ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
судді

Кривди
Д.С. -(доповідача у справі),

суддів
:

Жаботиної
Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу  та касаційне подання

Виконавчого
комітету Луганської міської ради
Заступника прокурора Луганської області

на  постанову

Луганського
апеляційного господарського суду від 08.11.2007

у
справі

№9/320пд
господарського суду Луганської області

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до

Виконавчого
комітету Луганської міської ради

треті
особи

1)          ТОВ “Луганський фонд підтримки
підприємництва” 2)          МПП
“Виробничо-комерційна фірма “Варіант-К”

про

визнання
договору недійсним та стягнення суми,

за участю
представників сторін від:

позивача: не з'явились

відповідача: не з'явились

третіх осіб: не з'явились

прокуратури: Савицька О.В. -прокурор відділу ГП
України (посвід. №231 від 20.07.2005р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Луганської області від 15.08.2007р. (суддя Ворожцов А.Г.) у
задоволенні позову про визнання недійсним договору оренди нежитлового
приміщення  та стягнення збитків у
розмірі 14862,35грн. відмовлено.

Постановою
Луганського апеляційного господарського суду від 08.11.2007р. (судді Бойченко
К.І. -головуючий, Парамонова Т.Ф., Семендяєва І.В.) рішення Луганської області
від 15.08.2007р.  скасовано; позов
задоволено частково; визнано недійсним з моменту укладання договір  оренди нежитлового приміщення №46/б6-л від
06.11.2006р., укладений між Виконавчим комітетом луганської міської ради та
Приватним підприємцем ОСОБА_1; стягнуто
з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 14862,35грн.,
витрати по сплаті державного мита
розмірі 85грн. за позовом і 42,50грн. за апеляційною скаргою та 59грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в частині
стягнення збитків в сумі 14862,35грн. відмовлено.

В
касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову апеляційної інстанції,
залишивши без змін рішення місцевого господарського суду, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм процесуального права та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Заступник
прокурора Луганської області в касаційному поданні просить скасувати постанову
апеляційної інстанції, залишивши без змін рішення місцевого господарського суду,
посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та
процесуального права.

Сторони
та третя особа не скористалися наданим процесуальним правом на участь своїх
представників в судовому засіданні касаційної інстанції.

Колегія
суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет
правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права,
заслухавши пояснення прокурора, дійшла висновку, що касаційна скарга та
касаційне подання підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України
касаційна інстанція виходить з встановлених у даній справі обставин.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи,
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду з позовом до Виконавчого комітету Луганської області про
визнання на підставі статей 215, 216, 229 Цивільного кодексу України недійсним
договору від 06.11.2006 №46/06-л оренди нежитлового приміщення, площею 54,2м2,
яке розташоване на першому поверсі за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7,  укладеного між позивачем та
Виконавчим комітетом Луганської міської ради, та стягнення збитків.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що статус нерухомого майна за спірним договором, як
комунального майна територіальної громади, не підтверджений, а тому у
відповідача не було права розпоряджатися
вказаним приміщенням. Відтак, на думку позивача, спірний договір ним
укладений під впливом помилки і підлягає визнанню недійсним.

Відповідно
до статті 2 Закону України "Про власність" власність в Україні
виступає у таких формах: приватна, колективна, державна. Всі форми власності є
рівноправними.

Право
комунальної власності визначено Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Відповідно
до частини 1 статті 60 цього Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст,
районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме
майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси,
підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства,
а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові
приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також
кошти, отримані від їх відчуження.

Об'єкти
права комунальної власності визначені у статті 35 Закону України "Про
власність", до них віднесені кошти місцевих бюджетів, державний житловий
фонд, об'єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної
освіти, культури, охорони здоров'я, торгівлі, побутового обслуговування; майно
підприємств; місцеві енергетичні системи, транспорт, системи зв'язку та
інформації, включаючи націоналізоване майно, передане відповідним
підприємствам, установам, організаціям; а також інше майно, необхідне для
забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території. У
комунальній власності перебуває також майно, передане у власність області,
району чи іншої адміністративно-територіальної одиниці іншими суб'єктами права
власності.

Право
комунальної власності виникає з підстав, визначених законом, або не заборонених
законом.

Відмовляючи
в задоволенні позову, місцевий господарський суд встановив, що передане в
оренду за укладеним між сторонами у справі договором приміщення належить до
комунальної власності і згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме
майно від 12.07.2007 року, зареєстрованим Міським КП БТІ
м.Луганськ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.07.2007р. за
реєстровим №19616557, власником даного майна, а саме, вбудованого нежитлового
приміщення №103 за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьомєнко, 7, є територіальна
громада міста Луганська в особі Луганської міської ради на підставі рішення
виконавчого комітету Луганської міської ради № 196/26 від 11.07.2007.

Постановою
Луганського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі
№14/550пн зазначено про складання акту прийняття-передачі основних засобів від
24.03.2004р., підписаного начальником Управління  комунальним майном та комісією у складі
представників ТОВ “Луганський фонд підтримки підприємництва” та Управління
комунальним майном.

Відповідно
до статті 4 Закону України “Про власність”, власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно
статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм майном.

Вищевикладене
не було враховано апеляційним господарським судом, що призвело про
безпідставного скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно
до статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для
скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;
недоведеність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Проте,
скасовуючи рішення господарського суду Луганської області, суд апеляційної
інстанції не спростував висновків суду першої інстанції та встановлених ним
обставин справи.

У
оскаржуваній постанові Луганського апеляційного господарського суду фактично не
наведено обґрунтування порушення або неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, рішення якого
оскаржувалось в апеляційному порядку.

За
таких обставин постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню з
залишенням в силі рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, п.6 ч.1
ст.1119, 11110, ст.11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Виконавчого комітету Луганської міської ради  та касаційне подання заступника прокурора
Луганської області задовольнити.

Постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 08.11.2007 року у справі
№9/320пд скасувати, а рішення господарського суду Луганської області від
15.08.2007 року у даній справі залишити без змін.

Державне
мито у сумі 116,81грн., сплачене відповідачем за касаційною скаргою, покласти
на позивача. Доручити господарському суду Луганської області видати наказ.

Головуючий  суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький