ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18"
січня 2008 р.
Справа № 47/513-07

вх. № 11353/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Любімий О.М. за довіреністю від 16.07.2007р.;  відповідача - 1-го - не з"явився;

2-го відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторіал", м. Харків

до  1-го відповідача -
Суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної сообиОСОБА_1, м. Ялта

2-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю
"Флекс-Проект", м. Харків

про стягнення 19938,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з 1-го
відповідача заборгованість у розмірі 19938,29грн., стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість у сумі 1000,00грн., які виникли внаслідок
неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі
видаткових накладних. Крім того, позивач просить покласти на відповідачів
судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 199,40грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

1-й відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та
витребувані судом документи не надав.

2-й відповідач у судове засідання не з"явився, але надав
через канцелярію господарського суду 26.11.2007р. відзив на позовну заяву в
якому з позовними вимогами позивача не згоден з підстав зазначених у відзиві, а
саме посилається на те, що згідно з умовами п. 2.1 розділу 2 Договору поруки
від 01.06.2006 його обов'язок стосовно погашення заборгованості першого
відповідача у сумі 1000,00 грн. виникає лише після того, як позивач надсилає
письмову вимогу про необхідність виконання Договору поруки від 01.06.06.
Оскільки другий відповідач не отримав письмової вимоги від позивача, обов'язок
виконання Договору поруки від 01.06.06 не настав.

Також другий відповідач надав до суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності, яке було прийняте та задоволено судом.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області
від 05.12.2007р. розгляд справи було продовжено строком на один місяць - до
18.01.2008р.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника
позивача господарським судом встановлено, що між позивачем та першим
відповідачем існували господарські правовідносини, змістом яких є поставка
товарів позивачем на користь першого відповідача з їх подальшою оплатою за
повною ціною кожної поставленої партії. Доказами поставки товарів є видаткові
накладні, в підтвердження того,  що
перший відповідач отримав від позивача товари на загальну суму 19938,29 грн.,
проте доказів оплати  отриманих товарів
до суду не надав.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до першого
відповідача з письмовою вимогою про сплату боргу, на яку отримано гарантійного
листа від 03.08.06 № 28, в якому міститься згода першого відповідача з
існуванням боргу та його готовність провести належний грошовий розрахунок.
На  момент надання позову перший
відповідач розрахунку за отримані товари не провів, тобто власного
господарського обов'язку не виконав. Також до матеріалів справи надано докази
направлення першому відповідачу повторної письмової вимоги про сплату боргу,
яку залишено без задоволення.

При цьому, боржник відповідно до ч.2 статті 530 Цивільного кодексу
України повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк з дня
пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає
із договору або актів цивільного законодавства.

Крім цього до матеріалів справи надано Договір поруки від
01.06.2006р., згідно з яким з метою часткового забезпечення виконання
зобов'язання першим відповідачем другий відповідач має обов'язок виконання
зобов'язання у сумі 1000,00грн.

Згідно з п. 2.1 розділу 2 Договору поруки від 01.06.2006
передбачено, що другий відповідач зобов'язаний самостійно виконати обов'язок
першого відповідача у разі порушення у сумі 1000,00грн. на підставі письмової
вимоги позивача протягом 3 календарних днів з дня отримання вимоги.

Стосовно викладеного другий відповідач правомірно зазначає, що
його обов'язок за Договором поруки від 01.06.2006 не настав, оскільки позивач
не надсилав письмової вимоги, як це передбачено договором.

Суд знаходить вказані доводи другого відповідача належними та
доходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо солідарного
стягнення боргу з першого та другого відповідачів у сумі 1000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд
у  визначеному  законом
порядку  встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, а саме - стосовно стягнення заборгованості у сумі 19938,29 грн. з
першого відповідача, а в частині стягнення з другого відповідача у сумі 500,00грн.,
суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу
України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”, що становить 199,40грн. та згідно зі
статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід
покласти на 1-го відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 530 Цивільного кодексу
України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”,
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12,
33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Факторіал" (61001, м. Харків, а/с 2363,
р/р 2066 у філії ЗАТ ПУМБ м. Харків, МФО 350385, )
заборгованості у розмірі 19938,29грн., держмита у розмірі 199,40грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні позову в частині стягнення з 2-го відповідача
500,00грн. відмовити.

Повний текст рішення підписано 18.01.2008р.

Суддя
Светлічний Ю.В.