ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"04" лютого 2008 р. № А8/442-07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-лікувальний центр Фонду милосердя та здоров‘я України”, с. Лютіж, Вишгородський район

до відповідача Лютізької сільської ради, с. Лютіж, Вишгородський район

про визнання протиправним рішення та визнання законним права користування земельною ділянкою,

Колегія суддів у складі:

Головуюча суддя:

Чорна Л. В.

Судді:

Мальована Л.Я.

Карпечкін Т.П.

Представники:

від позивача: Фольцт І.Ю –довір. б/н від 02.11.2007р. - представник;

від відповідача: не з’явився.

Суть спору:

Заявлено позов про визнання протиправним рішення №125-8-V від 10.07.2007р. та зобов‘язання відповідача відмінити зазначене рішення, із подальшим уточненням.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на порушення ним ст.ст. 19, 27, 31 Земельного кодексу України (в редакції станом на 05.08.1992р.) щодо порядку надання земельних ділянок у користування.

Позов заявлено в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

В силу ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України під справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначені владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, то такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Стаття 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатись категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 вказаної статті, а саме:

а) спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності;

б) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

в) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У всіх наведених категоріях спорів передбачено, що хоча б однією із сторін такого спору повинен бути суб'єкт владних повноважень.

Поняття „суб'єкт владних повноважень” визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться „при здійсненні управлінських функцій”, та не має встановлених нормами кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з вищезазначеного критерію, можна виокремити певні категорії справ, розгляд яких відповідно до статей 1, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України має здійснюватись у порядку адміністративного судочинства:

а) спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у яких такий суб'єкт своїми владними рішеннями чи діями зобов'язує цих осіб вчиняти певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, нести відповідальність. При цьому особи згідно з нормами чинного законодавства України зобов'язані виконувати такі владні рішення чи вимоги суб'єкта владних повноважень;

б) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Заявлено позов про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 10 липня 2007р. №125-8-V від 10.07.2007р. „Про скасування рішення б/н від 05.08.1992р. „Про заключення договору на сумісну діяльність з Українським виробничо-лікувальним центром фонду милосердя і здоров‘я та надання їм земельної ділянки”, тобто предметом даного спору є порушенням права позивача, тому зазначений спір має розглядатись за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Зважаючи на викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Провадження у справі закрити.

Головуюча суддя Чорна Л. В.

судді                                                                                           Мальована Л.Я.                                                                                                                        Карпечкін Т.П.