ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.10.2008

Справа №2-31/5406-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання Лауман Ю.С.

за участю представників сторін :

від позивача – Головченко Д.М., дов. №200 від 01.01.2008 р.

від відповідача – Безверха Ю.А., дов. у справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом – Державного підприємства «Придніпровська залізниця», (49600, м.Дніпропетровськ, пр.К.Маркса, 108)

до відповідача – Державної податкової інспекції в м.Євпаторія АРК, (97416, м.Євпаторія, вул..Дм.Ульянова, 2/40)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Придніпровська залізниця» звернулось до господарського суду АРК до відповідача – Державної податкової інспекції в м.Євпаторія АРК з позовними вимогами про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень ДПІ в м.Євпаторія від 31.10.2007 р. №/0, від 23.11.2006 р. №/1, від 20.02.2008 р. №/2, від 25.04.2008 р. №/3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при винесенні оскаржуваних рішень відповідач керувався помилковими висновками про те, що діяльність відокремленого структурного підрозділу - Пансіонату для батьків з дітьми iм. Ю. Гагаріна Державного підприємства „Придніпровська залізниця" не відноситься до господарської діяльності залізничного транспорту, у зв’язку з чим він є платником податку на прибуток і зобов'язаний подавати декларацію про отриманий ним прибуток. Позивач вважає, що норми підпункту 2.2.2 пункту 2.2 статті 2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» поширюються саме на підприємства залізничного транспорту та їх структурні підрозділи, а не на структурні підрозділи управління залізниць.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач не згоден з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та просить суд в задоволенні позову відмовити за мотивами, викладеними у запереченнях. Вказує, що платниками податку на прибуток, який отриманий не від господарської діяльності залізничного транспорту, є підприємства залізничного транспорту та їх структурні підрозділи.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України після початку діяльності окружного адміністративного суду на господарський суд покладено обов’язок вирішення адміністративних справ, підвідомчих господарському суду відповідно до Господарського процесуального кодексу України, провадження в яких було відкрито місцевим господарським судом до початку діяльності відповідного адміністративного суду, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України справа слуханням відкладалась, в судовому засіданні оголошувались перерви.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення №/0 від 31.10.2007р. про визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 65331,4грн., у тому числі 47293грн. - основний платіж, 18038,4грн. – штрафні санкції, стали наступні обставини.

22.10.2007р. ДПІ в м.Євпаторія АРК проведена виїзна позапланова перевірка пансіонату для батьків з дітьми ім..Ю.О.Гагаріна Державного підприємства «Придніпровська залізниця» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2006 р. по 30.06.2007 р., про що складений відповідний акт перевірки №1515/23-2 від 22.10.2007 р.

Перевіркою виявлені порушення вимог підпункту 2.2 пункту 2.2 статті 2, підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, пункту 5.9 статті 5, пункту 10.1 статті 10, статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме, занижений валовий дохід за перевіряємий період з 01.07.2006 р. по 30.06.2007 р. на суму 47293грн., у тому числі по податковим періодам : 2 півріччя 2006 р. у сумі 42899,00 грн.; 1 півріччя 2007 р. у сумі 90192,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ в м.Євпаторія АРК винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 31.10.2007р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 65331,4грн., у тому числі 47293грн. основного платежу та 18038,4 грн. штрафних санкцій.

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». За результатами адміністративного узгодження ДПІ у м.Євпаторія винесені позивачу (у відношенні Пансіонату для батьків з дітьми ім..Ю.Гагарина Державного підприємства «Придніпровська залізниця») податкові повідомлення рішення №/1 від 23.11.2006р., №/2 від 20.02.2008р. і №/3 від 25.04.2008р., якими визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток в цієї ж сумі – 65331,4грн..

Відповідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт документальної перевірки, у якому згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб’єктами підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 16.09.2002р. №429, зазначено, що факти виявлених порушень податкового і валютного законодавства в акті документальної перевірки повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що підтверджують наявність зазначених фактів та на підставі яких вчинені записи у податковому та бухгалтерському обліку, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту виявлених порушень є підстави для визначення платнику податкових зобов’язань.

Як вбачається з акту перевірки, Пансіонат для батьків з дітьми імені Ю.Гагаріна Державного підприємства “Придніпровська залізниця”складав декларацію з податку на прибуток і направляв її головному підприємству - Державному підприємству “Придніпровська залізниця” для складання зведеної декларації з податку на прибуток. Податок на прибуток сплачується централізовано Державним підприємством “Придніпровська залізниця”.

Відповідач прийшов до висновку, що у перевіряємому періоді суб’єкт господарювання здійснював оздоровлення не тільки працівників Придніпровської залізниці та членів їх сімей, здійснював оздоровлення відпочиваючих сторонніх організацій згідно укладених з ними договорів, а також надавав послуги по оздоровленню фізичних осіб непрацюючих на Придніпровській залізниці за готівку. Тобто, Пансіонат імені Ю.Гагаріна здійснював діяльність і діставав прибуток від діяльності, яка не зв’язана з господарською діяльністю залізничного транспорту.

Однак, відповідач не прийняв до уваги, що відповідно до статей 43, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, здійснювана суб’єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів в одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі вільного вибору видів підприємницької діяльності, комерційного розрахунку і власного комерційного ризику.

Суб’єкти підприємницької діяльності мають право без обмеження здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству. Незаконне втручання й перешкоджання господарської діяльності суб’єктів господарювання з боку органів державної влади, їхніх посадових осіб при здійснені ними державного контролю і нагляду забороняються (стаття 19 Цивільного кодексу України).

Згідно пункту 3.1 Положення Пансіонат для батьків з дітьми імені Ю.Гагаріна Державного підприємства “Придніпровська залізниця” є відокремленим структурним підрозділом Державного підприємства “Придніпровська залізниця” без права юридичної особи.(а.с.105 т.1).

Відповідно до пункту 2.2 статті 2 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” платниками податку на прибуток, одержаний від господарської діяльності залізничного транспорту, є управління залізниць.

Перелік робот та послуг, що належать до господарської діяльності залізничного транспорту затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.1998р. №173, згідно якої основною діяльністю залізниць є діяльність усіх взаємопов’язаних відокремлених підрозділів, що входять до складу залізниць, спрямована на виконання і обслуговування єдиного перевізного процесу, тобто, експлуатаційна (перевізна) та підсобно-допоміжна діяльність пов’язана з обслуговуванням експлуатаційної діяльності.

Судом приймається до уваги той факт, що у перевіряємому періоді Пансіонат для батьків з дітьми імені Ю.Гагаріна здійснював діяльність, яка спрямована на виконання і обслуговування єдиного перевізного процесу, що є в свою чергу основною діяльністю залізниці. З метою виконання покладених функцій Пансіонат імені Ю.Гагаріна укладає від імені Державного підприємства “Придніпровська залізниця” господарські договори (які зазначені в акті перевірки, а саме: з ЗАТ «Сімферопольський електротехнічний завод», з ТОВ «Амиго-тур», з ТОВ Кримський санаторно-курортний центр). Тобто, саме залізниця через свій підрозділ здійснює господарську діяльність.

В підпункті 2.2.2 пункту 2.2. статті 2 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” не йдеться про структурні підрозділи управління залізниці, які відповідно до пункту 2.2 зазначеного Закону є платником податку на прибуток, що одержаний від господарської діяльності залізничного транспорту. Залізниця, підприємства залізничного транспорту, як суб’єкти господарювання, є ланками виробничо-технологічного комплексу організацій і підприємств залізничного транспорту, що діють самостійно і не входять до складу одне одного.

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми підпункту 2.2.2 пункту 2.2. статті 2 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” поширюються саме на підприємства залізничного транспорту та їх структурні підрозділи, а не на структурні підрозділи управління залізниць. Відповідач не прийняв до уваги той факт, що цім пунктом регулюється порядок оподаткування підприємств залізничного транспорту та структурних підрозділів цих підприємств, які є окремими юридичними особами і не входять до складу управління залізниць. Саме тому вони є окремими платниками податку на прибуток.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, як на основу незаконності прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення в частині визначення штрафних санкцій з податку на прибуток в сумі 18038,4 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платника податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов’язання платника податку, нараховане контролюючим органом відповідно до пункту 4.2 і пункту 4.3 статті 4 Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податку податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2. Отже фактично підпункт 17.1.3 встановлює необхідність погодження податкового зобов’язання, з якого сплачуються штрафні санкції. На момент винесення рішення про застосування штрафних санкцій у зазначеній сумі податкове зобов’язання не було узгодженим. Таким чином, застосування відповідачем штрафних санкцій у спірних податкових повідомлень - рішень є неправомірним.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку ст.86 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність порушення позивачем вимог підпункту 2.2. пункту 2.2 статті 2, підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, пункту 5.9 статті 5, пункту 10.1 статті 10 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, як вказано у спірних податкових повідомлень-рішень, через недоведеність відповідачем цих порушень і відсутність доказів, підтверджуючих факт вчинення зазначених порушень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.70 КАСУ).

Відповідачем не надані суду документальні докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем вказаних порушень Закону. В матеріалах акту перевірки від 22.10.2007 р. №1515/23-2 відсутні посилання, на підставі яких первинних або інших документів, відповідач дійшов висновку про те, що Пансіонатом для батьків з дітьми імені Ю.Гагаріна Державного підприємства “Придніпровська залізниця” здійснювалась діяльність, яка, на думку відповідача, належить до неосновної господарської діяльності, і яку саме діяльність здійснював структурний підрозділ відповідача у перевіряємому періоді, що не відноситься до господарської діяльності залізничного транспорту.

При цьому суд виходить з того, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення, тому повинен містити вичерпні елементи його складу.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, доказів обґрунтованості спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем суду не надано.

При таких обставинах справи факт вказаних у спірних податкових повідомленнях-рішеннях ДПІ в м.Євпаторія порушень позивачем слід вважати неналежно встановленим, отже донарахування позивачу податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 65331,4грн., у тому числі 47293 грн. основного платежу та 18038,4 грн. штрафних санкцій, не правомірно, що є підставою для визнання недійсними спірних податкових повідомлень-рішень.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог державного підприємства «Придніпровська залізниця» в повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні 02.10.2008р. оголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови підписано 07.10.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 9, 17, 70, 71, 86, ч.1ст.94, 98, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Євпаторія від 31.10.2007 р. №/0, яким визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 65331,4грн., у тому числі 47293грн. основного платежу та 18038,4 грн. штрафних санкцій.

3.          Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Євпаторія від 23.11.2006 р. №/1, яким визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 65331,4грн., у тому числі 47293грн. основного платежу та 18038,4 грн. штрафних санкцій.

4.          Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Євпаторія від 20.02.2008 р. №/2, яким визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 65331,4грн., у тому числі 47293грн. основного платежу та 18038,4 грн. штрафних санкцій.

5.          Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Євпаторія від 25.04.2008 р. №/3, яким визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 65331,4грн., у тому числі 47293грн. основного платежу та 18038,4 грн. штрафних санкцій.

6.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця», (49600, м.Дніпропетровськ, пр.К.Маркса, 108) 3,40грн. державного мита.

Виконавчий лист видати у встановленому ст.254 КАС України порядку після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного адміністративного суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку і строки, передбачені пунктом 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі – з дня складення у повному обсязі). Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію постанови надіслати на адреси сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.