ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008 р.

№
11/354-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко
С.С. -головуючого,

Дунаєвської
Н.Г.,

Плюшка
І.А.,

розглянувши
матеріали касаційної скарги

громадянина ОСОБА_1

на
ухвали

Харківського
апеляційного господарського суду  від
24 жовтня 2007 року та 09 листопада 2007 року

у
справі

№
11/354-05

господарського
суду

Харківської
області

за
заявою

громадянина
ОСОБА_1

про

роз'яснення
ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2007

за
позовом

Прокурора
Червонозаводського району м. Харкова в інтересах держави в особі Управління
комунального майна та приватизації Харківської міської ради м. Харкова

до

ЗАТ
"Садко"

про

визнання
угоди недійсною

В С Т А Н О В И В:

Прокурор
Червонозаводського району м. Харкова в інтересах держави в особі Управління
комунального майна та приватизації Харківської міської ради звернувся до
арбітражного суду Харківської області із позовом до ЗАТ "Садко" про
визнання недійсною угоди від 30.03.1998 про внесення змін до договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень 526-В від 21.12.1995, укладеної між Фондом
комунального майна Харківської міської ради та ЗАТ "Садко",
повернувши вказане приміщення Фонду.

Рішенням
арбітражного суду Харківської області від 02.04.2001 у справі №308/4-28 у
задоволенні позову відмовлено.

За
результатом розгляду подання прокурора Червонозаводського району м. Харкова про
перегляд рішення арбітражного суду Харківської області від 02.04.2001 у справі
№ 308/4-28 за нововиявленими обставинами господарським судом Харківської
області прийнято ухвалу від 26.07.2005, якою подання прокурора залишено без
задоволення, рішення -без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 24.10.2007 у справі № 11/354-05(308/4-28) (колегія
суддів: головуючий Фоміна В.О., судді Токар М.В., Івакіна В.О.) відмовлено у
прийнятті апеляційної скарги громадянина ОСОБА_1 на рішення арбітражного суду
Харківської області від 02.04.2001.

Апеляційний господарський суд,
посилаючись на ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України,
зазначає про те, що громадянин ОСОБА_1 не є стороною у даній справі, а тому в
нього відсутнє право апеляційного оскарження, враховуючи, крім того, що строк
апеляційного оскарження та трьохмісячний строк, протягом якого його можна було
відновити, минули.

Ухвалою
Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2007 у справі №
11/354-05(308/4-28) задоволено заяву громадянина ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали
Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 та надано
роз'яснення відповідно до ст. 89 ГПК України.

До Вищого
господарського суду України в порядку ст. 107 ГПК України з касаційною скаргою
звернувся громадянин ОСОБА_1, у якій просить скасувати ухвалу Харківського
апеляційного господарського суду від 24.10.2007 та ухвалу Харківського
апеляційного господарського суду від 09.11.2007 у справі №11/354-05(308/4-28).

Обґрунтовуючи
доводи касаційної скарги, громадянин ОСОБА_1 посилається на ст.57 Закону
України "Про власність", ст.ст. 21, 22, 32, 41, 55 Конституції
України, ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового
фонду", зазначає про те, що апеляційний господарський суд, відмовивши
громадянину ОСОБА_1 у прийнятті апеляційної скарги та не залучивши його до
розгляду у справі, порушив норми Господарського процесуального кодексу України,
враховуючи, що прийняте у справі рішення стосується прав і обов'язків
громадянина ОСОБА_1

Вищим
господарським судом України ухвалою від 17.01.2007 у справі №11/354-05 порушено
касаційне провадження.

Сторони
процесуальним правом участі їх повноважних представників в судовому засіданні
касаційної інстанції не скористалися.

З
дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши
правильність застосування норм процесуального права апеляційним господарським
судом, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття
1117 ГПК України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно
до ст. 91 ГПК України сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу, а
прокурор -апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що при
роз'ясненні ухвали про відмову у прийнятті апеляційної скарги громадянина ОСОБА_1,
господарський суд апеляційної інстанції вірно зазначив про безпідставність
посилання громадянина ОСОБА_1 на порушення апеляційним господарським судом норм
ст. 107 ГПК України, оскільки зазначеною статтею передбачено право касаційного
оскарження рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного
суду.

Відповідно
до статті 93 ГПК України апеляційна скарга подається, а апеляційне подання
вноситься протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським
судом. Відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги можливе
протягом трьох місяців з дня прийняття рішення.

Як
встановлено господарським судом апеляційної інстанції, громадянин ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою на рішення місцевого арбітражного суду після
спливу шести років з дня прийняття зазначеним судом оскаржуваного рішення, тому
строк апеляційного оскарження та трьохмісячний строк, протягом якого його можна
було відновити, у даному випадку, минули.

Враховуючи
викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає прийняті у
справі ухвали апеляційного господарського суду правомірними, обгрунтованими та
такими, що відповідають нормам процесуального права.

Згідно
ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими
інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або
додатково перевіряти докази.

За
встановлених господарськими судами попередніх інстанцій обставин у даній
справі, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку,
що ухвала апеляційного господарського суду про відмову у прийнятті апеляційної
скарги, а також ухвала про роз'яснення зазначеної ухвали, відповідають
господарському процесуальному законодавству, зокрема, ст. 93 ГПК України та ст.
89 ГПК України, тому підстав для скасування оскаржуваних ухвал не вбачається.

Стаття
89 ГПК України не передбачає можливість оскарження ухвали про роз`яснення
ухвали.

Оскільки
доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час здійснення
касаційного провадження і порушень норм процесуального права не встановлено,
колегія суддів Вищого господарського суду України залишає касаційну скаргу без
задоволення, а ухвали апеляційного господарського суду без змін.

Враховуючи
вказане, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119,
11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу громадянина ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного
господарського суду від 24.10.2007 та ухвалу Харківського апеляційного
господарського суду 09.11.2007 у справі №11/354-05 залишити без змін.

Головуючий
суддя
С. Самусенко

Судді:
Н. Дунаєвська

І. Плюшко