ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2008 р.

№ 10/172-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Міського комунального підприємства “Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона” на рішення господарського суду Херсонської області від 29.11.2007р. у справі за позовом Міського комунального підприємства “Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона” до Відкритого акціонерного товариства “Херсонський бавовняний комбінат” про стягнення сум

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, суд

У С Т А Н О В И В :

У червні 2007р. Міське комунальне підприємство “Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона” пред’явило в господарському суді позов до ВАТ “Херсонський бавовняний комбінат” про стягнення 33989,76 грн. витрат по витоку води та 2521,20 грн. витрат по здійсненню робіт з заміни водопроводу.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 29.11.2007р. (суддя Александрова Л.І.) у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційному порядку дане рішення не оскаржувалось.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судове рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи було перенесено з 02.04.08 на 09.04.08.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. №11 “Про судове рішення” (зі змінами і доповненнями) рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд, виходив з того, що водопровідні мережі житлових будинків за адресами: м. Херсон, по вул. Чорноморській, 58 та 62 на балансі ВАТ “Херсонський бавовняний комбінат” не обліковується.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Предметом спору є стягнення сум, нарахованих за п. 9.6 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України (далі –Правила) та за виконані ремонтні роботи внутрішньо будинкових мереж житлового будинку, відповідно, на суму 33989,76грн. та 2521,20грн.

За приписом п.1.14 Правил трубопроводи, прокладені вздовж стін усередині будинків, у техпідвалах і техканалах, пристрої та прилади на них належать абонентові та ним експлуатуються.

Водопровідні лінії, які проходять в техпідпіллях та приєднані до внутрішньої мережі будинку, повинні перебувати на балансі абонента, який відповідає за їхню технічну справність. Водоканал може надавати абонентові матеріально-технічну допомогу у ліквідації на них аварій за його рахунок.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.

Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як видно з матеріалів справи, позивач в основу позову поклав договір №51 від 01.10.2006р. так і договір №8940 від 18.09.2001р.

Проте суд не з’ясував з якого договору випливають спірні правовідносини, як і питання щодо розмежування між сторонами за договором балансової приналежності водопровідно-каналізаційних мереж.

Слід суду перевірити і посилання відповідача, з огляду приписів пунктів 1.12, 1.20, що аварійний випадок стався на транзитній водопровідній мережі, який забезпечує подачу води і до інших будинків.

Водночас суду слід з’ясувати і правову природу заявленої до стягнення суми, нарахованої за п. 9.6 Правил, як і перевірити правильність її нарахування, з огляду того, що за приписом цього пункту Правил провадиться розрахунок, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини абонента.

Крім того без оцінки суду, з огляду положень статті 35 ГПК України, залишилось посиланням позивача на рішення господарського суду Херсонської області від 05.04.2007р. по справі №13/140-07 по іншому спору між тими ж самими сторонами.

(а.с. 19, 103)

Таким чином ухвалене судове рішення визнати законним і обґрунтованим не можна.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, з’ясувати ретельно дійсні обставини справи, обґрунтованість вимог позивача та заперечень відповідача і в залежності від встановленого та вимог закону вирішити спір.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міського комунального підприємства “Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від 29.11.2007р. скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Головуючий В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук