ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 березня 2008 р.

№ 2/38

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової І.Ю.,

суддів

Заріцької А.О. (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

розглянувши матеріали касаційної скарги

ліквідатора відкритого акціонерного товариства "Берегометський лісокомбінат"

на рішення

господарського суду Чернівецької області від 27 лютого 2007 року

у справі

господарського суду

№ 2/38

Чернівецької області

за позовом

до

приватного підприємства "Візаві"

Долішньошепітської сільської ради

про

визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Ліквідатор відкритого акціонерного товариства "Берегометський лісокомбінат" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 12 лютого 2008 року на рішення господарського суду Чернівецької області від 27 лютого 2007 року у справі № 2/38.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав (далі –ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги скаржником державне мито сплачено не у повному розмірі, а саме в сумі 85,00 грн., що підтверджується квитанцією № 63 від 25 лютого 2008 року, доданого до касаційної скарги.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 27 лютого 2007 року позов приватного підприємства "Візаві" про визнання права власності на адміністративну будівлю, прохідну, котельню, склад, автомайстерню вартістю 89 556, 00 грн. задоволено.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що даний спір є майновим, відповідно державне мито повинно сплачуватись виходячи з вартості нерухомого майна, яке є предметом позову про визнання права власності.

Відповідно до п "а" ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із заяв, що подаються до господарських судів, із заяв майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з п "г" ч. 2 ст. 3 зазначеного Декрету, державне мито із апеляційних і касаційних скарг, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами - 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви ПП "Візаві" сплатило державне мито у розмірі 896, 00 грн. (а.с. 5), а позов задоволено повністю і заявник касаційної скарги оспорює рішення суду першої інстанції у повному обсязі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України також зазначає, що у відповідності до п. 14 Наказу Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15 “Про затвердження Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита” при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника —останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: “Зараховано в доход бюджету крб. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 ч. 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ліквідатора відкритого акціонерного товариства "Берегометський лісокомбінат" на рішення господарського суду Чернівецької області від 27 лютого 2007 року у справі № 2/38 повернути скаржнику.

Головуючий                                                                      Панова І.Ю.

Судді                     Заріцька А.О.

Катеринчук Л.Й.