ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.09.08р.

Справа № 12/123-08(25/404)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Дніпросталь-Київ”,

м. Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства „Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна”, м. Дніпропетровськ

Третя особа-1 Комунальне підприємство „Дніпропетровське міжміське бюро

технічної інвентаризації”, м. Дніпропетровськ

Третя особа-2 Регіональне відділення Фонду державного майна України по

Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності.

Суддя Жукова Л.В.

при секретарі Леда І.С.

Представники сторін :

Від позивача не з`явився

Від відповідача не з`явився

Від третьої особи – 1 Попов О.О. довіреність № 8362 від 02.07.2008р.

Від третьої особи-2 Томчук О.В. довіреність № 37 від 21.07.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати за ним право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, б. 46а, кв.7 та № 4 (літера А-2 згідно інвентаризаційної справи № 106624).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач набув спірне майно на підставі цивільно-правової угоди, однак у реєстрації права власності в БТІ йому було відмовлено, оскільки надані позивачем правовстановлюючі документи не входять до переліку документів, які є підставою для реєстрації права власності. Відповідач не надав можливості позивачу належним чином оформити право встановлювальні документи, тобто не в повному обсязі виконав свої зобов`язання у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права. Як на правову підставу своїх вимог позивач посилається на ст.ст. 328, 391, 392 ЦК України, ст.21, 26, 30 Закону України «Про власність».

30.09.2008р. позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, витребуваних судом документів не надали, про причину неявки не повідомили, з клопотанням не звернулися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та, як юридичні особи, мали можливість направити своїх представників для участі в судовому засіданні.

При даних обставинах, враховуючи строки розгляду справи встановлені ст. 69 ГПК України, неодноразове не з`явлення позивача та відповідача в судові засідання, господарський суд вважає за можливе розглядати справу за наявними у ній доказами відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представників позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

24.10.2001р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпросталь-Київ»та Відкритим акціонерним товариством «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна»був укладений договір купівлі-продажу № 125.

Згідно з додатковою угодою № 135б від 29.11.2001р. до договору № 125 від 24.10.2001р. формою розрахунків за передану позивачем відповідачу металопродукцію на суму 34177 грн. 12 коп. є передача відповідачем позивачу квартир № 4 та № 7 у будинку № 46а по пр.К.Маркса у м. Дніпропетровську , які були передані відповідачем позивачу по акту прийомки –передачі основних засобів, який підписаний представниками сторін. Зазначені об`єкти нерухомості належали відповідачу на праві власності на підставі реєстраційного посвідчення БТІ від 10.01.1994р.

У листопаді 2001р. між сторонами також був підписаний протокол зарахування взаємної заборгованості, а саме: переданих квартир по пр. Карла Маркса, 46а та переданої металопродукції.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2004р. у цій справі позовні вимоги позивача були задоволені та за останнім визнано право власності на спірні об`єкти нерухомого майна.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.08.2008р. у цій справі рішення господарського суду від 23.12.2004р. скасовано та справу направлено на новий розгляд.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що прийняте рішення стосується прав і обов’язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, яке не було залучено до участі у справі.

На виконання постанови ВГСУ від 04.08.2008р., ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2008р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім.. І.В. Бабушкіна»було створено в процесу приватизації, яку здійснював центральний апарат Фонду державного майна України.

Згідно з планом приватизації державної частки майна Дніпропетровського орендного заводу металоконструкцій ім.. І.В. Бабушкіна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 30.08.1996р. № 12-ПП та акту оцінки вартості майна орендного підприємства, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 25.06.1996р. № 21-ОМ, із вартості цілісного майнового комплексу було вилучено вартість об’єктів державного житлового комплексу, що не підлягає приватизації, на загальну суму 26460 млн.крб. Серед цих об’єктів обліковувався й житловий будинок, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 46а, який не увійшов до статутного фонду даного товариства, але залишися у нього на балансі.

Зазначене підтверджується відповідним переліком об’єктів державного житлового комплексу та довідкою про балансову вартість по житловому фонду станом на 01.01.1996р. за підписом директора та головного бухгалтера заводу (а.с. 126, 127).

Відповідно до Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19 травня 1999р. № 908/68 державні органи приватизації здійснюють функції з управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі.

Згідно з пунктом 3 Наказу Фонду державного майна України від 05.09.2001 року № 357 забезпечення функцій з управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств, але знаходиться на їх балансі, за територіальною ознакою –місцем розташування господарських товариств, згідно з чинним законодавством, покладається на Фонд майна АР Крим та регіональні відділення ФДМУ.

Таким чином, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, згідно функцій, покладених на нього Фондом державного майна України, здійснює управління та розпорядження майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених в процесі приватизації, але знаходиться на їх балансі, за територіальною ознакою –місцем розташування господарських товариств.

Тобто, в даному випадку Регіональне відділення здійснює управління та розпорядження державним майном, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна»(Дніпропетровська область), але перебуває на балансі товариства.

За даними, які обліковуються і інтегрованій підсистемі регіонального відділення «Майно, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації, але перебуває у них на балансі ІПС «Етап», на балансі ВАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім.. І.В. Бабушкіна»значиться житловий будинок, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 46а, який не увійшов до статутного фонду даного товариства в процесі приватизації, а отже є державною власністю.

Згідно роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 02.04.1994р. № 02-5/225 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з судовим захистом права державної власності»знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 12 Закону України «Про господарські товариства»передбачено, що товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність, як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна набутого на підставах, не заборонених законом.

Враховуючи, що житловий будинок розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 46а, не було передано органом приватизації у власність товариству, як вклад до статутного (складеного) капіталу, то, відповідно, вказане нерухоме майно залишилось у власності держави.

Приймаючи до уваги викладене, у господарського суду відсутні підстави для задоволення позову позивача про визнання за ним права власності на спірне майно, яке є власністю держави.

Керуючись ст.ст. 317, 328 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про господарські товариства», Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19 травня 1999р. № 908/68, ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Суддя

Л.В. Жукова

Рішення підписано 03.10.2008р. відповідно до ст. ст. 84, 85 ГПК України.