КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2008                                                                                           № 05-5-26/9723

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Стеценко О.В. – (дов. № б/н від 02.07.2008р.)

від відповідача - нез"явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "УТН-Восток"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 15.09.2008

у справі № 05-5-26/9723

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "УТН-Восток"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум-М-Плюс"

про                                                  стягнення 66006,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “УТН Восток” звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Премія-М-Плюс” про стягнення 66006,56 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 05-5-26/9723 від 15.09.2008 позовну заяву повернуто без розгляду на підставі пп.4 ст.63 ГПК України.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що позивачем не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку.

Позивач, не погоджуючись з вказаною ухвалою, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.09.2008р. у справі № 05-5-26/9723 та направити справу на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Представник апелянта (позивача) в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм процесуального права місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку та розмірі, та документи, що підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Пунктом 4 ст.63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі

Державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України (ч.1 ст.46 ГПК України).

Відповідно до п.14 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита”, затвердженої наказом ГДПІ України № 15 від 22.04.1993р. (зі змінами та доповненнями), при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту „Зараховано в доход бюджету----------крб. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Як зазначено у п.5 роз‘яснень Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” № 02-5/78 від 04.03.98 (з наступними змінами та доповненнями) відсутність на платіжному дорученні відповідних реквізитів, які передбачені п. 14 вказаної Інструкції це не є підставою для повернення позовної заяви без розгляду, оскільки платіжне доручення вважається достатнім доказом сплати державного мита, якщо воно не повернуте Державним казначейством України. Оскільки однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України, господарський суд у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету може і повинен витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу казначейства, якому державне мито перераховано, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі.

За таких обставин висновок суду першої інстанції щодо необхідності повернення позовної заяви по п.4 ст.63 ГПК України є помилковим та безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “УТН Восток” підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду м. Києва № 05-5-26/9723 від 15.09.2008р. – скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “УТН Восток” задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.09.2008 у справі № 05-5-26/9723 скасувати.

3. Матеріали справи № 05-5-26/9723 передати на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді