ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.08 Справа № 16/203/08

Ніколаєнко Р.А.

За позовом Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м.Київ

до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Мелітопольгаз”, м.Мелітополь Запорізької області

про стягнення 1222200,00 грн. штрафу

Суддя Ніколаєнко Р.А.

Представники сторін:

від позивача - Єнік Є.В. (дов.246/10 від 29.12.2007)

від відповідача – Жейнова А.І. (дов.2 від 08.01.2008)

СУТЬ СПОРУ:

ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” заявлено позов про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації “Мелітопольгаз” 1222200,00 грн. штрафних санкцій за невиконання умов договору.

Ухвалою господарського суду від 05.08.2008 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 16/203/08 з призначенням судового засідання на 25.09.2008. Ухвалою від 25.09.2008 розгляд справи відкладався до 02.10.2008. В засіданні 02.10.2008 оголошувалася перерва до 06.10.2008. Ухвалою виконуючого обов’язки голови господарського суду відповідно до ч.3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору продовжено до 05.11.2008. Ухвалою суду від 06.10.2008 розгляду справи було відкладено до 28.10.2008. В засіданні 28.10.2008 за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позов, заснований ним на положеннях ст.ст.525, 526, 599, 611 Цивільного кодексу України та укладеному сторонами договорі № 04/01-834 про користування державним майном, яке підлягає приватизації, від 28.12.2001. На обґрунтування позову пояснив, що за цим договором позивач надає право відповідачу використовувати відрахування на відновлення та розвиток майна в розмірах та на цілі, визначені річними планами відновлення та розвитку майна. Відповідно до умов договору відповідач за результатами звіту за 2007 рік був зобов’язаний здійснити відрахування на відновлення та розвиток майна на виконання плану в розмірі 722000,00 грн., однак фактично на виконання плату здійснив відрахування в розмірі 160900,00 грн., а решту витрат в сумі 611100,00 грн. здійснено позапланово. За невиконання (неповне виконання) плану відновлення та розвитку майна договором передбачена сплата штрафу у розмірі двократної суми недовиконання плану, на підставі чого позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф в подвійному розмірі недовиконаного плану, що склало 1222200,00 грн. (611100,00 грн. х 2).

Відповідач проти позову заперечив, про що представив суду відзив на позовну заяву. Вказав на те, що ухвалою від 20.08.2003 господарським судом Запорізької області порушено провадження у справі № 25/55 про банкрутство ВАТ “Мелітопольгаз” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а згідно зі ст.12 Закону України “про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів). Відповідач просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши присутніх в засіданні представників сторін, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з нижчевикладеного.

Встановлено, що 28.12.2001 сторонами у справі було укладено договір № 04/01-834 про користування державним майном, яке не підлягає державній приватизації (далі –Договір), відповідно до якого позивач (Компанія) надав, а відповідач (Користувач) прийняв у тимчасове користування на умовах, визначених цим Договором, державне майно, яке не підлягає приватизації і використовується для забезпечення транспортування та розподілу природного газу.

За умовами Договору (ст.4 п.п.4.4.1, 4.4.6) відповідач зобов’язався використовувати майно тільки за його цільовим призначенням та відповідно до умов Договору, забезпечуючи ефективне використання і відновлення майна, а також надавати Компанії в терміни, визначені для подання фінансової звітності, щоквартальну та річну звітність про нарахування та використання коштів на розвиток майна та амортизаційних відрахувань.

Відповідно до ст.5 Договору отримані від користування майном доходи належать Користувачу за винятком відрахувань на розвиток майна та амортизаційних відрахувань. Відрахування на розвиток майна здійснюється у розмірі, що складає 50% чистого прибутку, отриманого від використання майна Користувачем протягом року, і який залишається після сплати податків та обов’язкових зборів, але не менше 4% його залишкової вартості. Відрахування на розвиток майна спрямовуються Користувачем виключно на капітальні вкладення на відновлення та розвиток майна в розмірах, визначених річними планами, які затверджені Компанією. Кошти, використані Користувачем на цілі, не передбачені річними планами і не узгоджені з Компанією, в розрахунки з Компанією не враховуються.

Пунктом 6.6 Договору передбачено, що у випадку нецільового використання коштів Користувач у місячний термін з дати виявлення нецільового використання коштів сплачує на користь Компанії штраф у двократному розмірі суми, по якій допущене нецільове використання, з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до плану відновлення на розвитку майна на 2007 рік відповідач був зобов’язаний здійснити відрахування на відновлення на розвиток майна у сумі 772000,00 грн., однак, згідно звіту про виконання Договору про користування державним майном за 2007 рік відповідач здійснило відрахування на виконання затвердженого плану лише у розмірі 160900,00 грн. Решту витрат - 611100,00 грн. було здійснено позапланово, на цілі, не передбачені планом, тому ця сума в розрахунки з Компанією не врахована.

На підставі п.6.6 Договору, зміст якого наведено вище, позивач нарахував відповідачу штраф, розмір якого склав 1222200,00 грн., та заявив цю суму до стягнення в судовому порядку.

Проте, нарахування позивачем штрафних санкцій у даному випадку є неправомірним внаслідок такого.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.08.2003 порушено провадження у справі № 25/55 про банкрутство ВАТ “Мелітопольгаз” –відповідача у даній справі, відповідно до Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон) введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з ч.7 ст.12 Закону дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

На сьогоднішній день провадження у справі про банкрутство ВАТ “Мелітопольгаз” триває на стадії застосування щодо ВАТ “Мелітопольгаз” процедури розпорядження майном боржника.

Приписами ч.4 ст.12 Закону встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, між іншим, не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань.

Слід зауважити, що ч.4 ст.12 Закону визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не нараховується неустойка та не застосовуються інші санкції, і цей проміжок часу лише відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів і ніяк не пов’язаний з його суттю.

За таких обставин, оскільки вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій заявлені під час дії мораторію, що суперечить ст.12 Закону, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Суддя Р.Ніколаєнко

Рішення підписано 03.11.2008.