СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

14 квітня 2008 року

Справа № 2-25/6260-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії головуючого судді                                                  Борисової Ю.В. ,

суддів                                                                      Гонтаря В.І. ,

Голика В.С. ,

секретар судового засідання                     Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Лісовський А.В., дов. № 9 від 17.03.2008 р. (Товариство з обмеженою відповідальністю "Крим-Газ-Нафта-Інвест");

позивача: Трошин Б.А., директор (Товариство з обмеженою відповідальністю "Крим-Газ-Нафта-Інвест");

відповідача: Афанасьєв М.С., дов. № 17576/10/10-0 від 18.10.2007 р. (Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної Республікі Крим);

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республікі Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Маргарітов М.В.) від 21.03.-10.04.2006 р. по справі № 2-25/6260-2006А

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Крим-Газ-Нафта-Інвест" (пр. Леніна, 56,Євпаторія,97404)

до Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республікі Крим (вул. Дм.Ульянова, 2/40,Євпаторія,97416)

про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення та рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.03-10.04.2006 р. по справі № 2-25/6260-2006А задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Крим-Газ-Нафта-Інвест" до Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим, правонаступником якої є Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим, про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись з вказаним судовим актом, Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, а саме, суд неправильно застосував норми статей 3 та 9 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у галузі торгівлі, громадського харчування та послуг”, що призвело до прийняття незаконного рішення у справі.

10 квітня 2008 року на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Крим-Газ-Нафта-Інвест" надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 14 квітня 2008 року, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі судді Сотула В.В. та з метою дотримання графіку розгляду справ, суддю Сотула В.В. замінено на суддю Голика В.С.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статі 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Крим-Газ-Нафта-Інвест” зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності-юридична особа виконкомом Євпаторійської міської ради 14.04.1995 р. й поставлено на облік як платник податків в Державній податковій інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2005 року Державною податковою інспекцією в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим була проведена перевірка контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері наявного і безготівкового обороту сервісного центру товариства з обмеженою відповідальністю „Крим-Газ-Нафта-Інвест”.

За результатами перевірки складений акт №002301 від 02 серпня 2005 року, відповідно до якого співробітниками податкової інспекції були виявлені порушення пункту 1 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг”, яким передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані в установленому порядку і переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, які підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих в установленому порядку рахункових книжок.

08 серпня 2005 року на підставі вказаного акту перевірки податковою інспекцією було винесено податкове повідомлення-рішення № /0 з сумою застосованих фінансових санкцій у розмірі 19485,50 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його. За наслідками розгляду скарги, 11 жовтня 2005 року податковою інспекцією було винесено рішення вих. № 8086/10/23-3, яким податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим №/0 від 08.08.2005 р. залишено без змін, а скарга товариства з обмеженою відповідальністю „Крим-Газ-Нафта-Інвест” без задоволення.

На податкове повідомлення-рішення №/0 від 08.08.2005 р. позивач подав скаргу до Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим, за наслідками розгляду якої податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим №/0 від 08.08.2005 р. і №8086/10/23-3 від 11.10.2005 р. залишені без задоволення.

14 грудня 2005 року Державною податковою інспекцією в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим було винесено рішення про застосування фінансових санкцій № /2 у розмірі 19 485,50 грн.

Скарга позивача на вказане рішення Державною податковою адміністрацією України 26 січня 2006 року вих. №598/6/25-0415 залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки - без змін.

Вказані обставини з’явилися підставою для звернення товариства з обмеженою відповідальністю „Крим-Газ-Нафта-Інвест” до господарського суду з позовом про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши вимоги апеляційної скарги, заслухавши доводи й заперечення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено, у відповідності до Статуту товариства з обмеженою відповідальністю „Крим-Газ-Нафта-Інвест” основними видами його діяльності є: - технічне обслуговування і ремонт комп'ютерної техніки;

- консультації з питань інформатизації;

- оптова торгівля офісною технікою і устаткуванням;

- спеціалізована роздрібна торгівля комп'ютерами і стандартним програмним забезпеченням та пристроями для зчитування інформації з каналів зв'язку.

Пунктом 1 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у і торгівлі, громадського харчування і послуг” від 01.06.2000 р. №1776-111 (далі за текстом –Закон) передбачений обов'язок проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані в установленому порядку і переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, які підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим законом, із застосуванням зареєстрованих в установленому порядку розрахункових книжок суб’єктами підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в наявній або готівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів і тому подібне) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг.

Згідно із абз.3 статті 2 Закону розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документу щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до абз.14 статті 2 Закону розрахунковим вважається документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно із абз.24 статті 2 Закону місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Статтею 10 Закону передбачено, що перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книжок обліку розрахункових операцій, а також граничний розмір річного обсягу розрахункових операцій з продажу товарів (надання послуг), при перевищенні якого застосування реєстраторів розрахункових операцій є обов'язковим, встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики і Державної податкової адміністрації України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2000 р. №1336 „Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг” затверджений перелік окремих форм і умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок і книг обліку розрахункових операцій.

Абзацом 4 пункту 11 названої Постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються при наданні послуг в тому числі радіоелектронної апаратури, побутових машин і приладів структурними підрозділами підприємств і суб'єктами підприємницької діяльності.

Пункт 2 статті 9 Закону передбачає, що реєстратори розрахункових операцій і розрахункові книжки не застосовуються при виконанні всіх банківських операцій (окрім операцій з купівлі-продажу іноземної валюти).

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі первинної скарги товариство з обмеженою відповідальністю „Крим-Газ-Нафта-Інвест” вказувало, що на підприємстві відсутнє місце, в якому зберігаються наявні грошові кошти, оскільки всі розрахунки підприємства з іншими особами здійснюються виключно в безготівковій формі.

На підставі укладеного договору №82 від 02.11.2003 р. з Євпаторійською філією Приватбанку при обслуговуванні клієнтів позивач здійснював розрахунки за товари (послуги) за допомогою банківських платних карток, перелік яких вказаний в додатку до договору. Підприємство відповідно до умов договору приймає до оплати за товари і послуги як платіжний засіб картки, банк забезпечує обробку сліпів і перелік засобу для відшкодування проведених транзакцій на поточний рахунок підприємства.

Відповідно до пункту 2 вказаного договору банк-еквайєр - уповноважений банк, який проводить авторизацію, прийом і обробку сліпів і бере на себе проведення розрахунків з підприємством по довершених транзакціях. Сліп (квитанція) - документ, підтверджуючий здійснення транзакції, який містить в собі інформацію про параметри операції, дату, а також дані, які дають можливість ідентифікувати карту і підприємство.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи і переказ грошей в України»від 05.04.2001р. №2346-III еквайрінг - діяльність по технологічному, інформаційному обслуговуванню торговців і виконання розрахунків з ними по операціях, які здійснені із застосуванням спеціальних платіжних засобів.

Постановою Правління Національного банку України „Про затвердження Правил Національної системи масових електронних платежів” від 10.12.2004 р. № 620 учасниками названої системи є, окрім банків, також і підприємства торгівлі і сфери послуг.

Отже, послуги з еквайрінгу надаються не тільки банками, але і іншими господарюючими суб'єктами, яким банк-емітент передає право здійснення розрахунків із споживачами через систему пластикових карт за договором, що в даному випадку й встановив суд.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Державною податковою інспекцією в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим неправомірно застосовано фінансові санкції податковими повідомленнями - рішеннями № 0 від 08.08.2005р., № 2 від 14.12.2005р., 02222303 від 06.02.2006р. у сумі 19485,50грн., що є підставою для визнання їх нечинними.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що суд невірно застосував норми статей 3 та 9 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у галузі торгівлі, громадського харчування та послуг”, судовою колегією вважаються хибними, не підкріпленими належними доказами. Постанова суду першої інстанції прийнята на підставі вимог чинного законодавства, суд вірно застосував норми Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у галузі торгівлі, громадського харчування та послуг”, якими регулюються спірні відносини сторін у справі.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що постанова у справі прийнята при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим, які викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 195, 198 (пункт 1), 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.03.-10.04.2006 р. по справі № 2-25/6260-2006А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної за наслідками перегляду набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді