ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.09.08
Справа № 10/23пд.

За позовом Малого підприємства "Крок", м. Стаханов

до  1.  ВАТ "Іллічівський рудоремонтний
завод", м. Стаханов

2. Фізичної  особи -підприємця   ОСОБА_1, м. Стаханов,

третя особа,  яка  не
заявляє  самостійних вимог на
предмет спору,  на стороні  ІІ -відповідача  ОСОБА_2, м. Стаханов

про визнання недійсним договору купівлі - продажу майна на
аукціоні та перехід прав і обов'язків покупця

Суддя  Мінська Т.М.

в
присутності  представників  сторін:

від
позивача  - представник не прибув;

від
І-го відповідача - директор - ОСОБА_3., паспорт серії НОМЕР_1 виданий
Алчевським МВ УМВС України в Луганській області від 30.04.1998р.;

від
ІІ-го відповідача  - ОСОБА_4. -
представник, довіреність НОМЕР_2 від 25.09.07.,
паспорт серії НОМЕР_3 від 24.07.2002р.;

від
3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача-фізична особа -підприємець ОСОБА_1., ОСОБА_4. - представник,
довіреність НОМЕР_2 від 25.09.07.,
паспорт серії НОМЕР_3 від 24.07.2002р.

Суть спору:
заявлені вимоги про:

- визнання недійсним договору купівлі -продажу приміщення на
аукціоні ВЕХ № 244487 від 21.08.2007р. за реєстром № 4979, укладеним між ДВАТ
"Іллічівський рудоремонтний завод" та громадянкою ОСОБА_1;

- встановлення (перевести) за малим підприємством "Крок"
права і обов'язки покупця на нерухоме майно -маслобойний цех площею 202,0 кв.м.
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачі просять відмовити у задоволені позовних вимог у
зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Третя особа проти
позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Директором  позивача  подано
клопотання  про  відкладення
розгляду  справи,  в
зв'язку  тим, що він  бажає
бути  особисто  присутнім
при розгляді  справи,  але  не
може прибути  в  судове
засідання  11.09.2008р. в  зв'язку
з  хворобою.  Аналогічне
клопотання  було  надано
в канцелярію  суду  і
04.08.2008р.  (в  день судового засідання 04.08.2008р.).  Враховуючи,
що  суд  не
визнавав  обов'язковою  особисту
явку  в судове  засідання
директора  МП «Крок»,  а позивачем
видано довіреність № 16 від 21.07.2008р.
(а.с. 42, т.1)  на  ім'я
ОСОБА_4на представництво
інтересів  позивача  в  суді
(строк  дії  довіреності до 31.12.2009р.),   яка
була  присутня  в
судовому  засіданні  21.07.2008р.,
суд  визнає  необґрунтованим  клопотання
позивача  про  відкладення розгляду  справи,
і  розглядає  спір
без участі  представника  позивача.

Суд  встановив:

01.10.1996р.  між  МП «Крок» - Позивачем  і
ДВАТ  "Іллічівський
рудоремонтний завод"  укладено  договір
найму  приміщення  загальною площею  132 кв.м. для використання  під будівництво  заводу по
виробництву  олії соняшника і  інших
продуктів харчування  і  його наступної  експлуатації.
Строк  найму  згідно договору  встановлено
з  01.10.1996р. по 01.10.2006р.  Згідно
доповнення  від 19.10.2000р.  до вищевказаного договору  площа
орендованого  приміщення -130,6
кв.м.

21.08.2007р. укладено
договір - купівлі - продажу приміщення на аукціоні ВЕХ № 244487 за
реєстром № 4979,   між ДВАТ
"Іллічівський рудоремонтний завод"
(Продавцем) та громадянкою ОСОБА_1
(Покупцем),  що   зареєстрована  як фізична
особа -підприємець,  згідно якого  Продавець передає, а Покупець приймає у  власність
нерухоме майно,  а саме:   маслобойний цех  з ганками
та  майданчиком  загальною площею  202 кв. м.,
кисневої  станції,  які входять до складу  комплексу,
розташованого  за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням  виконкому  Стаханівської
міської  ради  від
20.11.2007р. № 618 «Про
присвоєння  адресних
номерів»комплексу  нерухомого майна
(будівля маслобойного цеху  і  кисневої станції),  що
належало  гр. ОСОБА_1. на  підставі
договору  купівлі -продажу  майна на аукціоні  від 21.08.2007р.,  реєстраційний   № 4979,
присвоєно  адресний номер: АДРЕСА_1.

Згідно договору
дарування  нерухомого майна  від
23.07.2008р. між ОСОБА_1  і   ОСОБА_2право
власності  на    нерухоме майно -маслобойний цех  з кисневою станцією площею 202,0 кв.м.
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 -ж
перейшло до  останнього,  і
зареєстровано в реєстрі  прав  власності
на нерухоме майно  від
29.07.2008р.

Позивач  на  обґрунтування
своїх вимог  посилається  на
те,  що ним  здійснено
поліпшення  орендованого майна,  згідно
висновку  спеціаліста  з будівельно -технічної експертизи  № 170/17032008 від 04.04.2008р.  вартість проведених поліпшень становить  126 578 грн.
А відтак  позивач  вважає,
що  має  частку
в  спільній  частковій
власності  на  будівлю,
яка продана  за  оспорюваним
договором,  і  згідно
п. 4 ст. 362 ЦК України  має  права
вимагати  переведення на  нього
прав  і  обов'язків
покупця.

Позивач  посилається  на
порушення  його  переважного
права  на  придбання
вищевказаного майна,
передбаченого ст. 777 ЦК України.

При  цьому  позивач
стверджує,   що  на момент
укладення  оспорюваного  договору
він  був  належним орендарем  вказаного майна.

І -ий  відповідач  заперечує
проти  позову,  посилаючись
на  наступне:

- позивач  не  був сумлінним наймачем за  договором найму,  відповідач
неодноразово  звертався з
претензіями  про  оплату
заборгованості  з орендної
плати  і
звільнення приміщення,  але  будучи
неплатоспроможним  не  мав
можливості  звернутися  до суду.

На  час  укладення
оспорюваної  угоди  позивач
не був  орендарем  за
договором  найму  від 01.10.1996р.  в
зв'язку  з  закінченням
строку  договору  найму
і  попередженням  позивача
відповідачем  про  припинення
цього договору.

Продаж  майна  за
оспорюваним договором
здійснювалась  в  межах
справи  про  банкрутство відповідно до   Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

ІІ -ий  відповідач  і
третя  особа  заперечують
проти позову  з аналогічних
підстав.

Оцінивши  всі обставини справи,  суд
вважає,  позовні  вимоги
необґрунтованими  з  огляду
на  наступне:

Договір найму від
01.10.1996р. був укладений в  період  дії  ЦК
УРСР.  Правовідносини  за
даним  договором оренди
регулювалися  вказаним  ЦК УРСР.

З  01.01.2004.  набрав
чинності  новий  ЦК України.

Згідно  п. 2
ст. 777 ЦК України   наймач,  який
належним чином  виконує  свої
обов'язки  за договором  найму,
у  разі  продажу
речі,  переданої  у
найм,  має  переважне
право  перед іншими  особами
на її придбання.

За  умовами
договору  найму  від 01.10.1996р. строк  його дії
закінчується  01.10.2006р.  Згідно
ст. 291 ГК України  договір  оренди припиняється  у разі
закінчення  строку,  на
який  його було укладено.
Твердження  позивача  про
продовження  його  дії  з  посиланням
на  п. 2.4. договору  найму
не  приймається  до
уваги,  оскільки  даний
пункт  не  стосується
строку  дії  договору
найму,  а  стосується
порядку  звільнення  приміщення.

Тобто,  станом на
21.08.2007р.  строк  договір
найму  від 01.10.1996р.  припинився
із  закінченням  строку, на який  його
укладено,  а  відтак
позивач  не  був
наймачем  цього приміщення  і  не  мав
переважного права  на  його придбання, передбаченого ст. 777 ЦК
України. Крім того, позивачем  не
доведено і належність  виконання ним
обов'язків  за  договором
оренди.

Згідно ч. 1 ст.
362 ЦК України  у разі продажу частки у
праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими
особами на її купівлю за ціною,
оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу
з публічних торгів.

А відповідно до
ч. 4 цієї статі  у разі продажу частки у
праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі
співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та
обов'язків покупця. Одночасно
позивач  зобов'язаний внести на
депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити
покупець.

Як  вбачається з витягу з реєстру  прав
власності  на нерухоме  майно
від  12.06.2007р.  (а.с.
82, т.1)  позивач не  був
співвласником  відчуженого  майна,
а  відтак  взагалі
не може  вимагати переведення
на  нього
прав  та обов'язків покупця.

Враховуючи  вищевикладене, суд  дійшов висновку  про
відсутність  у  позивача
права  на  переважне придбання  майна
при  його   відчуженні
І - им відповідачем  за  оспорюваним
договором  і  переведення на  нього
прав  та обов'язків покупця
за  цим договором.

Суд  визнає позовні вимоги такими, що не
підлягають  задоволенню.

Відповідно  до  ст.
85  ГПК
України  за  згодою
учасників процесу   у
судовому  засіданні  оголошено вступну і резолютивну  частини рішення.

На  підставі  викладеного
і,  керуючись  ст. ст. 44, 49, 68,  82, 84, 85
ГПК  України,   суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні  позову відмовити повністю.

2.Судові витрати покласти на
позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його  підписання відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України.

Рішення  підписано  16.09.2008 р.

Суддя
Т.М.Мінська