ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"03" квітня 2008 р.                                                  Справа № 3/59а

« 03 » квітня 2008 року справа № 3/59а

12 год. 00 хв.

За позовом Закритого акціонерного товариства „Чернігівський лікеро-горілчаний завод „Чернігівська горілка” м.Чернігів, вул.Котляревського, 38

до Державної податкової інспекції у місті Чернігові м.Чернігів, вул.Кирпоноса, 28

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Суддя В. М. Репех

За участю секретаря судового засідання Карнабеда Т. О.

Представники сторін :

від позивача: Крищенко О. О. –заступник голови правління з юридичних питань та питань економічної безпеки, довіреність № 87 від 15.10.2007р.

Скрицький Д. П. –голова правління ЗАТ ЧЛГЗ „Чернігівська горілка”, витяг з протоколу № 1 від 02.07.2007р.

від відповідача: Смуригіна К. О. –старший держподатінспектор юридичного відділу ДПІ у м.Чернігові, довіреність № 928/9/10/-010 від 12.02.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Постанова прийнята після перерви оголошеної в засіданні згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявив позов про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Чернігові від 30.08.2007р. № /0, яким Закритому акціонерному товариству „Чернігівський лікеро-горілчаний завод „Чернігівська горілка” визначено суму податкового зобов’язання за платежем ЛІКЕРО-ГОРІЛЧАНА ПРОДУКЦІЯ, в сумі 122357,10 грн. ( в т.ч. 81571,40 грн. - основний платіж, 40785,70 грн. - штрафні ( фінансові ) санкції ).

Закрите акціонерне товариство „Чернігівський лікеро-горілчаний завод „Чернігівська горілка” свої вимоги мотивує невідповідністю оспорюваного акту інспекції вимогам податкового законодавства.

В обґрунтування своїх доводів позивач стверджує, що у повній відповідності до вимог законодавства, виходячи з обсягів реалізованих до 31 грудня 2006 року підакцизних товарів ( продукції ) було визначено суми акцизного збору, що підлягають сплаті, за ставками, що діяли до 01 січня 2007 року. На залишки готової продукції та залишки спирту, що не були реалізовані станом на 01.01.2007р., суми акцизного збору були відкориговані з урахуванням підвищення з 01.01.2007р. ставки акцизного збору до 18 грн. за 100-% спирт.

Під час розгляду справи позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Чернігові від 30.08.2007р. № /0, в частині визначення Закритому акціонерному товариству „Чернігівський лікеро-горілчаний завод „Чернігівська горілка” суми податкового зобов’язання з акцизного збору в сумі 108956,55 грн. ( в т.ч. 72637,70 грн. - основний платіж, 36318,85 грн. - штрафні ( фінансові ) санкції ).

Відповідач позовних вимог не визнає, посилаючись на безпідставність вимог позивача та обґрунтованість прийнятого податкового повідомлення-рішення і відповідність його чинному законодавству. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вказує на заниження позивачем суми акцизного збору за березень 2007 року на суму 72637,70 грн.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

На підставі направлень № 1651 від 16.07.2007р., № 1819 від 06.08.2007р., виданих Державною податковою інспекцією у м.Чернігові, № 134 від 30.07.2007р., № 145 та № 146 від 06.08.2007р., виданих РУ Департаменту САТ ДПА України в Чернігівській області, працівниками ДПІ у м.Чернігові та РУ Департаменту САТ ДПА України в Чернігівській області п.1, п.2 статті 11, статті 11-1 Закону України від 04 грудня 1990 року № 509-XII „Про державну податкову службу в Україні”, із змінами та доповненнями, та відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок суб”єктів господарювання, проведена планова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності Закритого акціонерного товариства „Чернігівський лікеро-горілчаний завод „Чернігівська горілка” код за з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2006р. по 31.03.2007р., про що було складено акт перевірки № 758/23/31597869 від 27.08.2007р.

Висновок акта мотивований тим, що в порушення вимог п.20 ст.7 Закону України від 15 вересня 1995 року N 329/95-ВР „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”, ст.1 Закону України від 7 травня 1996 року N 178/96-ВР „Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої”, п.а) ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 18-92 „Про акцизний збір”, п.4.1.1, п.6.3 Положення про порядок нарахування, терміни сплати і подання розрахунку акцизного збору, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 19.03.2001 N 111 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2001 р. за N 295/5486 Закрите акціонерне товариство „Чернігівський лікеро-горілчаний завод „Чернігівська горілка” у зв”язку зі зміною ставки акцизного збору з 17 до 18 грн. за літр 100-відсоткового спирту не відкоригувало суму акцизного збору, що призвело до заниження суми акцизного збору за березень 2007 року на 72637,70 грн.

На підставі акту перевірки № 758/23/31597869 від 27.08.2007р. та відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. N 2181-III податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.08.2007р. № /0, яким Закритому акціонерному товариству „Чернігівський лікеро-горілчаний завод „Чернігівська горілка” визначено суму податкового зобов’язання за платежем ЛІКЕРО-ГОРІЛЧАНА ПРОДУКЦІЯ, в сумі 122357,10 грн. ( в т.ч. 81571,40 грн. - основний платіж, 40785,70 грн. - штрафні ( фінансові ) санкції ).

Не погоджуючись з цим податковим повідомленням-рішенням позивач, звернувшись з позовною заявою, просить визнати його нечинним в частині визначення суми податкового зобов’язання з акцизного збору в сумі 108956,55 грн. ( в т.ч. 72637,70 грн. - основний платіж, 36318,85 грн. - штрафні ( фінансові ) санкції ).

Особливості нарахування та сплати акцизного збору, що справляється з виготовлених українськими виробниками та ввезених на територію України алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначає Закон України від 15 вересня 1995 року N 329/95-ВР „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”.

Згідно ч.1 ст.3 Закону N 329/95-ВР об'єкти оподаткування визначаються відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір" N 18-92.

Відповідно до п.а) ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 18-92 „Про акцизний збір” об'єктом оподаткування є обороти з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції), в тому числі з давальницької сировини, шляхом їх продажу, обміну на інші товари (продукцію, роботи, послуги), безплатної передачі товарів (продукції) або з частковою їх оплатою, а також обсяги відвантажених підакцизних товарів (продукції), виготовлених з давальницької сировини.

Пунктом а) ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України N 18-92 встановлено, що акцизний збір обчислюється за ставками у процентах до обороту з продажу.

Згідно статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 18-92 датою виникнення податкових зобов'язань з продажу підакцизних товарів (продукції) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що настала раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника акцизного збору як оплата товарів (продукції), що продаються, а у разі продажу товарів (продукції) за готівкові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника акцизного збору, за відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, яка обслуговує платника акцизного збору; або дата відвантаження (передачі) товарів (продукції).

Законом України від 7 травня 1996 року N 178/96-ВР „Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої” встановлено перелік підакцизних алкогольних напоїв та ставки акцизного збору.

Відповідно до ст.6 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 18-92 суми акцизного збору, що підлягають сплаті, визначаються платниками самостійно виходячи з обсягів реалізованих підакцизних товарів (продукції) за встановленими ставками.

Абзацом першим частини двадцятої статті 7 Закону України від 15 вересня 1995 року N 329/95-ВР „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби” передбачено, що до отримання суб'єктом підприємницької діяльності з акцизного складу спирту етилового неденатурованого, призначеного для переробки на іншу підакцизну продукцію (за винятком виноматеріалів), такий платник акцизного збору зобов'язаний надати органу державної податкової служби України за своїм місцезнаходженням податковий вексель, авальований банком (податкову розписку), який є забезпеченням виконання зобов'язання цього платника у термін до 90 календарних днів починаючи від дня видачі векселя (податкової розписки), сплатити суму акцизного збору, розраховану за ставками для цієї продукції.

У підпункті 4.1.1 пункту 4.1 розділу 4 Положення про порядок нарахування, терміни сплати і подання розрахунку акцизного збору, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 19.03.2001 N 111, зазначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, що отримують спирт етиловий неденатурований, призначений для переробки на іншу підакцизну продукцію (за винятком виноматеріалів), за податковим векселем (податковою розпискою), виданим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року № 498 "Питання випуску, обігу та погашення податкових векселів (податкових розписок), які видаються до отримання спирту етилового неденатурованого", або за умови сплати акцизного збору грошима щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, складають і подають до органів державної податкової служби за місцем реєстрації Розрахунок за формою згідно з додатком 3. Порядок складання платниками Розрахунку наведено в додатку 4.

Відповідно до п.6.3 розділу 6 цього Положення суб'єкти підприємницької діяльності, які отримують спирт етиловий неденатурований для переробки на іншу підакцизну продукцію (за винятком виноматеріалів), що підлягає маркуванню марками акцизного збору, за податковим векселем (податковою розпискою), виданим відповідно до Порядку випуску, обігу та погашення податкових векселів (податкових розписок), які видаються до отримання спирту етилового неденатурованого і є забезпеченням виконання зобов'язання із сплати акцизного збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року № 498, сплачують акцизний збір при придбанні марок акцизного збору протягом не більше 90 календарних днів від дня видачі векселя.

Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо плати за ліцензії та акцизного збору на виробництво спиртів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 17.11.06 р. № 374-V (набрав чинності з 01.01.07 р.) були внесені зміни до Закону № 178, зокрема, щодо підвищення ставок акцизного збору на спирт, лікеро –горілчану продукцію з 17 грн. до 19 грн. за 100% спирт (тимчасово до 01.07.07 р. –18 грн.).

Тобто, на охоплений перевіркою період ( з 01.01.2006р. по 31.03.2007р. ) припадає застосування двох ставок акцизного збору:

- до 31.12.2006р. за ставкою 17 грн.;

- з 01.01.2007р. до 31.03.2007р. за ставкою 18 грн.

Отже, реалізація підакцизних товарів підлягає оподаткуванню в залежності від дати виникнення об’єкту оподаткування ( дати здійснення реалізації ), із застосуванням різних ставок акцизного збору.

Як вбачається із матеріалів справи, виходячи з обсягів реалізованої до 31.12.2006р. підакцизної продукції, ЗАТ „ЧЛГЗ „Чернігівська горілка” було визначено суми акцизного збору, що підлягають сплаті за ставками, що діяли до 01.01.2007р.

На залишки спирту та готової продукції, які не були реалізовані станом на 01.01.2007р., суми акцизного збору були відкориговані з урахуванням підвищення з 01.01.2007р. ставки акцизного збору до 18 грн. за 100% спирт, що було відображено в декларації позивача за січень 2007 року.

Виникнення об’єкту оподаткування акцизним збором саме у 2006 році підтверджується матеріалами перевірки та даними бухгалтерського обліку позивача.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду правомірність свого повідомлення-рішення та не надав достатніх і необхідних доказів на підтвердження своїх заперечень на позов.

При таких обставинах, враховуючи вищезазначене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 72, 86, 87, 94, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Чернігові від 30.08.2007р. № /0, в частині визначення Закритому акціонерному товариству „Чернігівський лікеро-горілчаний завод „Чернігівська горілка” суми податкового зобов’язання за платежем ЛІКЕРО-ГОРІЛЧАНА ПРОДУКЦІЯ, в сумі 108956,55 грн. ( в т.ч. 72637,70 грн. - основний платіж, 36318,85 грн. - штрафні ( фінансові ) санкції ).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства „Чернігівський лікеро-горілчаний завод „Чернігівська горілка” ( м.Чернігів, вул.Котляревського, 38, п/р 0610 в КАБ „Демарк” м.Чернігів ) 3,40 грн. судових витрат.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя В. М. Репех

Повний текст постанови підписаний