ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"28" січня 2008 р.            Справа № 13/408-07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хелен Марлен", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геопринт", м. Бориспіль

про розірвання договору та стягнення 47392,00 грн.

Суддя С.Ю. Наріжний

Представники:

від позивача Василенко І.В. - довіреність б/н від 10.10.2007р.;

від відповідача Руденко А.Ю. - довіреність б/н від 17.12.2007р.;

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Хелен Марлен" (далі –позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геопринт" (далі –відповідач) про розірвання договору №05/12 від 05.12.2006 р. та стягнення 47392,00 грн., з яких 20400 збитки, 19992 грн. неустойка, 7000 грн. моральна шкода.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №05/12 від 05.12.2006 р. щодо виготовлення 500 примірників книги в твердій обкладинці згідно затвердженого позивачем оригінал-макету та технічної специфікації, у зв’язку з чим позивачем понесено збитки та завдано шкоди його діловій репутації.

В судовому засіданні 18.12.2007 р. представником позивача надано уточнення до позовної заяви згідно якого датою передачі позивачем відповідачу остаточного варіанту оригінал-макету книги замість дати 19.12.2006 р. слід вважати дату 19.02.2007 р.

14.01.2008 р. відповідач надав суду відзив на позов згідно якого позовні вимоги не визнає повністю з підстав викладених у відзиві.

В судових засіданнях 18.12.2007 р. оголошувалась перерва до 14.01.2008 р. на 11-20, 14.01.2008 р. оголошувалась перерва до 28.01.2008 р. на 10.20, про що сторони були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

05.12.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №05/12 (далі –Договір). Відповідно до п.п. 1.1, 2.2 договору відповідач повинен був виготовити у відповідності з затвердженим позивачем оригіналом-макетом та технічною специфікацією книги у кількості 500 примірників у твердій обкладинці, протягом 30 робочих днів після підписання позивачем договору та передачі відповідачу затвердженого позивачем оригінал-макету книги.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу в якості передоплати за виготовлення книг 20400 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1157 від 11.12.2006 р.

Як стверджує позивач в подальшому 19.02.2007 р. він передав відповідачу остаточний варіант оригінал-макету книги, що підтверджується підписами уповноважених осіб відповідача на обкладинці оригінал-макету книги. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен був виготовити 500 примірників книги до 02.04.2007 р.

В зв’язку з тим, що відповідачем тираж книги виготовлено не було та позивачу не передано позивач направив відповідачу претензію №02/1907-07 м від 03.09.2007 р. з вимогою про повернення передоплати та стягнення неустойки, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач вважає, в зв’язку з втратою для нього актуальності виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором, договір №05/12 за необхідно розірвати та стягнути з відповідача збитки у вигляді перерахованої передоплати, а також неустойки.

Проте, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом вище відповідно до пункту 2.2. Договору № 05/12 від 05 грудня 2006 року, відповідач виготовляє відповідно до затвердженого оригіналу-макету книги у кількості 500 (п'ятсот) екземплярів, протягом 30 робочих днів після підписання позивачем даного договору і передачі відповідачу затвердженого позивачем оригінал-макету книги.

Твердження позивача відносного того, що ним повністю були виконані свої зобов'язання за договором є безпідставними та не відповідають дійсності з огляду на нижченаведене.

Так, позивач зазначає, що ним 19 лютого 2007 року було передано відповідачу остаточний варіант оригінал-макету книги, що підтверджується підписами уповноважених осіб відповідача на обкладинці оригінал-макету книги. Однак дана обставина не відповідає дійсності оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що відповідач отримував від позивача саме затверджений оригінал-макет книги.

Твердження позивача, що підписи нібито на обкладинці книги є підтвердженням передачі затвердженого позивачем оригіналу-макету є хибними, оскільки: по-перше, підписи зазначені не на обкладинці, а на обгортці, яка є від'ємною від книги і яка не має ніякого відношення до оригінал-макету книги, по-друге, підписи на обгортці свідчать лише про ознайомлення працівників відповідача безпосередньо з обгорткою майбутнього оригінал-макету книги, але ні в якому разі не самого оригінал-макету книги і тим більш не про прийняття відповідачем оригінал-макету книги згідно договору, по-третє, надпис на обгортці «ОК підпис, технолог підпис»не може свідчити про прийняття відповідачем оригінал-макету книги оскільки сам надпис не дає можливість ідентифікувати факт передачі обгортки (відсутній надпис, який би надав можливість це встановити) і більш того підписи зазначені на обгортці, яка є від'ємною від самої книги, а доказів, які б підтвердили передачу безпосередньо затвердженого оригінал-макету книги позивачем суду не надано.

Отже, позивач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про затвердження компетентними на те посадовими особами позивача оригінал-макету книги. До того ж позивачем не представлено доказів, які б підтверджували факт передачі позивачем відповідачу затвердженого позивачем оригінал-макету книги як то акти прийому-передачі оригінал-макету книги, поштові документів (чеків, опису вкладення у поштове відправлення, тощо).

Таким чином, враховуючи положення пункту 2.2. договору, строк виконання своїх зобов’язань відповідачем по договору не розпочався.

Відповідно до ч. 1 статті 550 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначає відповідач він не відмовляється від свого обов'язку виготовити книги, але лише після виконання позивачем свого обов'язку по передачі належним чином затвердженого позивачем оригінал-макету книги.

Відповідно до статті 33, 34 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Підставою для відшкодування збитків є наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, збитків, причинного зв’язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Позивачем не надано суду доказів та не доведено обставинами справи, що йому завдано будь-яких збитків з вини відповідача, а отже і вимога позивача про відшкодування збитків в розмірі 20400 грн. предоплати є неправомірною та необґрунтованою.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 19992 грн., то враховуючи те, що обов'язок відповідача по виготовленню книги не настав по договору не настав, то відповідно до пункту 5.1.2. Договору, нарахування позивачем неустойки є неправомірним.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 7000,00 грн. також є необґрунтованими оскільки відсутні будь-які посилання на норми чинного законодавства України на підставі яких вони заявлені, відсутні посилання на докази, а також відсутні самі докази, які б підтверджували факт завдання позивачу моральної шкоди відповідачем.

Що до вимоги про розірвання договору №05/12 від 05.12.2006 р., то вона також не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як встановлено судом позивачем не виконано вимоги зазначеної статті, доказів звернення до відповідача з вимогою про розірвання договору позивачем суду не надано.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або Законом.

Істотним є таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи те, що станом на день розгляду справи доказів істотного порушення договору відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про розірвання договору №05/12 не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                Наріжний С.Ю.