ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 14/210-4719
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі

Розглянув матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріар" вул. Шашкевича, 3/71, м. Тернопіль

до відповідача Першої Тернопільської державної нотаріальної контори вул. Коперніка, 1, м. Тернопіль

про звільнення з-під арешту нерохомого майна, власником якого є ТзОВ "Бріар".

За участю представників сторін:

Позивача: Кудінова Т.І. - представник, довіреність від 20.12.07 р.;

Відповідача: Височан Ю.В. - довіреність № 45511-10 від 16.01.08 р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріар" м. Тернопіль звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про звільнення з-під арешту нерухомого майна, власником якого є ТзОВ "Бріар".

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, та згідно пояснень повноважного представника, позивач посилається на те, що реєстратором - Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис № 10 про арешт нерухомого майна Товариства - нежилого приміщення, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул.Руська,21. Підставою обтяження є ухвала господарського суду Тернопільської області від 17.11.2006 року у справі № 14/323-4363. Однак, вказаний суд під час розгляду справи № 14/323-4363 не виносив жодних ухвал або інших процесуальних актів, які містять обмеження будь-яких прав Скаржника, в тому числі накладення арешту на його нерухоме майно, про що повідомлено листом № 641 від 4.04.2007 р. Господарського суду Тернопільської області. Скаржник також не був стороною у справі № 14/323-4363. Вважає, що такі дії порушують майнові права позивача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, в судовому засіданні повноважний представник пояснює, що підставою для внесення запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна слугувала заява про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна подана Господарським судом Тернопільської області.

В судовому засіданні представнику позивача та відповідача роз’яснено належні їм права і обов’язки, передбачені ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне:

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу.

Згідно із положеннями ст. ст. 1,2 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

В свою чергу господарський суд розглядає справи за наявності спору між учасниками процесу (ст.12 ГПК України).

Позивачем заявлено вимогу до нотаріальної контори про звільнення з з-під арешту нерухомого майна, власником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Бріар".

Відомості про обтяження нерухомого майна містяться у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, порядок ведення якого регламентується Положенням, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 року № 85/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України цього ж числа за № 1020/9619 (далі - Положення).

Згідно до п.1.5 Положення державна нотаріальна контора віднесена до числа реєстраторів реєстру заборон. До її повноважень в силу наведеної правової норми належить прийняття заяв про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від уповноважених органів, унесення та вилучення записів до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; видача витягів з Реєстру заборон.

В силу п.4.3 Положення реєстратор несе відповідальність виключно за помилки, допущені ним при внесенні записів до Реєстру заборон, наданні витягів, а також за неправомірну відмову в унесенні записів до Реєстру заборон та наданні витягів.

Згідно із п.п. 2.1 п.2 Положення підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є акти що приймаються безпосередньо нотаріальними конторами та заяви що подається до Реєстратора заборон посадовими особами виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради, слідчими органами та судами.

В процесі розгляду справи судом з'ясовано, що будь-яких рішень, актів чи інших документів про накладення арешту на нерухоме майно, Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою не приймалось.

Таким чином, за відсутності предмету спору, - акту ненормативного характеру прийнятого відповідачем по справі про накладення арешту на нерухоме майно провадження у справі підлягає припиненню з підстав визначених п.п. 1-1 ст.80 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, п. 1-1 ст. 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Суддя