ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2008 р.

Справа № 9/70.

За позовом Військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах Міністерства оборони України - КЕВ м.Чернівці

До товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркомплектплюс»м. Чернівці

Про стягнення заборгованості –17751,20 грн.

Суддя М.І.Ніколаєв

Представники:

Від позивача: Гідора Н.М. представник, довіреність №1343 від 23.09.2008 року.

Від відповідача: не з‘явився

Від військового прокурора - Фуштей І.М. пом. прокурора

СУТЬ СПОРУ: Військовий прокурор Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах Міністерства оборони України - КЕВ м.Чернівці звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркомплектплюс»м. Чернівці про стягнення заборгованості з орендної плати за травень –липень 2008 року у сумі 17751,20 грн., у тому числі 3723,69 грн. пені.

Ухвалою суду від 11.09.2008 року порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 24.09.2008 року.

Ухвалами суду від 24.09.2008 року, 03.10.2008 року та 20.10.2008 року розгляд справи неодноразово відкладався.

У судовому засіданні 03.11.2008 року оголошено перерву до 06.11.2008 року.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак у судове засідання 06.11.2008 року не з'явився, хоча у судовому засіданні 03.11.2008 року в усній формі позов визнав та повідомив про сплату суми боргу.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2005 року між позивачем та ТОВ «Інтеркомплектплюс»укладено договір оренди нерухомого військового майна, що розташоване в адміністративній будівлі №3 за адресою м. Чернівці вул. Українська,43 загальною площею 108,00 кв. метрів. На момент вирішення спору даний договір чинний.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно вимог ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пункту 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої КМ України 4 жовтня 1995 р. N 786 та згідно протоколу №11 від 24.02.2005 року «Про визначення переможця конкурсу на право укладання договору оренди»та становить 11% від експертної вартості орендованого приміщення і становить 1105,11 грн. (без ПДВ) за базовий період.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць.

Згідно пункту 3.2 Договору орендна плата у розмірі 100% перераховується до спеціального фонду державного бюджету щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним.

Також пунктом 5.12 Договору встановлено, що орендар зобов’язаний щомісячно компенсувати позивачу кошти у розмірі частини податку на землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме майно та технічна територія площею 153,00 м.кв.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Однак, в порушення умов Договору відповідач взяті на себе зобов’язання належним чином не виконував, орендну плату та компенсацію частини плати за землю не здійснював, внаслідок чого за період з травня по липень 2008 року включно за ним утворилась заборгованість у сумі 14027,51 грн. (12817,63 грн. боргу з орендної плати та 1209,88 грн. боргу з компенсації плати за землю), яку відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашено.

Крім того, з відповідача стягується 3723,69 грн. пені за спірний період, що передбачено пунктом 3.5 Договору та статтями 547, 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку щодо обґрунтованості, правомірності заявленої позовної вимоги та наявності підстав для її задоволення у повному обсязі.

Доводи відповідача з приводу погашення суми боргу судом до уваги не беруться, оскільки жодних доказів на підтвердження сплати боргу останній не надав. Крім того, як вбачається з довідки позивача від 04.11.2008 року заборгованість відповідачем не сплачено, а відтак станом на день вирішення спору за ТОВ «Інтеркомплектплюс»рахувалась заборгованість в сумі 17751,20 грн.

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись статтями 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркомплектплюс»м. Чернівці вул. І.Богуна,19/1 (код 32874895):

-          на користь Квартирно –експлуатаційного відділу м. Чернівці (м. Чернівці вул. Українська,43 код 08179180) –17751,20 грн. боргу.

-          в дохід державного бюджету України 177,51 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для оскарження, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя                                                                                М.І. Ніколаєв