СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2008 р.
Справа № 9/5

Суддя господарського суду
Чернівецької області Чорногуз Михайло Георгійович

розглядаючи справу

за позовом  Приватний підприємець ОСОБА_1

до відповідачів  Державна податкова інспекція у м.Чернівці

про скасування податкових
повідомлень-рішень ДПІ у м.Чернівці та зобов'язання ДПІ у м.Чернівці надати
органу державного казначейства висновки про відшкодування з бюджету ПДВ в сумі
22491 грн. та в сумі 29917 грн.

за участю представників:

позивача:  п/п ОСОБА_1.

ОСОБА_2,
ОСОБА_3. довіреність ВКС №612589 від 25.12.2007р.

відповідача:  Іліка Р.І. довіреність №16799/10-004 від
31.07.2007р.

Скакун О.П. довіреність
№3285/10-015 від 20.02.2006р.

Паламар І.В. довіреність
№1703/10-012 від 28.01.2008р.
Манилич Л.І. довіреність № 26964/10-004 від 21.11.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Приватний
підприємець ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою в якій просить скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.Чернівці №000319171/0 від 19.04.2007
року, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування ПДВ на суму 22491 грн. та
№000427171/0 від 16.05.2007 року, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування
ПДВ на суму 29917 грн. та зобов'язати ДПІ у м.Чернівці надати органу державного
казначейства висновки про відшкодування з бюджету ПДВ в сумі 22491 грн. та в
сумі 29917 грн.

В судовому
засіданні 7 лютого 2008 року за клопотанням позивача відповідно до п. 2 ст. 150
КАС України була оголошена перерва до 11 лютого 2008 року.

В судових
засіданнях позивач та його представники позовні вимоги підтримали в повному
обсязі обґрунтовуючи наявністю в нього права на бюджетне відшкодування ПДВ у
зв'язку із придбанням ним основних фондів.

Відповідач у запереченні
на позовну заяву та його представники в судовому засіданні позовні вимоги не
визнають, обґрунтовуючи законністю винесених рішень в зв'язку із укладенням
позивачем договорів купівлі-продажу не від імені приватного підприємця, а від
імені фізичної особи, також той факт що позивачем не здійснювалась
підприємницька діяльність в 2006-2007 роках.

Розглянувши
подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення проти
позову, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної
заяви суд встановив наступне.

Державною
податковою інспекцією у м. Чернівці було проведено перевірки (13 квітня 2007
року та 24 квітня 2007 року) приватного підприємця ОСОБА_1 з питань
достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану
вартість на рахунок за грудень 2006 року та лютий 2007 року. За наслідками
даних перевірок було складено акт №724/17-118/ від 13.04.2007р., та
акт №1016/17-118/ від 24.04.2007р., в яких зроблено висновок про
відсутність законних підстав на бюджетне відшкодування на розрахунковий рахунок
платника у банку в сумі 22491 грн. та в сумі 29917 грн.

По результатах
позапланових виїзних перевірок з питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на додану вартість ДПІ у м. Чернівці прийнятті
наступні податкові повідомлення рішення:

№ 000319171/0
від 19.04.2007 року про зменшення бюджетного відшкодування на суму 22491 грн.;

№ 000427171/0
від 16.05.2007 року про зменшення бюджетного відшкодування на суму 29917 грн.

Відповідач
посилається на пп.7.7.11 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР
"Про податок на додану вартість" (із змінами та доповненнями) і
вважає, що ФО-підприємець ОСОБА_1. немає законних підстав на бюджетне
відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку в сумі 22491 грн. за
грудень 2006р. та в сумі 29917,0 грн. за лютий 2007р., в зв'язку з тим, що
суб'єкти господарської діяльності, а саме ФО-підприємці відповідно до пп.19.1а)
п.19.1 ст.19 Закону України №889-ІУ від 22.05.2003р. «Про податок з доходів
фізичних осіб» (із змінами та доповненнями) зобов'язані вести облік доходів та
витрат господарської діяльності за формою №10, що передбачено додатком №10 до
Інструкції "Про прибутковий податок з громадян" від 21.04.1993р. №12.

Облік доходів
та витрат за формою №10 не передбачає ведення бухгалтерського обліку та
головної книги (відповідно до Інструкції "Про застосування плану рахунків
бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій
підприємств і організацій" Затверджено наказом Міністерства фінансів
України від 30.11.1999 рку №291 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України
21.12.1999 року за №893/4186), де по Дебету рахунку 10 "Основні фонди"
відображається надходження (придбавання, створених, безоплатно отриманих)
основних засобів на баланс підприємства.

ФО-підприємцем
ОСОБА_1. 02.03.2007р. в ДПІ у м.Чернівці подано декларацію з податку на додану
вартість за грудень 2006 року (вхід.№197383 від 02.03.2007р., порушено термін
подання декларації), Розрахунок суми бюджетного відшкодування (вхід.№197384 від
02.03.2007р.), Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (вхід.№197385
від 02.03.2007р.) та заявлено податок на додану вартість, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника у банку в сумі
22491.0 грн. за грудень 2006р. (Рядок 25.1 декларації, рядок 4 розрахунку).

Судом
встановлено, що сума 22491.0 грн. податку на додану вартість виникла в наслідок
нарахування податкового кредиту за придбання (будівництва) основних фондів, а
саме нежилих приміщень (бар) підвалу загальною площею 80,70 мІ, які знаходяться
в житловому будинку літ. А за адресою м. Чернівці, АДРЕСА_1. згідно договору
купівлі продажу приміщень №729 (ВЕС №198637) від 12.10.2006р. між Департаментом
економіки Чернівецької міської ради та ОСОБА_1 (ід.н.НОМЕР_1). Відповідно до
Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12743681 від
04.12.2006р., ОСОБА_1 - є власником нежитлового приміщення за адресою
м.Чернівці, АДРЕСА_1.

ФО-підприємцем
ОСОБА_1. 02.03.2007р. в ДПІ у м.Чернівці подано декларацію з податку на додану
вартість за лютий 2007 року (вхід.№ 10945 від 02.03.2007р.), Розрахунок суми
бюджетного відшкодування (вхід.№ 10946 від 02.03.2007р.), Заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування (вхід.№10947 від 02.03.2007р.) та заявлено
податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на
розрахунковий рахунок платника у банку в сумі 29917 грн. (Рядок 25.1
декларації, рядок 4 розрахунку).

Сума 29917,0
грн. податку на додану вартість виникла в наслідок нарахування податкового
кредиту за придбання (будівництва) основних фондів, а саме нежилих приміщень
(магазин) першого поверху загальною площею 61,50 мІ, які знаходяться в житловому
будинку літ.А за адресою м.Чернівці, вул.Головна (вул.Леніна), №10 (десять),
згідно договору купівлі продажу приміщень №769 (ВЕС №199238) від 30.11.2006р.
між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та ОСОБА_1
(ід.н.НОМЕР_1). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме
майно №НОМЕР_2 від 25.01.2007р., ОСОБА_1 - є власником нежитлового приміщення
за адресою м.Чернівці, АДРЕСА_2.

Згідно
пп.7.7.11 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок
на додану вартість" (із змінами та доповненнями) - такі особи не мають
права на отримання бюджетного відшкодування:

а) особа яка
мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менше,
ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового
кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Обсяг
оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців згідно поданих
декларацій з січень-грудень 2006р. складає 2195 грн. ( дохід отриманий від  здачі майна в оренду), що підтверджується
декларацією позивача про доходи одержані з 1 січня по 31 грудня 2006 року

Обсяг
оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців згідно поданих
декларацій з січень 2006р.-січень 2007р. складає 2415 грн. Згідно податкових
декларацій з податку на додану вартість у позивача в 2007 році були відсутні
операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20
відсотків.

Суд виходить з
того, що відповідно до п.п. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (в редакції Закону України N 283/97-ВР від 22.05.97 року,
«Основні фонди (засоби), це матеріальні цінності, що призначаються платником
податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом
періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію
таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 гривень і
поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.»

Згідно з ч. 2
ст. 3 Господарського кодексу України «Господарська діяльність, що здійснюється
для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання
прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.»

ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа 24
листопада 1998 року, і є платником податку на додану вартість що
підтверджується свідоцтвом №НОМЕР_3.

Позивач не
використовував придбані ним нежитлові приміщення за адресою м.Чернівці,
АДРЕСА_2, та підвал в житловому будинку літ. А за адресою м. Чернівці, АДРЕСА_1
в господарській (підприємницькій) діяльності. Так зокрема нежитлові приміщення
за адресою м.Чернівці, АДРЕСА_2 використовувались в підприємницькій діяльності
ОСОБА_4.

Відповідно до
довідки ДПІ у м. Чернівці від 6 лютого 2008 року № 2718/10-012, та №
2717/10-012 приватному підприємцю ОСОБА_1, торгові патенти на 2005, 2006, 2007
роки за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в м. Чернівці - не видавались, ОСОБА_1.
за вказаний період не подавались звіти про використання РРО та книг обліку
розрахункових операцій

Згідно акту №
667/17-118/ від 6 квітня 2007 року ОСОБА_1 декларації з податку на
додану вартість за період з 01.01.2005 року по 30.11.2006 року подав 2 березня
2007 року. Відповідно до податкових декларацій за 2007 рік, яких у позивача відсутні
податкові зобов'язання та податковий кредит.

Зазначене
підтверджує те, що за вказаний період позивачем не здійснювалась підприємницька
діяльність з використанням придбаних ним нежитлових приміщень У позивача
відсутнє право на бюджетне відшкодування, суми податку на додану вартість яка
виникла внаслідок придбання нежитлових приміщень які він не використовував в
підприємницькій діяльності.

Відповідно до
ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна
податкова інспекція є органом державної влади і, відповідно, її діяльність має
підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та аналогічним
вимогам ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні".

Податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м.Чернівці №000319171/0 від 19.04.2007 року, яким
позивачу зменшено бюджетне відшкодування ПДВ на суму 22491 грн. та №000427171/0
від 16.05.2007 року, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування ПДВ на суму
29917 грн. прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У процесі
розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення
для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові
відмовити.

Постанова,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                                                             М.Г. Чорногуз