ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.08                                                                                           Справа№ 10/3А

За позовом : Львів, Товариство з обмеженою відповідальністю „Біля Універмагу”

До відповідача : Львівська міська рада , м. Львів

Про : встановлення постійного земельного сервітуту

Суддя : Довга О.І.

Секретар : Яремчук С.М.

Представники :

від позивача : Рісний М.Б. - довіреність № 3 від 10.01.2008 року

від відповідача : Бондаренко М.І. - довіреність 1.7 вих.-58 від 02.02.2007 р.

Представникам роз’яснені права та обов’язки передбачені ст.ст. 49-59 КАС України, підстави та право відводу судді –ст. 27 КАС України, та секретаря судового засідання –ст. 29 КАС України.

Заяв та клопотань про відвід судді та секретаря судового засідання не подано.

Суть спору :

До господарського суду звернулось ТзОВ „Біля Універмагу” з позовними вимогами до Львівської міської ради про встановлення постійного земельного сервітуту.

У попередньому судовому засіданні, яке відбулось 30.01.2008 року позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у попереднє судове засідання повноважного представника не направив, причини неявки не повідомив, вимог ухвали суду від 15.01.2008 року не виконав, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними у справі доказами.

В судовому засіданні 12 лютого 2008 року позивач надав суду усні пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав.

Свій позов ТзОВ „Біля Універмагу” обґрунтувало наступним чином:

На підставі Ухвали Львівської міської ради від 12.06.2003 року № 511 укладено Договір про земельний сервітут від 13.06.2003 року між Львівською міською радою та ТзОВ „Біля Універмагу" на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку за адресою: м.Львів, вул. Княгині Ольги, 106.

Договір про земельний сервітут зареєстровано у Львівській міській раді за №Ф-с-001 13 червня 2003 року. Таким чином, право земельного сервітуту ТзОВ „Біля Універмагу” на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку було встановлено на договірних засадах за взаємною згодою сторін в результаті вільного волевиявлення Львівської міської ради та ТзОВ „Біля Універмагу”.

На момент розгляду даної справи Ухвала Львівської міської ради від 12.06.2003 року № 511 та укладений на підставі цієї ухвали Договір про земельний сервітут від 13.06.2003 року між Львівською міською радою та ТзОВ „Біля Універмагу" на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку за адресою: м.Львів, вул. Княгині Ольги, 106 є чинними.

Розпорядженням Франківської районної адміністрації №1546 від 14.11.03 року споруді ринку ТзОВ „Біля Універмагу” присвоєно поштовий номер 59 В на вул. Володимира Великого. Додатком від 21 січня 2004 року до Договору про земельний сервітут внесено зміни до вказаного договору у зв'язку зі зміною адреси споруди змінено адресу земельної ділянки.

Пунктом 3.2 Договору про земельний сервітут від 13 червня 2003 року встановлювалась плата за земельний сервітут в розмірі 56839,56 грн. в рік, що вноситься щомісячно рівними частинами. ТзОВ „Біля Універмагу" належним чином сплачувало вказану плату і не заперечує проти цього обов'язку.

Відповідно до статті 98 земельного кодексу України земельні сервітути можуть бути постійними і строковими.

На момент встановлення строкового земельного сервітуту на 5 років та укладення Договору про земельний сервітут від 13.06.2003 року ТзОВ „Біля Універмагу” не було власником торгового павільйону міні-ринку, а тому постійний земельний сервітут для обслуговування ринку не міг бути встановлений. ТзОВ „Біля Універмагу" набуло право власності на площадку(споруду) нежитловою площею 1379,3 кв.м, в межах першого поверху якої розташований павільйон міні-ринку загальною площею 1193,6 кв.м, що знаходиться за адресою : місто Львів, вул. Володимира Великого, № 59 „б” на підставі Договору купівлі-продажу від 03 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Котарською А.Т. 04 липня 2007 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” видано ТзОВ „Біля Універмагу” витяг про реєстрацію права власності на підставі вказаного Договору купівлі-продажу від 03 липня 2007 року. 04 жовтня 2007 року Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради видано Свідоцтво про право власності ТзОВ „Біля Універмагу” на площадку(споруду) під літерою „Ібп” загальною площею 1379,3 кв.м ( в межах першого поверху площадки(споруди) влаштовано торговий павільйон міні-ринку загальною площею 1193,6 кв.м., розташовану в м.Львові на вул. Володимира Великого, 59 „В”. Поштовий номер 59 „В” присвоєно споруді ринку на підставі розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1546 від 14.11.2003 року.

Крім того, ТзОВ „Біля Універмагу” придбало у власність за Договором купівлі-продажу нежитлових приміщень шляхом викупу від 09 жовтня 2007 року, укладеним з Управлінням майном комунальної власності Львівської обласної ради, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є., сусідні зі спорудою та павільйоном міні-ринку ТзОВ „Біля Універмагу” нежитлові приміщення загальною площею 233,9 кв.м. Відповідно до листа ОКП ЛОР „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" № 370 від 13.12.2007 року вказані приміщення є одноповерховою, окремо стоячою будівлею. Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради видано свідоцтво про право власності на будівлю під літерами Б,В,Г,Д загальною площею 233,9 кв.м, яка знаходиться у місті Львові на вул. Княгині Ольги, 106.

Право власності має постійний характер, не має і не може мати заздалегідь установленого строку його чинності. Торговий павільйон міні ринку було придбано ТзОВ „Біля Універмагу” у власність, а тому, враховуючи цільове призначення цього павільйону, він може використовуватись як міні-ринок постійно, протягом невизначеного строку, який неможливо передбачити заздалегідь.

У зв'язку з цим є підстави встановити постійний земельний сервітут, передбачений статтею 98 Земельного кодексу України та внести відповідні зміни до Договору про земельний сервітут від 13.06.2003 року.

Законність та можливість встановлення земельного сервітуту для обслуговування ринку підтверджена Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 6 грудня 2006 року у справі № 1/316-18/204, одним із відповідачів у якій поряд з ТзОВ „Біля Універмагу” виступала і Львівська міська рада. В цій ухвалі зокрема зазначено, що помилковим є висновок про те, що ст.99 Земельного кодексу України не передбачено такого виду земельного сервітуту як використання земельної ділянки для обслуговування ринку. Крім того в ухвалі вказано, що наведений у ст.99 Земельного кодексу України перелік видів права земельного сервітуту не є вичерпним.

14.08.2007 року ТзОВ „Біля Універмагу" звернулось до Львівської міської ради з заявою про заміну існуючого строкового земельного сервітуту ТзОВ „Біля Універмагу" на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку за адресою: м.Львів, вул. Княгині Ольги, 106, на постійний земельний сервітут на вказану земельну ділянку та пропонувало внести відповідні зміни до Договору про земельний сервітут від 13.06.2003 року.

Однак Львівська міська рада своїм листом № 2-11478-вх від 06.09.2007 року відхилила заяву ТзОВ „Біля Універмагу". При цьому Львівська міська рада посилається на те, що площадку, в межах першого поверху якої розташовано торговий павільйон міні-ринку ТзОВ „Біля Універмагу", не можна вважати об'єктом нерухомого майна, оскільки вона не є капітальною спорудою, а є збірно-розбірною конструкцією. Таке твердження не відповідає дійсності, оскільки на вказане майно видано ОКП ЛОР „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Крім того, ОКП ЛОР „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" видало ТзОВ „Біля Універмагу” технічний паспорт на нерухоме майно, який засвідчує, що площадка(споруда), в межах першого поверху якої розташовано торговий павільйон міні-ринку, є нерухомим майном, капітальною спорудою. Реєстрація права власності ТзОВ „Біля Універмагу” на нерухоме майно –площадку (споруду), в межах першого поверху якої розташовано торговий павільйон міні-ринку, ніким не скасована і не оспорена. З огляду на це у Львівської міської ради відсутні будь-які правові та фактичні підстави стверджувати, що це майно не може вважатись нерухомим майном.

ТзОВ „Біля Універмагу" набуло право власності на площадку(споруду) нежитловою площею 1379,3 м.кв.(в межах 1-го поверху площадки(споруди) влаштовано торговий павільйон міні-ринку загальною площею 1193,6 кв.м).

Відповідно до статті 100 Земельного кодексу України власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Вказаною статтею також передбачено можливість встановлення земельного сервітуту за рішенням суду.

Оскільки Львівська міська рада відмовила у задоволенні заяви ТзОВ „Біля Універмагу” ТзОВ „Біля Універмагу” вважає, що за таких обставин є підстави для встановлення сервітуту у судовому порядку.

Плата за земельний сервітут була визначена Пунктом 3.2 Договору про земельний сервітут від 13 червня 2003 року в розмірі 56839,56 грн. в рік, що вноситься щомісячно рівними частинами. ТзОВ „Біля Універмагу" погоджується сплачувати зазначену плату і надалі за користування постійним земельним сервітутом.

Відповідно до уточнень до позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Біля Універмагу” про становлення постійного земельного сервітуту позивач просить : встановити постійний сервітут ТзОВ „Біля Універмагу” на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку за адресою : м. Львів, вул. Володимира Великого, 59 „В” на вказану земельну ділянку на платній основі в розмірі 56839,56 грн. на рік, що вноситься щомісячно рівними частинами.

Відповідач заперечив позовні вимоги ТзОВ „Біля Універмагу”, вважає їх безпідставними, просить відмовити в їх задоволенні виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до виключної компетенції сільських, селищних міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень місцевих рад належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності. Згідно ст. З Закону України "Про планування і забудову територій" планування і забудова окремих земельних ділянок, що належать на праві власності чи праві користування здійснюється їх власниками чи користувачами у встановленому законодавством порядку. Планування територій здійснюється відповідними органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Договір про земельний сервітут, на який покликається позивач, був виданий на підставі ухвали Львівської міської ради від 12.06.2003р. № 511 "Про користування земельною ділянкою ТзОВ "Біля Універмагу" на вул. Кн. Ольги, 106 у м. Львові", згідно пункту 1 якої, передбачалося передача згаданої земельної ділянки ТзОВ "Біля Універмагу" у строкове сервітутне землекористування терміном на 5 років для обслуговування ринку.

Однак, дана ухвала була прийнята в результаті розгляду відповідного звернення ТзОВ "Біля Універмагу" та враховуючи рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.03.2003р. № 233 "Про надання тимчасового дозволу на розміщення ринку на вул. Кн. Ольги. 106". Тобто наведеними вище актами органу місцевого самоврядування передбачалося влаштування на даній земельній ділянці лише тимчасового ринку для реалізації сільськогосподарської продукції. З цією метою за згодою сторін було обрано форму строкового (терміном на 5 років), платного користування земельною ділянкою на умовах договору про земельний сервітут.

Відповідно до п. З ст. 98 ЗК України встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Земельна ділянка на вул. Кн. Ольги, 106 у м. Львові, в тому числі та щодо якої укладеного даний договір земельного сервітуту, відноситься до земель перспективної житлової та громадської забудови.

Приймаючи вищевказану ухвалу від 12.06.2003р. № 511 та укладаючи на її підставі договір строкового земельного сервітуту Львівська міська рада виходила з тих позицій, що функціонування ринку матиме тимчасовий характер.

Той факт, що ТзОВ "Біля Універмагу" набуло право власності на площадку (споруду), в межах першого поверху якої розташовано торговий павільйон міні-ринку, та зареєструвало його в обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" вважаємо наслідком незаконних дій органу державної реєстрації, що не дає підстав для внесення змін до існуючого договору про земельний сервітут, укладеного 13.06.2003 року та зареєстрованого у Львівській міській раді, або встановлення постійного земельного сервітуту на підставі рішення суду.

Згідно чинного законодавства України, площадку, в межах першого поверху якої розташовано торговий павільйон міні-ринку ТзОВ "Біля Універмагу" не можна вважати об’єктом нерухомого майна, оскільки вона не є капітальною спорудою згідно вимог Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Державних будівельних норм та правил (ДБН), влаштована без дозволу на будівництво, погодженого проекту, дозволу на виконання будівельних робіт, прийняття в експлуатацію. Дана площадка є об’єктом благоустрою, розташованим на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади м. Львова, що тимчасово використовується для функціонування міні-ринку. Об’єкт (споруда) торгового павільйону, що розташований на території цього міні-ринку не є об’єктом нерухомості, а є тимчасовою збірно-розбірною спорудою, перехід права власності на яку не тягне за собою можливості переходу права власності на земельну ділянку чи спонукання власника землі до укладення договору постійного земельного сервітуту.

Крім того, відповідач вважає, що позивач не набув права постійного земельного сервітуту. Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно із статтею 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідач посилається на те, що заява ТзОВ «Біля Універмагу»щодо внесення змін до земельного сервітуту, на яку покликається позивач, була розглянута та надана відповідь Львівським міським головою, а не Львівською міською радою. Відповідно до статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” повноваження щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Львівська міська рада не відмовляла позивачу у задоволенні його заяви.

Відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін господарський суд встановив наступне.

Ухвалою Львівської міської ради „Про користування земельною ділянкою ТзОВ „Біля Універмагу” на вул. Княгині Ольги,106 у м.Львові” від 12.06.2003 року №511 передано Товариству з обмеженою відповідальністю „Біля Універмагу” відповідно до поданих документів, у строкове сервітутне землекористування терміном на 5 років земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 0,5403 га на платній основі у розмірі орендної плати(в тому числі під обмеженнями –проїзди, площею 0,0548 га без права закриття) на вул.. Княгині Ольги, 106 для обслуговування ринку, на Товариство з обмеженою відповідальністю „Біля Універмагу” покладено обов’язок в місячний термін укласти з Львівською міською радою договір сервітутного землекористування і зареєструвати його у Львівській міській раді.

13.06.2003 року укладено Договір про земельний сервітут між Львівською міською радою та ТзОВ „Біля Універмагу" на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку за адресою: м.Львів, вул. Княгині Ольги, 106.

Договір про земельний сервітут зареєстровано у Львівській міській раді за №Ф-с-001 13 червня 2003 року. Таким чином, право земельного сервітуту ТзОВ „Біля Універмагу” на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку було встановлено на договірних засадах за взаємною згодою сторін в результаті вільного волевиявлення Львівської міської ради та ТзОВ „Біля Універмагу”.

У судовому засіданні відповідач усно заперечив чинність Договору про земельний сервітут від 13.06.2003 року, посилаючись на те, вказаний договір не був зареєстрований відповідно до пункту 5 Указу Президента України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно” №666/99 від 16 червня 1999 року. Таке твердження є безпідставним з огляду на те, що зазначений указ не вступив в дію у зв’язку з тим, що Постановою Верховної Ради України від 07.07.1999 року відхилено проект Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно”, поданий на розгляд Верховної Ради України. Відповідно до пункту 4 розділу ХV „Перехідні положення” Конституції України такий указ Президента України вступає в дію тільки за умови, якщо протягом тридцяти календарних днів з дня подання законопроекту (за винятком днів міжсесійного періоду) Верховна Рада України не прийме закон або не відхилить поданий законопроект більшістю від її конституційного складу, і діє до набрання чинності законом, прийнятим Верховною Радою України з цих питань.

Таким чином, на момент розгляду та вирішення даної справи діє договір про земельний сервітут на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку за адресою: м.Львів, вул. Княгині Ольги, 106, позивачем сплачується на користь відповідача плата за земельний сервітут 56839,56 грн. на рік, що вноситься щомісячно рівними частинами. Договір про земельний сервітут від 13.06.2003 року відповідачем не оспорювався.

Відповідно до пункту 4.1 Договору про земельний сервітут від 13.06.2003 року земельний сервітут встановлено для обслуговування ринку.

На момент прийняття Ухвали Львівської міської ради № 511„Про користування земельною ділянкою ТзОВ „Біля Універмагу” на вул. Княгині Ольги,106 у м. Львові” від 12.06.2003 року №511 ТзОВ „Біля Універмагу” не було власником торгового павільйону міні-ринку.

На підставі Договору купівлі-продажу від 03 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Котарською А.Т., ТзОВ „Біля Універмагу" набуло право власності на площадку(споруду) нежитловою площею 1379,3 кв.м, в межах першого поверху якої розташований павільйон міні-ринку загальною площею 1193,6 кв.м, що знаходиться за адресою : місто Львів, вул. Володимира Великого, № 59 „б”.

04 липня 2007 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” видано ТзОВ „Біля Універмагу” витяг про реєстрацію права власності на підставі вказаного Договору купівлі-продажу від 03 липня 2007 року. 04 жовтня 2007 року Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради видано Свідоцтво про право власності ТзОВ „Біля Універмагу” на площадку(споруду) під літерою „Ібп” загальною площею 1379,3 кв.м(в межах першого поверху площадки(споруди) влаштовано торговий павільйон міні-ринку загальною площею 1193,6 кв.м., розташовану в м.Львові на вул. Володимира Великого, 59 „В”. Поштовий номер 59 „В” присвоєно споруді ринку на підставі розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1546 від 14.11.2003 року. Таким чином, твердження відповідача, що павільйон міні-ринку не є капітальною спорудою, а є збірно-розбірною конструкцією, повністю спростовується наявними у справі доказами, які вказують на те, що вказаний об’єкт є нерухомим майном. Правомірність реєстрації права власності за позивачем на павільйон міні-ринку відповідачем не оспорювалась. Та обставина, що реєстрація права власності на торговий павільйон міні-ринку є результатом незаконних дій Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”,, на яку покликається відповідач, не підтверджується жодними доказами.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідач не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

ТзОВ „Біля Універмагу” придбало також у власність за Договором купівлі-продажу нежитлових приміщень шляхом викупу від 09 жовтня 2007 року, укладеним з Управлінням майном комунальної власності Львівської обласної ради, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є., сусідні зі павільйоном міні-ринку ТзОВ „Біля Універмагу” нежитлові приміщення загальною площею 233,9 кв.м. Відповідно до листа ОКП ЛОР „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" № 370 від 13.12.2007 року вказані приміщення є одноповерховою, окремо стоячою будівлею. Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради видано свідоцтво про право власності на будівлю під літерами Б,В,Г,Д загальною площею 233,9 кв.м, яка знаходиться у місті Львові на вул. Княгині Ольги, 106.

14.08.2007 року ТзОВ „Біля Універмагу" звернулось до Львівської міської ради з заявою про заміну існуючого строкового земельного сервітуту ТзОВ „Біля Універмагу" на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку за адресою: м.Львів, вул. Княгині Ольги, 106, на постійний земельний сервітут на вказану земельну ділянку та пропонувало внести відповідні зміни до Договору про земельний сервітут від 13.06.2003 року.

Листом № 2-11478-вх від 06.09.2007 року за підписом міського голови, надрукованому на бланку Львівської міської ради, заяву ТзОВ „Біля Універмагу" було відхилено з тих підстав, що Львівською міською радою передбачалось влаштування на земельній ділянці лише тимчасового ринку, а також, що павільйон міні-ринку ТзОВ „Біля Універмагу” не є нерухомим майном. В якості додатків до заяви ТзОВ „Біля Універмагу” подало Витяг про реєстрацію права власності ТзОВ „Біля Універмагу” на площадку(споруду) нежитловою площею 1379,3 кв.м, в межах першого поверху якої розташований павільйон міні-ринку загальною площею 1193,6 кв.м. Відповідно до пункту 3 статті 42 Закону України „Про місцеве самоврядування” міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради. До порядку денного сесій Львівської міської ради питання про розгляд заяви ТзОВ „Біля Універмагу” не вносилось, незважаючи на те, що з моменту звернення ТзОВ „Біля Універмагу” пройшло понад 5 місяців.

Пунктом 9 статті 123 ЗК України встановлено : рішення про відмову у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою.

Вказаним пунктом також передбачено, що відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 98 Земельного кодексу встановлено : право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими(п.2 ст. 98 ЗК України). Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею(п.3 ст.98 ЗК України).

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі(особистий сервітут)(п.1 ст.100 ЗК України).

Вирішуючи даний спір судом також взято до уваги Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 6 грудня 2006 року у справі № 1/316-18/204, у якій стверджується про можливість встановлення земельного сервітуту ТзОВ „Біля Універмагу” для обслуговування ринку, а також зазначено, що наведений у ст.99 Земельного кодексу України перелік видів права земельного сервітуту не є вичерпним. Таким чином, вказаною Ухвалою було підтверджено правомірність встановлення земельного сервітуту для ТзОВ „Біля Універмагу”.

Чинним Договором про земельний сервітут від 13 червня 2003 року передбачено плату за земельний сервітут. Відповідно до пункту 3 статті 101 ЗК України власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом.

Львівською міською радою заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Львівське міське управління земельних ресурсів, оскільки об’єктом спору у даній справі є земельна ділянка комунальної власності територіальної громади м. Львова, яка знаходиться на вул. Кн. Ольги, 106 у м. Львові площею 0, 5403 га., а в матеріалах справи не має жодних доказів, які б підтверджували наявність чи відсутність обмежень та обтяжень даної земельної ділянки правами третіх осіб.

Суд відмовив відповідачу в задоволенні заявленого клопотання з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 53 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Клопотання про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Львівського міського управління земельних ресурсів не підлягає задоволенню у зв’язку з тим, що відповідач у своєму клопотанні не обґрунтував, яким саме чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов’язки Львівського управління земельних ресурсів. Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача суд також врахував ту обставину, що земельна ділянка на даний момент вже надана позивачу у сервітутне користування, а тому предметом спору є не сама земельна ділянка, як про це стверджує відповідач, а строк користування нею.

Враховуючи те, що позивачем сплачено не 3,40 грн. судового збору, а 85,00 грн, зайво сплачена в державний бюджет сума в розмірі 81,60 грн. підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст..ст.17,48,69,71,122-124,138-140,151-154,162,163, п.6 розділу VІІ „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задоволити повністю.

2.          Встановити постійний земельний сервітут ТзОВ „Біля Універмагу” на земельну ділянку площею 0,5403 га для обслуговування ринку за адресою : м.Львів, вул. Володимира Великого, 59 В, на вказану земельну ділянку на платній основі в розмірі 56839,56 грн. на рік, що вноситься щомісячно рівними частинами.

3.          Позивачу видати довідку на повернення помилково сплаченого судового збору в розмірі 81,60 грн.

Суддя                                                                                                     Довга О.І.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова вступає в законну силу відповідно до ст.254 КАС України, після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Главою І „Апеляційне провадження” Розділу ІV КАС України.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України –з дня складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.