ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

07.10.2008

Справа №2-4/5441.1-2008

За позовом Прокурора м. Феодосії, (м. Феодосія, вул... Войкова, 5) в інтересах держави в особі Національної академії наук України, (м.Київ, вул.. Володимирська, буд. 21); Карадазького природного заповідника НАН України, (м.Феодосія, с.Курортне, вул.. Науки, буд. 24).

До відповідачів: 1). Феодосійської міської ради, (м. Феодосія, вул.. К.Лібкнехта, 4)

2). Щебетівської селищної ради, (с. Щебетівка, вул. Леніна, буд. 26)

3). Фонду комунального майна Феодосійської міської ради, (м. Феодосія,

вул.. Галерейна, буд. 7);

4). Суб’єкта підприємницької діяльності Семенькової Катерини

Анварівни, (с. Щебетівка, вул.. Леніна, буд. 8, кв. 20).

За участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Головного управління державного казначейства України в АР Крим, (м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, буд. 19)

Про визнання недійсними рішення 21-ої сесії 21-го скликання Феодосійської міськради від 21.09.1992 р., рішень Щебетівської селищної ради № 28 від 14.05.1998 р., №72 від 10.02.2004р., наказу Фонду комунального майна Феодосійської міської ради №125 від 15.06.2004р., Свідоцтва про право власності від 15.03.2004 р., Договору від 06.09.2004 р. № 120, Свідоцтва про право власності від 07.09.2004 р.

Суддя І.К.Бєлоглазова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивачів – Національної академії наук України – не з’явився

Карадазького природного заповідника НАН України – Морозова А.Л., директор

Від першого відповідача – Борисова О.Ю., дов. у справі

Від другого відповідача – не з’явився (клопотання)

Від третього відповідача – не з’явився

Від четвертого відповідача – не з’явився

Від третьої особи – не з’явився.

Прокурор – Куїнджі М.О., посвід. №07181.

Обставини справи:

Прокурор м. Феодосії в інтересах держави в особі Національної академії наук України, Карадазького природного заповідника НАН України звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Феодосійської міської ради ( з врахуванням доповнень від 03.07.2008 р.) про визнання рішення 21-ої сесії 21-го скликання Феодосійської міської ради від 21.09.1992 р. у частині передачі до комунальної власності об’єкту торгівлі-магазину продтоварів по вул.. Науки у селищі Курортному, до Щебетівської селищної ради про визнання недійсними рішень № 28 від 14.05.1998 р. «Про прийняття в комунальну власність селищної ради об'єктів торгівлі, побуту та громадського харчування» та рішення № 72 від 10.02.2004р. «Про дозвіл на приватизацію шляхом викупу приміщення магазину в с. Курортне Семеньковою К.А.», про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно (будівля магазину загальною площею 57,6 кв.м.) від 15.03.2004 р. територіальної громади с. Щебетівка в особі Щебетівської селищної ради, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно (будівля магазину загальною площею 57,6 кв.м.) виданого 07.09.2004 р. на ім’я суб’єкта підприємницької діяльності Семенькової К.А.; до Фонду комунального майна Феодосійської міської ради про визнання недійсним наказу № 125 від 15.06.2004 р. «Про прийняття рішення про приватизацію інвентарного об'єкту комунальної власності»; до Фонду комунального майна Феодосійської міської ради та СПД Семенькової К.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу комунального майна №120 від 06.09.2004 р., укладеного між Семенковою К.А. та Фондом комунального майна Феодосійської міськради з застосуванням наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення 21-ої сесії 21-го скликання Феодосійської міськради від 21.09.1992 р. прийнято з перевищенням повноважень, передбачених ст..ст. 7, 35 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», який діяв на той час, та з порушенням порядку, передбаченого Постановою Ради Міністрів УРСР від 28.04.1980 р. №285 «Про порядок передачі підприємств, об’єднань, організацій, установ, будинків і споруд». На підставі рішення Щебетівської селищної ради від 23.05.1995 р. спірне майно передано Карадазькому природному заповіднику НАН України, який є установою, заснованою на загальнодержавній власності, і належить до сфери управління центральних органів виконавчої влади України. Майно, що знаходилось на його балансі, є об’єктом майнового комплексу Національної академії наук України, тобто державною власністю.

Позивач вважає, що відповідно до статей 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до жовтня 1998 р. у Щебетівської селищної ради не було повноважень на передачу до комунальної власності об’єктів загальнодержавної власності, тому рішення 3-ої сесії 23-го скликання Щебетівської селищної ради №28 від 14.05.1998 р. у частині передачі до комунальної власності об”єкту - магазину продтоварів по вул.. Науки у селищі Курортному, - також незаконне, передача магазину від Карадазького природного заповідника до Щебетівської селищної ради здійснювалася з порушенням вимог Закону України від 03.03.1998 року «Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності» (закон набрав чинності 01.04.1998 р.), та Закону України «Про приватизацію державного майна» (у редакції 1992 р., яка діяла до 01.07.1998 р.). Тому документи, прийняті на підставі рішення 3-ої сесії 23-го скликання Щебетівської селищної ради №28 від 14.05.1998 р., а саме – рішення 23-ої сесії 24-го скликання Щебетівської селищної ради №72 від 10.02.2004 р. «Про дозвіл на приватизацію будівлі магазину у с. Курортне Семенковій К.А.», свідоцтво про право власності на нерухоме майно (будівля магазину площею 57,6 кв.м.) від 15.03.2004 р. територіальної громади с. Щебетівка в особі Щебетівської селищної ради, наказ №125 Фонду комунального майна Феодосійської міськради від 21.09.1992 р. є незаконними. Позивач з тих же підстав вважає недійсними договір купівлі-продажу комунального майна №120 від 06.09.2004 р., укладений між СПД Семеньковою К.А. та Фондом комунального майна Феодосійської міськради, та свідоцтво про право власності на нерухоме майно (будівля магазину загальною площею 57,6 кв.м.), видане на ім’я Семенькової К.А.

Перший відповідач – Феодосійська міська рада позовні вимоги визнав та вважає, що на момент прийняття 21-ою сесією 21-ого скликання Феодосійської міської ради рішення від 21.09.1992 р. в частині передачі до комунальної власності магазину по вул.. Науки в с. Курортному, у Феодосійської міської ради були відсутні повноваження щодо передачі до комунальної власності об’єктів загальнодержавної власності. Спірний об’єкт ніколи не знаходився у власності АР Крим та на території місцевої Ради або земель населених пунктів. Згідно державного акту на право постійного користування землею магазин знаходиться на землях природно-заповідного фонду, які відповідно до довідки управління земельних ресурсів від 04.06.2008 р. не входять до території Щебетівської селищної ради. До того ж спірний магазин не будувався за рахунок 6,4-8% відрахувань від державного житлового будівництва, що є обов’язковою умовою віднесення об’єкту до комунальної власності приміщень торгівлі відповідно до п. 3 рішення сесії від 21.09.1992 р. Статутом Карадазького природного заповідника передбачено порядок розпорядження майном заповідника лише за погодженням з НАН України.

Другий відповідач - Щебетівська селищна рада з позовними вимогами не згоден та пояснює, що згідно з п.3 постанови Верховної Ради Криму від 29.06.1992 р. №110-1 «Про розмежування майна державної (республіки Крим) власності і адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності) до комунальної власності міських та районних Рад народних депутатів віднесені підприємства, установи та організації, розташовані на території місцевої Ради народних депутатів та не включені до додатків до Постанови і не знаходяться у власності інших держав. Посилання на спірне майно у додатках до цієї Постанови відсутні. У свою чергу, на підставі рішення Феодосійської міської ради народних депутатів від 21.09.1992 р. «Про передачу до комунальної власності об’єктів торгівлі, побуту, громадського харчування селищним і сільським Радам» відповідні об’єкти, розташовані на території Щебетівської селищної ради народних депутатів (згідно з додатком №1), передані до її комунальної власності. Обставини передачі спірного майна з балансу на баланс підтверджується Актом передачі основних засобів, що знаходяться в оренді ОРТП с. Планерське, від Феодосійського фонду комунальної власності до Щебетівської селищної ради станом на 01.11.1992 р. Ще раніше на підставі рішення Феодосійської міської Ради депутатів трудящих від 24.01.1973 р. №19-6 та розпорядження Президії Академії наук УРСР від 13.03.1973 р. №320 «Про передачу на баланс торгуючим організаціям окремо розташованих приміщень торгівлі та громадського харчування» спірна будівля 14.05.1973 р. за актом була передана з балансу Карадазького відділення Інституту біології північних морів на баланс Планерського відділення Кримської контори Укркурортторгу. Станом на 1991-1992 р.р. спірна будівля обліковувалась серед основних засобів Планерської об’єднаної дирекції магазинів №5 Судакського міськторгу, тобто відповідно до ст.. 10 Закону України «Про підприємства в Україні» спірна будівля входила до складу майна Планерської дирекції магазинів №5 Судакського міськторгу.

На підставі рішення Щебетівської селищної ради народних депутатів від 23.06.1995 р., 01.11.1995 р. будівля магазину передавалась з балансу Щебетівської селищної ради на баланс Карадазького відділення Інституту біології південних морів. Але знаходження майна на балансі підприємства (організації) не є безспірною ознакою його права власності.

Згідно з ч. 5 ст. 16, ч. 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішенням Щебетівської селищної ради від 14.05.1998 р. №28 «Про прийняття в комунальну власність селищної ради об’єктів торгівлі, побуту та громадського харчування» спірна будівля магазину прийнята до комунальної власності територіальної громади с. Щебетівка.

Крім того, відповідач посилається на те, що спірна будівля магазину, у зв’язку з її прийняттям до комунальної власності місцевої територіальної громади у 1998 р. з балансового обліку Карадазького природного заповідника знята.

На думку відповідача, оспорювані рішення повністю відповідають вимогам законодавства і визначеній законом компетенції ради і ніяким чином не порушують права або охоронювані інтереси НАН України, тобто будь-які підстави для задоволення позову відсутні. Просить у позові відмовити.

Третій відповідач – Фонд комунального майна Феодосійської міської ради письмовий відзив на позов не надав. У судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що діяв на виконання рішень Щебетівської селищної ради.

Четвертий відповідач – СПД Семенькова К.А. направила до суду лист, у якому просить суд розглянути справу без її участі, оскільки вона є інвалідом другої групи і не може приймати участь у розгляді справи.

Третя особа по суті справи пояснила, що відповідно до чинного законодавства органи Держказначейства не уповноважені вирішувати майнові питання розпорядників бюджетних коштів.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошувалася перерва до 07.10.2008 р. у порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Справа слуханням відкладалася у порядку ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянув матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ради Міністрів УРСР №796 від 11.07.1963 р., Постановою Президії Академії наук УРСР від 28.07.1963 р. було створено науковий заклад – Карадазьке відділення Інститута біології південних морів на базі Карадазької біостанції ім.. Т.І. В’яземського, яка існувала з 1914 р.

Постановою Президії Академії Наук УРСР від 20.04.1988 р. №170 Карадазьке відділення Інституту біології південних морів перейменовано в Карадазьку філію Інститута біології південних морів НАН України.

Карадазький природний заповідник НАН України згідно з його Статутом (т. 1 а.с. 119-133) створено у 1979 році згідно з постановою Ради Міністрів УРСР від 09.08.1979 р. № 386 «Про організацію Карадазького державного заповідника» з метою збереження унікального мінералогічного комплексу, охорони рідкісної фауни та флори урочища Карадаг і комплексу морських прибережних біогеоценозів, вивчення в них природної течії природничих процесів і явищ, розробки наукових основ охорони природи.

Постановою Президії Національної Академії Наук України від 14.05.1997 р. №182 на базі Карадазької філії Інституту біології південних морів НАН України створено Карадазький природний заповідник як самостійну юридичну особу, за якою закріплена уся матеріально-технічна база та яка є правонаступником філії Інституту біології південних морів ім.. О.О. Ковалевського НАН України (т. 1 а.с. 115-117).

За Статутом заповідник є організаційною структурою Національної Академії наук України. Ділянки землі та водного простору заповідника з усіма природними ресурсами повністю вилучені з господарського використання і надаються заповіднику у порядку, встановленому Законом України «Про природно-заповідний фонд України» та іншими актами законодавства України. Заповідник користується на правах оперативного управління основними та оборотними фондами, іншим майном, яке закріплене за ним Президією НАН України на умовах безстрокового користування без зміни його форми загальнодержавної власності. Порядок володіння, використання та розпорядження майном і коштами Заповідника визначаються діючим законодавством і НАН України.

Ст.. 2 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної Академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» вказує, що майновий комплекс Національної Академії наук України складають усі матеріальні та нематеріальні активи, що обліковуються на балансах НАН України та на балансах відповідних галузевих академій наук і організацій, віднесених до віднесених до відання Національної академії наук України та галузевих академій наук, і які закріплені державою за Національною академією наук України та за галузевими академіями наук в безстрокове користування, або придбані за рахунок бюджетних коштів, а також коштів від фінансово-господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законом.

Об'єкти майнового комплексу Національної академії наук України належать їй на праві господарського відання і передаються організаціям, що віднесені до відання Національної академії наук України, на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Отже, й майно Карадазького природного заповіднику НАН України, яке обліковується на його балансі, належить до майнового комплексу НАН України та обліковується в єдиному реєстрі об’єктів державної власності, який веде Фонд державного майна України.

Згідно з випискою з інвентарної справи за Карадазькою філією Інституту біології південних морів, правонаступником якого є Карадазький природний заповідник, станом на 25.11.1971 р. зареєстровано об’єкт нерухомості – будівлю магазину в селищі Курортному по вул.. Науки, 13. Даний факт не оспорюється відповідачами.

Постановою №27/8-178 бюро Кримського обкому КП України та виконкому обласної Ради депутатів трудящих від 14.04.1972 р. (т. 2 а.с. 40) на виконання постанови ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР від 07.01.1972 р. №30 та Постанови ЦК КП України та Ради Міністрів Української РСР від 22.02.1972 р. №88 «Про деякі заходи по поліпшенню торгівлі та її технічного оснащення», в цілях подальшого розвитку народного господарства області в 1971-1975 роках у справі значного підйому матеріального та культурного рівня життя трудящих, виконкомам міських та районних Рад депутатів трудящих, організаціям та установам було запропоновано передати на баланс торгуючих організацій станом на 01.01.1972 р. орендовані ними у місцевих Рад та інших організацій республіканського та місцевого підпорядкування окремо стоячі, придатні для подальшого використання торгові приміщення.

На виконання постанови на підставі рішення Феодосійської міської ради депутатів від 24.01.1973 р. №19-6 та розпорядження Президії АН УРСР від 13.03.1973 р. №320 «Про передачу на баланс торгуючим організаціям окремо розташованих приміщень торгівлі та громадського харчування», 14.05.1973 р. за актом (а.с. 78 т. 1) приміщення магазину передано з балансу Карадазького відділення інституту біології південних морів на баланс Планерського відділення Кримської контори Укркурортторгу.

Само по собі знаходження майна на балансі підприємства (організації) не може бути безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов’язань на конкретну дату та не визначає підстав знаходження майна у володінні підприємства.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази вирішення питання про зміну власника магазину в с. Курортном, по вул.. Науки, 13, до 1992 року.

21.09.1992 р. 21-ою сесією 21-ого скликання Феодосійської міської ради було прийнято рішення «Про передачу у комунальну власність об’єктів торгівлі, побуту, громадського харчування селищним та сільським радам», у додатку №1 до якого вказано магазин «Продтовари» по вул.. Науки в селище Курортному.

На час прийняття цього рішення порядок передачі майна регулювався постановою Ради Міністрів УРСР «Про порядок передачі підприємств, об’єднань, організацій, установ, будинків і споруд» від 28.04.1980 р. №285.

Згідно з п.п. «а» п. 5 постанови передача будинків і споруд повинна провадитися міністерствами, державними комітетами і відомствами УРСР міністерствам, державним комітетам і відомствам СРСР та виконавчим комітетам місцевих Рад народних депутатів - за рішенням цих міністерств, державних комітетів, відомств УРСР, попередньо погодженим, відповідно, з міністерством, державним комітетом і відомством СРСР, виконавчим комітетом обласної, Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів.

П. 6 постанови визначено, що виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів передають та приймають будинки і споруди з дозволу виконавчого комітету обласної, Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів.

Жодної з цих вимог при прийнятті рішення Феодосійською міською радою не було виконано.

До того ж, згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» у редакції, що діяла на той час, органи місцевого самоврядування мали право лише вносити пропозиції про передачу або продаж у комунальну власність відповідних адміністративно-територіальних одиниць підприємств (об'єднань), організацій і установ, їх структурних підрозділів та інших об'єктів, що належать до державної та інших форм власності, якщо вони мають особливо важливе значення для забезпечення комунально-побутових і соціально-культурних потреб населення даної території, функціонування місцевого господарства.

Посилання у рішенні сесії на Постанову ВР Криму «Про розмежування майна державної (Республіки Крим) власності і власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності)» від 29.06.1992 р. №110-1 не є правомірним, тому як спірний об’єкт ніколи не передавався у власність Республіки Крим.

Крім того, цей об’єкт не відповідає умовам віднесення до комунальної власності, вказаним в п. 6 зазначеної постанови, оскільки розташовується не на території місцевої ради, а на території Карадазького природного заповідника, яка не входить до території Щебетівської селищної ради (т. 3 а.с. 8, 10-13, т. 1 а.с. 101, т. 4 а.с. 114). Відсутні також докази, що спірний магазин будувався за рахунок 6,4-8% відрахувань від державного житлового будівництва.

Проаналізував норми законодавства, матеріали справи, враховуючи підстави визнання позову Феодосійською міською радою визнала позовні вимоги, суд дійшов висновку, що рішення 21-ої сесії 21-ого скликання Феодосійської міської ради від 21.09.1992 р. у частині передачі до комунальної власності об’єкту торгівлі – магазину продтоварів по вул.. Науки у с. Курортному, який відносився до державної власності, не відповідає вимогам закону, а тому є недійсним.

23.06.1995 р. рішенням 27-ої сесії 21-ого скликання Щебетівської селищної ради на підставі звернення Карадазької філії Інституту біології південних морів НАН України їй були передані приміщення магазину, який знаходиться на території Карадазького природного заповідника (вул.. Науки) з умовою невикористання приміщення в інших цілях.

01.11.1995 р. за актом на підставі цього рішення будівля магазину була передана з балансу Щебетівської селищної ради на баланс Карадазького відділення Інституту біології південних морів.

Постановою №144-Б від 30.04.1996 р. Бюро Президії НАН України як суб’єкт права з розпорядження об’єктами свого майнового комплексу, у тому числі переданими Карадазької філії Інституту біології південних морів ім.. О.О.Ковалевського НАН України, надало дозвіл на передачу в оренду МКП «Фірма Інсайт» 59,4 кв.м. виробничих площ магазину строком на три роки.

Аналогічний дозвіл на передачу в оренду МКП «Фірма Інсайт» нежитлового приміщення по вул.. Науки, 13 в смт. Курортне було дано Карадазькому природному заповіднику постановою Бюро Президії НАН України від 04.06.1998 р. №196.

На підставі дозволу 01.04.1998 р. між Карадазьким природним заповідником та МКП «Фірмою «Інсайт» було укладено договір оренди майна НАН України №116/1-А строком до 30.04.1999 р.

Але 14.05.1998 р. 3-ою сесією 23-ого скликання Щебетівської селищної ради було прийняте рішення №28 «Про прийняття в комунальну власність селищної ради об’єктів торгівлі, побуту та громадського харчування», у тому числі спірної будівлі магазину.

Відповідно до ст.. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у редакції, що діяла на час прийняття зазначеного рішення, селищна рада не мала повноважень на вирішення питання про передачу до комунальної власності об’єктів державної власності.

З 01.04.1998 р. набув чинності Закон України «Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 р., та передача майна самоврядної організації Академії наук України повинна була здійснюватися на підставі цього Закону.

Згідно з п.п. 1,3 ст. 4 Закону України «Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності» передача об'єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України - щодо підприємств, нерухомого майна, акцій (часток, паїв), що належать державі у майні господарських товариств;органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій за погодженням з Міністерством економіки України, Міністерством фінансів України та Фондом державного майна України - щодо окремого індивідуально визначеного майна підприємств (крім нерухомого). Пропозиції щодо передачі об'єктів з державної у комунальну

власність, яка здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України, погоджуються з: органом, уповноваженим управляти державним майном, або відповідною самоврядною організацією; центральними органами виконавчої влади, визначеними Кабінетом Міністрів України; державним органом приватизації; трудовим колективом підприємства - щодо майна, закріпленого за таким підприємством, об'єктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів такого підприємства.

При прийнятті рішення №28 від 14.05.1998 р. сесія Щебетівської селищної ради перевищила свої повноваження та порушила встановлений порядок передачі державного майна у комунальну власність, що є підставою для визнання цього рішення недійсним.

Згідно зі ст.. 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, слід зробити висновок, що територіальна громада с. Щебетівка незаконно набула право комунальної власності на спірне майно, а тому у сесії Щебетівської селищної ради не було законних підстав для прийняття рішення №72 від 10.02.2004 р. «Про дозвіл на приватизацію шляхом викупу приміщення магазину в с. Курортному Семеньковою К.А.» (т. 1 а.с. 14). Отже, воно є недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи голова Щебетівської селищної ради на підставі рішень №28 від 14.05.1998 р. та №72 від 10.02.2004 р., які визнані судом недійсними, 15.03.2004 р. самостійно оформив Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (будівлю магазину, загальною площею 57,6 кв.м.) територіальної громади с. Щебетівка в особі Щебетівської селищної ради.

З врахуванням того, що рішення, на підставі яких оформлено свідоцтво, визнані недійсними, свідоцтво про право власності на нерухоме майно (будівлю магазину загальною площею 57,6 кв.м.) від 15.03.2004 р. територіальної громади с. Щебетівка в особі Щебетівської селищної ради підлягає визнанню недійсним.

На підставі рішення Щебетівської селищної ради від 10.02.2004 р. №72 Фондом комунального майна Феодосійської міської ради 15.06.2004 р. було видано наказ №125 «Про прийняття рішення про приватизацію інвентарного об’єкта комунальної власності».

Згідно абзацу 3 п. «б» ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» від 04.03.1992 р. №2163-ХІІ приватизації не підлягають об’єкти, які мають загальнодержавне значення. До об’єктів, що мають загальнодержавне значення, відносяться майнові комплекси установ Національної академії наук України.

Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статуту їх майнового комплексу» НАН України дає згоду на продаж майна організацій, що знаходяться у віданні Національної академії наук України. Ч. 6,7 ст. 5 цього Закону встановлюють, що продаж основних засобів НАН України і організацій, віднесених до її відання, здійснюється тільки на конкурсних підставах. Кошти, одержані від використання та реалізації майна НАН та організацій, віднесених до її відання, спрямовуються на виконання їх статутних завдань.

Національна академія наук України не давала згоди на відчуження магазину, який є власністю держави, що закріплена за НАН України у безстрокове користування та знаходиться на балансі заповідника.

06.09.2004 р. між Фондом комунального майна Феодосійської міської ради та СПД Семеньковою К.А. було укладено договір купівлі-продажу комунального майна №120, згідно з яким будівлю магазину по вул.. Науки, 13 в с. Курортне, м. Феодосія, було передано у власність СПД Семенькової К.А.

Оскільки судом встановлено незаконність набуття права комунальної власності на спірну будівлю магазина по вул.. Науки, 13 в с. Курортне, незаконним є здійснення Щебетівської селищною радою та Фондом комунального майна Феодосійської міської ради розпорядження цим об’єктом. Згідно зі ст.. 4 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) у редакції 2004 р. продавцями об’єктів малої приватизації, що перебувають у загальнодержавної власності, є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва. Фонд комунального майна Феодосійської міської ради здійснив продаж об’єкту загальнодержавної власності, не маючи відповідних повноважень. Таким чином, наказ Фонду комунального майна Феодосійської міської ради №125 від 15.06.2004 р., є недійсним.

Що стосується договору купівлі-продажу комунального майна №120 від 06.09.2004р., то відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України право чин є чинним, якщо він не суперечить нормам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам громадського суспільства.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3,5,6 ст. 203 Цивільного кодексу України, є підставою недійсності правочину (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Суд вважає також недійсним Свідоцтво про право власності Семенькової К.А. на нерухоме майно – нежитлову будівлю магазин по вул..Науки, 13 в смт. Курортне, видане 07.09.2004 р.

Позивач у своєї уточненої позовної заяві просить застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

На підставі цього суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача та застосувати двосторонню реституцію.

Заявлене позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності суд вважає за можливе задовольнити, враховуючи, що орган, уповноважений на здійснення повноважень держави в даних правовідносинах, а також прокурор, який пред’явив даний позов 12.09.2005 р., дізналися про правопорушення лише 24.03.2005 р. після проведення перевірки прокуратурою м. Феодосії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним Рішення 21-ої сесії 21-го скликання Феодосійської міської ради від 21.09.1992 р. частині передачі до комунальної власності об’єкту торгівлі – магазину продтоварів по вул.. Науки у селищі Курортному.

3.          Визнати недійсним Рішення 3-ої сесії 23-го скликання Щебетівської селищної ради №28 від 14.05.1998 р. у частині передачі до комунальної власності об’єкту торгівлі – магазину продтоварів по вул.. Науки у селищі Курортному.

4.          Визнати недійсним Рішення 23-ої сесії 24-го скликання Щебетівської селищної ради №72 від 10.02.2004 р.

5.          Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (будівля магазину загальною площею 57,6 кв.м.) від 15.03.2004 р. територіальної громади с. Щебетівка в особі Щебетівської селищної ради.

6.          Визнати недійсним наказ №125 Фонду комунального майна Феодосійської міської ради від 21.09.1992 р.

7.          Визнати недійсним договір купівлі-продажу комунального майна №120 від 06.09.2004 р., укладений між Семеньковою К.А. та Фондом комунального майна Феодосійської міськради.

8.          Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (будівля магазину загальною площею 57,6 кв.м.) видане на ім’я суб’єкта підприємницької діяльності Семенькової К.А. від 07.09.2004 р.

9.           Зобов’язати відповідача СПД Семенькову К.А., (98187, м. Феодосія, с. Щебетівка, вул.. Леніна, 8, кв. 20; ідентифікаційний номер ) передати Карадазькому природному заповіднику НАН України, (98188, м. Феодосія, с. Курортне, вул.. Науки, 24; МФО 824026, ОКПО 03534363) нежитлове приміщення - будівлю за адресою с. Курортне, вул.. Науки, 13, яке використовується як магазин.

10.          Зобов’язати Фонд комунального майна Феодосійської міської ради, (98100, м. Феодосія, с. Щебетівка, вул.. Леніна, 26; р/р 0024 у Феодосійському відділенні Держказначейства АР Крим, МФО 824026, ОКПО 26226472) перерахувати СПД Семенкової К.А., (98187, м. Феодосія, с. Щебетівка, вул.. Леніна, 8, кв. 20; ідентифікаційний номер ) 24 600,00 грн., сплачені СПД Семенькової К.А. на виконання договора купівлі-продажу №120 від 06.09.2004 р. (виписка Держказначейства від 10.09.2004 р., док. К92-1-57 на суму 20 500,00 грн., виписка держказначейства від 09.09.2004 р., док. К92-1-56 на суму 4 100,00 грн.)

11.          Скасувати арешт, накладений на будівлю магазину по вул.. Науки, 13 у с. Курортне, м. Феодосія.

12.          Стягнути з Феодосійської міської ради, (98100, м. Феодосія, вул.. Земська, 4, ОКПО 240043468) у доход Держбюджету м. Сімферополя (пр 0002 МФО 824026 ЗКПО 340405 код платежу 22090200, банк одержувача ГУ ДКУ в АР Крим м. Сімферополь) 21,25 грн. державного мита.

13.          Стягнути з Феодосійської міської ради (98100, м. Феодосія, вул.. Земська, 4, ОКПО 240043468) у доход Держбюджету м. Сімферополя (одержувач: 22050000 Державний бюджет м. Сімферополя, пр 0002, в УДК в м. Сімферополі ГУ ДКУ в АР Крим, ЗКПО 34740405, МФО 824026) 29,50 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

14.          Стягнути з Щебетівської селищної ради, (м. Феодосія, с. Щебетівка, вул.. Леніна, 26; р/р в УСБ м. Феодосія, МФО 324258, ) у доход Держбюджету м. Сімферополя (пр 0002 МФО 824026 ЗКПО 340405 код платежу 22090200, банк одержувача ГУ ДКУ в АР Крим м. Сімферополь) 21,25 грн. державного мита.

15.           Стягнути з Щебетівської селищної ради, (м. Феодосія, с. Щебетівка, вул.. Леніна, 26; р/р в УСБ м. Феодосія, МФО 324258, ) у доход Держбюджету м. Сімферополя (одержувач: 22050000 Державний бюджет м. Сімферополя, пр 0002, в УДК в м. Сімферополі ГУ ДКУ в АР Крим, ЗКПО 34740405, МФО 824026) 29,50 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

16.          Стягнути з Фонду комунального майна Феодосійської міської ради, (98100, м. Феодосія, вул.. Галерейна, 7; р/р 0024 у Феодосійському відділенні Держказначейства АР Крим, МФО 824026) у доход Держбюджету м. Сімферополя (пр 0002 МФО 824026 ЗКПО 340405 код платежу 22090200, банк одержувача ГУ ДКУ в АР Крим м. Сімферополь) 21,25 грн. державного мита.

17.          Стягнути з Фонду комунального майна Феодосійської міської ради, (98100, м. Феодосія, вул.. Галерейна, 7; р/р 0024 у Феодосійському відділенні Держказначейства АР Крим, МФО 824026) у доход Держбюджету м. Сімферополя (одержувач: 22050000 Державний бюджет м. Сімферополя, пр 0002, в УДК в м. Сімферополі ГУ ДКУ в АР Крим, ЗКПО 34740405, МФО 824026) 29,50 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

18.          Стягнути з СПД Семенькової Катерини Анварівни, (м. Феодосія, с. Щебетівка, вул.. Леніна, 8, кв. 20, ідентифікаційний номер ) у доход Держбюджету м. Сімферополя (пр 0002 МФО 824026 ЗКПО 340405 код платежу 22090200, банк одержувача ГУ ДКУ в АР Крим м. Сімферополь) 21,25 грн. державного мита.

19.          Стягнути з СПД Семенькової Катерини Анварівни, (м. Феодосія, с. Щебетівка, вул.. Леніна, 8, кв. 20, ідентифікаційний номер ) у доход Держбюджету м. Сімферополя (одержувач: 22050000 Державний бюджет м. Сімферополя, пр 0002, в УДК в м. Сімферополі ГУ ДКУ в АР Крим, ЗКПО 34740405, МФО 824026) 29,50 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.