ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

№
15/20

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова
Б.М., -головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук
Л.Й.,

Ткаченко
Н.Г.

розглянувши
касаційну скаргу

АКАБ
"Україна" в особі ліквідатора ОСОБА_1, м. Київ

на
постанову  та рішення

від
23.10.2007 р. Київського апеляційного господарського суду  від 23.07.2007 р. господарського суду м.
Києва

у
справі

№
15/20 господарського
суду м. Києва

за
позовом

ЗАТ
"Ремонтно-будівельне управління "Галич",  м. Львів

до

АКАБ
"Україна", м. Київ

про

визнання
кредитором на суму 1 998,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача

Пенюк
Д.З., довір.;

відповідача

Загнітко
Н.Л., довір.

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ
"Ремонтно-будівельне управління "Галич" звернулося до суду з
позовною заявою до АКАБ "Україна" про визнання його кредитором АКАБ
"Україна" на суму 1 998,00 грн.

Рішенням
господарського суду м. Києва від 23.07.2007 р. (суддя Хоменко М.Г.) позовні
вимоги ЗАТ "Ремонтно-будівельне управління "Галич" задоволено та
зобов'язано ліквідатора АКАБ "Україна" внести зміни до затвердженого
реєстру вимог кредиторів, а саме включити ЗАТ "Ремонтно-будівельне
управління "Галич" до реєстру вимог кредиторів АКАБ
"Україна" на суму 1 998,00 грн. та віднести вказані вимоги до третьої
черги задоволення.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2007 р. (судді: Дзюбко
П.О. -головуючий, Дикунська С.Я., Сотніков С.В.) апеляційну скаргу АКАБ
"Україна" залишено без задоволення, а рішення господарського суду м.
Києва від 23.07.2007 р. -без змін.

Не
погоджуючись з винесеними судовими рішеннями, АКАБ "Україна" в особі
ліквідатора ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2007 р. і рішення господарського суду м. Києва
від 23.07.2007 р. та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

На думку заявника касаційної скарги,
судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми чинного законодавства.

Заслухавши
пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як
встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи,
предметом спору є грошові вимоги у сумі 1 998,00 грн., які платіжним дорученням
№ 373 від 26.06.2001 р. були перераховані ЗАТ "Ремонтно-будівельне
управління "Галич" (позивач у справі) на розрахунковий рахунок ТОВ
"Вапнярка", що знаходився у банківському відділенні АКАБ
"Україна" (відповідач у справі), але не були використані їх власником
внаслідок введення ліквідаційної процедури АКАБ "Україна".

Відповідно
до листа від 09.06.2003 р. № 25 ПП "Вапнярка", посилаючись на те, що
воно є правонаступником ТОВ "Вапнярка", повідомило регіонального
уповноваженого ліквідатора АКАБ "Україна", що надає згоду на визнання
ЗАТ "Ремонтно-будівельне управління "Галич" кредитором АКАБ
"Україна" на суму 1 998,00 грн. замість ТОВ "Вапнярка",
тобто уступає ЗАТ "Ремонтно-будівельне управління "Галич" право
вимоги з АКАБ "Україна" його заборгованості перед ТОВ
"Вапнярка".

Однак,
судом не було залучено ПП "Вапнярка" до участі у справі в якості
третьої особи та не з'ясовано факт його правонаступництва прав та обов'язків
ТОВ "Вапнярка" по спірним вимогам, що має істотне значення для
розгляду справи.

Крім
того, попередніми судовими інстанціями було встановлено, що листом від
03.12.2003 р. № 12-03/229 регіональний уповноважений ліквідатора АКАБ
"Україна" повідомив ЗАТ "Ремонтно-будівельне управління
"Галич", що кредитором АКАБ "Україна" на вказану суму було
визнано ТОВ "Вапнярка", а відповідно до поданої ЗАТ "Ремонтно-будівельне
управління "Галич" заяви про переуступку права вимоги його визнано
таким кредитором.

Проте,
листом від 26.04.2006 р. № 050/240/1329 ліквідатор АКАБ "Україна"
повідомив ЗАТ "Ремонтно-будівельне управління "Галич", що він не
є кредитором  АКАБ "Україна". У
зв'язку з чим, між вказаними особами виник даний спір.

На
підставі вказаного суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної
інстанції, керуючись ст. 93 Закону України "Про банки і банківську
діяльність", згідно якої ліквідатор складає перелік акцептованих ним вимог
для затвердження Національним банком України, дійшов висновку, що ліквідатором
відповідача в порушення вимог закону не включено акцептовані вимоги позивача до
реєстру вимог кредиторів.

Втім,
враховуючи, що в реєстрі вимог кредиторів АКАБ "Україна" кредитором
значиться ТОВ "Вапнярка" (а.с. № 124), висновок суду про необхідність
включення до цього реєстру ЗАТ "Ремонтно-будівельне управління
"Галич" на суму 1 998,00 грн.
не може бути визнаний правомірним.

Колегія
суддів погоджується з доводами касаційної скарги, що в такому випадку одні й ті
самі грошові вимоги будуть включені до реєстру вимог кредиторів АКАБ
"Україна" двічі.

У
зв'язку з чим, встановивши факт зміни осіб у зобов'язанні, суду необхідно було
внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів шляхом заміни кредитора
-ТОВ "Вапнярка" на нового кредитора -ЗАТ "Ремонтно-будівельне
управління "Галич".

При
цьому, колегія суддів відмічає, що виходячи з системного аналізу чинного
законодавства, внесення змін до реєстру вимог кредиторів у зв'язку з уступкою
права вимоги не може мати місце у справі про банкрутство, якщо такий реєстр
затверджує суд.

У
зв'язку з тим, що у процедурі банкрутства банку реєстр вимог кредиторів
затверджується не судом, тому жодних обмежень щодо уступки права вимоги Законом
України "Про банки і банківську діяльність" не встановлено.

На
підставі наведеного не можна дійти висновку, що судами першої та апеляційної
інстанцій повно та всебічно досліджено всі обставини справи та зроблено
відповідаючий чинному законодавству висновок щодо позовних вимог.

За
таких обставин справи винесені у справі судові рішення не можуть бути визнанні
законними та обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню, а справа
-направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

З
урахуванням викладеного та керуючись положеннями Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 88
- 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 43,
1115, 1117, 1119 -11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу в особі ліквідатора
ОСОБА_1  задовольнити частково.

2.          Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2007 р. та рішення господарського суду м. Києва
від 23.07.2007 р. у справі № 15/20 скасувати.

3.          Справу № 15/20 передати на
новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко