, у зв'язку з тим, що порт зацікавлений у виконанні запланованих обсягів з переробки вантажів, а також у додаткових обсягах звозу вантажів у порт. ТОВ „Діамант Ко ЛТД” направляло на адресу порту, а також на адресу Позивача лист за вих. № 11/1 від 11.07.2007 р., в якому Позивачу було роз'яснено про те, що вказану послугу було замовлено портом для т/х „Лиетта”. Перешвартування та лоцманське проведення суден оформлюється відповідною заявкою на лоцманське обслуговування суден, що прямо передбачено п.п.2.2.1.,3.1. Договору № 245/П-06 від 22.09.2006 р.. Позивач не надав суду належним чином заповнену та підписану ТОВ „Діамант Ко ЛТД” заявку на лоцманське обслуговування суден. Таким чином, Позивач не зміг надати достатньо обґрунтовані позовні вимоги щодо правомірності стягнення з ТОВ „Діамант Ко ЛТД” заборгованості за послуги з лоцманського проведення т/х „Лиетта” на суму 984,92 дол. США за Договором № 245/П-06 від 22.09.2006 р..

16.10.2007 р. судом до справи залучена заява позивача про уточнення позовних вимог (а.с. 52-54), в якій він просив, на підставі вказаного у позові та керуючись п.2 ст. 231, ст.ст. 173,193 ГК України, ст.ст. 526,530,599,641 ЦК України, ст. 106 КТМ України, стягнути з ТОВ „Діамант Ко ЛТД” заборгованість в сумі 960,89 дол. США, пеню в сумі 24,03 дол. США, а всього 984,92 дол. США, оскільки позовні вимоги ґрунтувалися на підставі Договору № 245/П-06 від 22.09.2006 р., однак, послуги з швартування були надані Позивачем та прийняті Відповідачем на підставі правочину, зокрема шляхом прийняття виконання вказаних послуг. 18.06.2007 р. Позивач надав Відповідачу послуги з внутрішньопортового лоцманського проведення та послуги з перешвартовки судна „LІЕТТА” на загальну суму 960,89 дол. США. Фактичне надання Позивачем Відповідачу, який, відповідно до ст.ст. 116-117 КТМ України, є постійним представником судновласника, послуг з перешвартування в повному обсязі підтверджується лоцманською квитанцією № Ю-1580 від 18.06.2007 р.. Згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України, у даному випадку днем пред'явлення вимоги вважається день отримання відповідачем виставленого рахунку, так, згідно з реєстром одержаних рахунків № ЮЖ-575, Відповідач отримав рахунок 09.07.2007 р., про що свідчить підпис представника Відповідача на зазначеному реєстрі. Свої зобов'язання по оплаті у зазначений строк Відповідач не здійснив, сума основного боргу за розрахунком становить 960,89 дол. США. Відповідно до розрахунку, розмір нарахованої Відповідачу пені складає 24,03 дол. США.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.10.2007 р. (а.с. 59) залучено до участі у справі другим відповідачем ДП „Морський торговельний порт „Южний”.

19.11.2007 р. (вх. №26064) позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 68-72), в якій він просив стягнути з ТОВ „Діамант Ко ЛТД” заборгованість в сумі 3282,9 дол. США, пеню в сумі 161,42 дол. США, штраф в сумі 162,54 дол. США, а всього 3606,86 дол. США, оскільки саме на підставі заявок Відповідача-1 (ТОВ „Діамант Ко Лтд”), узгоджених з Відповідачем-2, в період з 11.08.2007 р. по 29.08.2007 р. Позивач надав послуги з швартування суднам на загальну суму 2322,01 дол. США.

№

№ рахунку

Дата виписки рахунку

Дата

відходу судна із порту

Наймену-

вання

судна

Сума заборгова-

ності за рахунком, USD

Документи, що підтверджують надання послуг

1

ЮЖ-1726

11.08.07

11.08.07

ЕSЕN ЕМ

1355,25

Копії лоцманських квитанцій

2

ЮЖ-

1863

29.08.07

29.08.07

МАРLЕ VАLLЕY

966,76

Копії лоцманських квитанцій

Згідно з реєстром одержаних рахунків № ЮЖ-755 від 30.09.2007 р., Відповідач-1 отримав 29.08.2007 р. рахунок № ЮЖ-1863 та, згідно з реєстром № ЮЖ-705 від 16.09.2007 р., рахунок № ЮЖ-1726, був отриманий 11.08.2007 р., про що свідчить підпис представника Відповідача-1 на зазначених реєстрах. При цьому, при отриманні рахунку № ЮЖ-1863 на загальну суму 11831,75 дол. США, Відповідач-1 на свій розсуд оплатив рахунок частково, заборгованість по вказаному рахунку складає 966,76 дол. США. Рахунок № ЮЖ-1726 на загальну суму 3333,80 дол. США Відповідачем-1 також був частково оплачений, заборгованість складає 1355,25 дол. США. Свої зобов'язання по оплаті у зазначений строк Відповідач-1 не здійснив, сума основного боргу за розрахунком становить 2322,01 дол. США. Відповідно до розрахунку, розмір нарахованої Відповідачу пені складає 137,39 дол. США, розмір штрафу складає 162,54 дол. США. Загальна сума боргу з урахуванням штрафних санкцій станом на 26.10.2007 р. складає 2621,94 дол. США. Враховуючи попередню заборгованість ТОВ „Діамант Ко ЛТД”, відповідно до позовної заяви, всього сума позовних вимог з урахуванням збільшення складає 3606,86 дол. США, з яких 3282,9 дол. США - сума основного боргу, 161,42 дол. США - сума пені, 162,54 дол. США - розмір штрафу.

29.11.2007 р. судом до справи залучене доповнення до відзиву ТОВ „Діамант Ко ЛТД” на позов (а.с. 95-97), в якому воно не визнало повністю як позовні вимоги Позивача, так і збільшення позовних вимог, з мотивів, викладених у своєму відзиві, а також, враховуючи те, що ТОВ „Діамант Ко ЛТД” не замовляло 18.06.2007 р. в ДП „Дельта-лоцман” послугу з перешвартування як т/х „LІЕТТА” з причалу № 7 на причал № 5, на підставі Договору № 245/П-06 від 22.09.2006 р., так і послуги з перешвартування теплоходів „ЕSЕN ЕМ” та „МАРLЕ VАLLЕY”, відповідно, 11.08.2007 р. та 29.08.2007 р.. Ці послуги були замовлені ДП „Морський торговельний порт „Южний”. ТОВ „Діамант Ко ЛТД” направляло на адресу ДП „Морський торговельний порт „Южний”, а також на адресу Позивача листи № 11/1 від 11.07.2007 р., № 22/2 від 22.08.2007 р., № 03/1 від 03.09.2007 р., в яких повідомляло про те, що перешвартування вищевказаних суден провадилося з ініціативи і по заявкам порту та тому судновласники витрати з перешвартування суден не підтверджують, тобто сплачувати не будуть. Послуги з перешвартування суден, які були надані Позивачем, ніяк не мали бути надані на підставі правочину тому, що правовідносини між сторонами спору виникли й діють виключно на підставі Договору № 245/П-06 від 22.09.2006 р., а не правочину. За фактами перешвартування суден, як з боку ТОВ „Діамант Ко ЛТД”, так і з боків судновласників, не було волевиявлення, яке відповідало їх внутрішній волі. Згідно зі ст. 2.2. Договору № 245/П-06 від 22.09.2006 р., ТОВ „Діамант Ко ЛТД” для перешвартування зазначених суден зобов'язано було подати відповідні заявки. Однак, такі заявки ТОВ „Діамант Ко ЛТД” не подавало. Заявки на перешвартування вказаних суден подавало ДП „Морський торговельний порт „Южний”. У зв'язку з тим, що у ТОВ „Діамант Ко ЛТД” не було підстав для виконання господарських зобов'язань перед Відповідачем по перешвартуванню суден, посилання Позивача на порушення зобов'язань, передбачених п.2 ст. 231 ГК України та ч.3 ст. 611 ЦК України, є безпідставними.

29.11.2007 р. судом до справи залучений відзив ДП „Морський торговельний порт „Южний” на позов (а.с. 102), в якому воно просило відмовити в його задоволенні, оскільки між ДП „МТП „Южний” та ДП „Дельта-Лоцман” у 2006 році була підписана угода про співпрацю та надання послуг лоцманською службою та береговими лоцманами з перестановки суден між причалами Порту. Враховуючи, що ці послуги надаються Порту, згідно його заявок, ставки на ці роботи розраховуються ДП „Дельта-Лоцман” та не підпадають під дію Наказу Мінтрансу № 711. Незважаючи на неодноразові письмові звернення Порту до ДП „Дельта-Лоцман” з наданням проектів договорів на лоцманські послуги, підписаних з боку Порту, ДП „Дельта-Лоцман” без будь-яких причин не підписувало надані проекти договорів. При підтвердженні суден для навантаження Портом підтверджуються причал, на якому знаходиться вантаж (1 причал для навантаження), але, згідно технічної можливості Порту, а також, згідно розташування вантажу на причалах Порту, виникає потреба проводити навантаження вантажу на двох і більше причалах. Таким чином, у Порту виникає потреба проводити операції з перешвартування суден. Враховуючи, що, згідно з правилами безпечної експлуатації флоту, обов'язковими Положеннями по порту, при перешвартуванні суден більш ніж на 50 м необхідна присутність лоцмана та швартовної бригади. Портом надається заявка до ДП „Дельта-Лоцман” з вказанням про необхідність проведення цих операцій та підтвердженням оплати виконаних робіт. На підставі запиту і гарантії порту оплатити надані послуги ДП „Дельта-Лоцман” надає лоцманів та швартовну бригаду для перешвартування суден. Таким чином, Порт повинен сплачувати послуги ДП „Дельта-Лоцман”, згідно своїх запитів та гарантій оплати.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.12.2007 р. (підписаним суддею Горячук Н. О. 24.12.2007 р.) з цієї справи позов задоволено частково, а саме стягнено з ДП „Морський торговельний порт „Южний” на користь ДП „Дельта-Лоцман” 3282,9 дол. США, 32,82 дол. США держмита та 107,40 грн. за ІТЗ судового процесу; стягнено з ДП „Дельта-Лоцман” на користь держави 15,86 дол. США держмита; в решті позову відмовлено; ТОВ „Діамант Ко ЛТД” від відповідальності звільнено (а.с. 145). Таке рішення суд мотивував тим, що в процесі розгляду справи позивач не надав доказів, що ТОВ „Діамант Ко ЛТД” зверталося до нього з заявами про надання послуг по перешвартуванню спірних суден „LІЕТТА”, „ЕSEN EМ” та „МАРLЕ VАLLЕУ”, як це передбачено договором №245/П-06 від 22.09.2006 р.. Заявки на перешвартування вказаних суден подавало ДП „Морський торгівельний порт „Южний” позивачу і факт отримання послуг з перешвартування суден „LІЕТТА”, „ЕSEN EМ” та „МАРLЕ VАLLЕУ” ДП „Морський торгівельний порт „Южний” визнає. Враховуючи викладене та те, що договір про надання послуг між ДП „Морський торгівельний порт „Южний” та позивачем відсутній, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані частково та підлягають задоволенню у сумі 3282,9 дол. США., що складає вартість наданих послуг. В обґрунтування свого рішення суд послався на ч.1 ст. 193 ГК України, ст.ст. 525,526 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.12.2007 р. №14/1945-07 (а.с. 146), на підставі ст.ст. 60,63 ГПК України, зустрічну позовну заяву ДП „Морський торгівельний порт „Южний” до ДП „Дельта-Лоцман” про зобов’язання укласти договір повернено позивачу без розгляду (додаток на 34 арк., у тому числі довідка на повернення державного мита, сплаченого згідно платіжного доручення №11201 від 12.12.2007 р.).

Не погоджуючись зі вказаним рішенням, ДП „Морський торговельний порт „Южний” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та змінити рішення і зобов'язати ДП „Дельта-Лоцман” укласти договір на надання послуг при перешвартуванні суден в Порту з ДП „МТП „Южний” на умовах, запропонованих ДП „МТП „Южний”, з тих же підстав, що були ним викладені у відзиві, а також, враховуючи те, що судом не враховано та не надано належної оцінки доводам Порту, що полягають у наступному. Порт та Позивач не могли користуватися тарифами, згідно Наказу Міністерства транспорту України № 214 від 27.06.1996 р., дія якого розповсюджується на надання послуг судну (судновласнику), згідно його замовлень. Відповідно до ст. 7 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” від 19 лютого 1993 року № 15-93, при розрахунках між резидентами і нерезидентами України в межах торговельного обороту використовується як засіб платежу іноземна валюта. Таким чином, надання послуг судну, згідно його замовлень, повинно здійснюватися на підставі Наказу Міністерства транспорту України № 214 від 27.06.1996 р. в іноземній валюті, а розрахунки між двома резидентами Портом та ДП „Дельта-Лоцман” по роботам, виконаним згідно заявок Порту та для Порту, повинні здійснюватися у валюті України. Надані послуги замовляються Портом, згідно внесених змін до „Зводу звичаїв ДП „МТП „Южний” (Наказ Порту № 513 від 13.07.2007 р.), які були направлені усім агентським компаніям та, у тому числі, Позивачу. Відповідно до п.4 ст. 10 „Зводу звичаїв ДП „МТП „Южний” від 20.03.2001 р. № 36, перестановки судна, які пов'язані з його навантаженням-розвантаженням та обслуговуванням, виконуються за рахунок судна; перша - у всіх випадках,          послідуючі, викликані композитним завантаженням судна, з урахуванням спеціалізації порту. В решті випадках перестановки судна, у тому числі, що пов'язані з його обслуговуванням, виконуються за рахунок сторони, що їх замовила. Однак, наказом начальника Порту №513 про внесення доповнень до Зводу звичаїв ДП „МТП „Южний” були внесені наступні зміни до п.4 ст. 10 „Зводу звичаїв ДП „МТП „Южний”, а саме - перестановка судна, яка пов'язана з його навантаженням-розвантаженням та обслуговуванням, виконується за рахунок сторони, що її замовила. Перестановка судна, викликана композитним завантаженням судна, згідно доручення вантажовласника, з урахуванням спеціалізації порту, виконується за рахунок судна. 25.06.2007 р. листом № К9Д-902 Порт звернувся до Позивача з пропозицією укласти договори на забезпечення лоцманського проведення та регулювання руху і договір на надання послуг при перешвартуванні суден в Порту. Разом з цим листом були направлені проекти договорів: № К9Д - 80 на забезпечення лоцманського проведення та регулювання руху і № К9Д - 81 на надання послуг при перешвартуванні суден в Порту, які підписані начальником Порту та скріплені печаткою Порту. Не зважаючи на неодноразові запити Порту, що підтверджується листами № К9Д-80 від 17.01.2007 р., № К9И-426 від 20.03.2007 р. та № К9Д-652 від 10.05.2007 р., які були направлені на адресу ДП „Дельта –Лоцман”, вищезазначені договори не узгоджені та не підписані представником ДП „Дельта-Лоцман”. Якщо розглянути замовлення Порту на перешвартування (наприклад, лист Порту № ГД-1287а від 03.10.2007 р. по т/х „Норд Оріон”) та лоцманську квитанцію № 2729ю від 03.10.2007 р., виписану Позивачу, в якій зазначено - швартувальники - „YES” або „Так”, на думку скаржника, можна зробити висновок, що вона у повному обсязі відповідає правилам заповнення лоцманської квитанції, встановленим Позивачем, та не відрізняється від форми заповнення квитанцій по вищезазначеним суднам. Таким чином, лоцманська квитанція є, в першу чергу, підтвердженням будь-яких виконаних робіт ДП „Дельта-Лоцман” на користь того чи іншого замовлення, а не є заявкою на виконання наданих робіт. По судну „Норд Оріон” ДП „Дельта-лоцман” був виписаний рахунок порту № ЮЖ-2269-1 від 12.10.2007 р. на суму 583,34 грн. за перешвартування за тарифами Позивача. 12.12.2007 р. портом був поданий зустрічний позов, в якому Порт просив суд зобов'язати Позивача укласти договір на надання послуг при перешвартуванні суден в Порту з Портом на умовах, запропонованих Портом. Ухвалою №14/1945-07 від 17.12.2007 р. господарський суд повернув вищевказаний зустрічний позов Порту без розгляду, оскільки він не відповідає вимогам ст. 60 ГПК України. Висновок суду про те, що зустрічний позов Порту не пов'язаний з первісним позовом, не відповідає обставинам справи та протирічить рішенню господарського суду Одеської області по справі №14/317-07-7350. В ухвалі від 17.12.2007 р. зазначено, що зустрічний позов стосується лише договірних відносин на майбутні взаємовідносини ДП „МТП „Южний” та ДП „Дельта-Лоцман”, але при цьому первісний позов ДП „Дельта-Лоцман” про стягнення заборгованості за надані послуги по перешвартуванню суден задоволений судом, тобто у своєму рішенні суд визнав фактичне існування договірних взаємовідносин сторін.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.01.2008 р. відновлено ДП „Морський торговельний порт „Южний” процесуальний строк для подання апеляційної скарги, її прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.02.2008 р., про що сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

Фіксування судового засідання здійснювалось технічними засобами, а саме програмно - апаратним комплексом „Діловодство суду” на диск CD-R №7134109LD5474.

Представник ТОВ „Діамант Ко ЛТД” у судове засідання не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав і судова колегія прийняла рішення про розгляд справи за його відсутністю.

Представник скаржника (ДП „Морський торговельний порт „Южний”) в усних поясненнях, наданих апеляційному суду, підтримав скаргу і просив її задовольнити на викладених у ній підставах.

Представник позивача просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення без змін.

За згодою представників сторін, згідно ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини і матеріали справи, в т.ч наявні у ній докази, відповідність викладеним в рішенні висновкам цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріалі справи, позивач у позові визначив в якості відповідача з цього спору ТОВ „Діамант Ко ЛТД” і саме з нього просив суд здійснити стягнення.

Місцевий суд дійшов до висновку, що належним відповідачем з цього спору є ДП „Морський торговельний порт „Южний”, якого залучив до участі у справі в якості іншого відповідача і з якого стягнув на користь позивача грошові суми в іноземній валюті та відмовив у стягненні цих сум з ТОВ „Діамант Ко ЛТД”.

Позивач не оспорив це судове рішення, тобто фактично погодився, що немає правових підстав для стягнення зазначених ним грошових сум з ТОВ „Діамант Ко ЛТД”.

Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені у позові лоцманські послуги пов’язані з перешвартовкою суден в межах порту і тому їх повинен оплачувати „Морський торговельний порт „Южний”, за заявкою якого вони здійснювались, а не представник судовласника (агент) - ТОВ „Діамант Ко ЛТД”.

На думку судової колегії, скаржник (відповідач) - Морський торговельний порт „Южний” не навів в апеляційній скарзі підстав та належних доказів щодо помилковості висновку місцевого суду в частині відмови в стягненні грошових сум з ТОВ „Діамант Ко ЛТД.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що місцевий суд обґрунтовано відмовив позивачу в стягненні грошових сум з ТОВ „Діамант Ко ЛТД”.

Водночас судова колегія погоджується з доводами скаржника в частині необґрунтованості рішення місцевого суду щодо стягнення з нього грошових сум за зазначеними позивачем тарифами в іноземній валюті, з огляду на таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що, хоча Морський торговельний порт „Южний” і надавав позивачу заявки на перешвартовку суден, агентом яких є ТОВ „Діамант Ко ЛТД”, а позивач їх виконував, між ними, тобто портом та позивачем, не існувало договірних відносин з цього питання і, відповідно, не було встановлено тарифів за ці послуги та порядку їх оплати.

Оскільки Морський торговельний порт „Южний” не був судовласником або агентом цих суден, то немає правових підстав застосовувати до цих відносин (порту та позивача) тарифи, визначені наказом Міністерства транспорту України №214 від 27.06.1996 р., які встановлені та стосуються лише судовласників (їх представників –агентів).

Крім того, і порт, і позивач є резидентами України і, враховуючи, що між ними не було договору щодо оплати послуг по перешвартуванню в іноземній валюті, а Закон України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” не передбачає можливість розрахунків між резидентами в іноземній валюті, у місцевого суду не було правових підстав стягувати з порту на користь позивача іноземну валюту.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що за відсутності між портом та позивачем врегульованих договірних відносин щодо перешвартовки суден за заявками порту, агентом яких є ТОВ „Діамант Ко ЛТД”, неможливості застосування до виконаних позивачем послуг вищезазначених тарифів та неможливості стягнення в даному випадку з порту іноземної валюти, у місцевого суду не було правових підстав ухвалювати рішення про стягнення зазначених сум з порту.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем вимога про стягнення грошових коштів у державній валюті не заявлялась, а апеляційна інстанція не має правових підстав на свій розсуд змінювати вимоги позивача, оскільки, згідно ст. 22 ГПК України, це право належить тільки позивачеві, рішення місцевого суду в частині стягнення іноземної валюти з порту підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення з порту зазначених у позові грошових сум, що не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом про стягнення з порту оплати за ці послуги в державній валюті України.

Оцінюючи наведені скаржником в апеляційні скарзі доводи щодо необґрунтованості висновків місцевого суду щодо повернення зустрічного позову та заявлену у скарзі вимогу про винесення судового рішення про зобов’язання позивача укласти договір, судова колегія встановила наступне.

Дійсно, місцевий суд разом з ухваленням рішення за позовом позивача виніс окремим документом ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви порту.

Проте, по-перше, порт не оскаржив цю ухвалу, принаймні, в прохальній частині апеляційної скарги не зазначена вимога про скасування цієї ухвали, і, відповідно, це питання не може розглядатись апеляційною інстанцією, а, по-друге, оскільки вимоги про зобов’язання укласти договір (зустрічний позов) не розглядались місцевим судом по суті, апеляційна інстанція, згідно ст. 101 ГПК України, не має правових підстав розглядати цю вимогу.

Керуючись ст.ст. 99,101-105 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ДП „Морський торговельний порт „Южний” –задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2007 р. у справі № 14/317-07-7350 в частині часткового задоволення позову про стягнення з ДП „Морський торговельний порт „Южний” на користь ДП „Дельта-Лоцман” 3282,9 дол. США, 32,82 дол. США держмита та 107,40 грн. за ІТЗ судового процесу (п.1 і п.2 резолютивної частини рішення) - скасувати, а у позові в цій частині - відмовити.

3. В решті частині рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2007 р. у справі № 14/317-07-7350 (п.п.3,4 та 5 резолютивної частини) - залишити без змін.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий:                                                               Мирошниченко М. А.

Судді:                                                             Бєляновський В. В.

Шевченко В. В.

Повний текст постанови підписано 19.02.2008 р.