ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

25.02.2008

Справа №2-27/16987-2007А

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополь АРК, м. Сімферополь, вул.. Д. Ульянова, 6.

До відповідача Приватний вищий навчальний заклад «Кримський інститут економіки та господарського права», м. Сімферополь, вул.. Гоголя, 7.

Про стягнення заборгованості по сплаті пільгових пенсій у сумі 1355,14 грн.

Суддя Н. В. Воронцова.

При секретарі Круцюке П.С.

Представники:

Від позивача - Філімонов, дов. у справі.

Від відповідача – Кочетков, дор. у справі.

Обставини справи: Позивач звернувсь до Господарського суду АР Крим із адміністративної позовною заявою до відповідача та просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню сум різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках за жовтень 2007 р. на суму 1355,14 грн.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 30.11.2007 р. за вказаним позовом було відкрите провадження по справі №2-27/16987-2007А.

Ухвалою ГС АР Крим від 22.01.2008 р. було залучено до участі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Міністерство праці і соціальної політики України в АР Крим, м. Сімферополь, вул. Горького, 7.

Позивач клопотанням повідомив про те, що відповідачем частково погашена заборгованість у розмірі 956,46 грн. В зв’язку з вказаним, позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 956,46 грн. На стягнення заборгованості у розмірі 398,68 грн. наполягає.

В зв’язку з вказаним ухвалою від 25.02.2008 р. суд закрив провадження по справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 956,46 грн.

Позивач у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у відзиві на позов.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не сплачує різниці у розмірі пенсії за жовтень 2007 р. у розмірі 1355,14 грн.

З 01.01.2004 р. вступив в силу Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» №1058, до вступу в силу вказаного Закону нарахування і стягнення страхових внесків здійснювалося у відповідності до Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. №2181.

Відповідно до абз. 2 п. 13 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» №1058 у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Постановою КМУ від 24.03.2004 р. №372 було затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування

різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Судом встановлено, що позивач по справі надіслав на адресу відповідача повідомлення про суму витрат на фінансування різниці, відповідно до якого вбачається, що розмір сум до відшкодування складає 1355,14 грон.

Однак суд вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв’язку з наступним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 17 КАСУ передбачає право суб’єкта владних повноважень звертатись із адміністративним позовом до фізичної чи юридичної особи лише у випадках, прямо передбачених законом. Оскільки на Пенсійний фонд України покладено виконання владних управлінських функцій, його право на звернення до адміністративного суду із вимогами до особі має бути зазначено у законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. При цьому орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом тільки про стягнення недоїмки.

Відносини виплати різниці пенсій регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року. Абзац 2 пункт 13 «Прикінцевих положень» цього Закону передбачає, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" При цьому Закон про пенсійне страхування не визначає порядок примусового стягнення цієї платні. Суд дійшов висновку, що на сьогодні законом не визначено порядку примусового стягнення вказаної заборгованості. Право органів Пенсійного фонду України звертатись до суду із позовом про стягнення такої заборгованості законом не передбачено.

При таких обставинах справи суд дійшов висновку про те, що справа за вказаним позовом не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Вказане підтверджується також ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.06.2006 р. по справі № к -14063/06.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо, зокрема, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, п. 15 ч. 4 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 398,46 грн.

Ухвала суду про закриття провадження по справі може бути оскаржена.

Ухвалу направити сторонам рекомендованою кореспонденцією:

-          Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополь АРК, м. Сімферополь, вул.. Д. Ульянова, 6.

- Приватний вищий навчальний заклад «Кримський інститут економіки та господарського права», м. Сімферополь, вул.. Гоголя, 7.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.