ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 50/187

06.10.08

За позовом Національної телекомпанії України

до закритого акціонерного товариства "Видавництво "Киевские ведомости"

про стягнення 1 128,73 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від позивача           Марковець О.О.(дов. від 30.05.2008)

Від відповідача Бориславський В.А.(дов. від 20.12.2007)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 1 128,73 грн. по договору про надання рекламних послуг від 13.05.2002 № 8-М/188-26.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.07.2008 порушено провадження у справі №50/187 та призначено до розгляду на 20.08.2008.

Представник позивача в судове засідання 20.08.2008 не з’явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином.

Представник відповідача надав пояснення по суті справи та подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову по причині його безпідставності та недоведеності. Крім цього, представником відповідача була подана заява про застосування строку позовної давності по справі, оскільки, як вказує відповідач, строк позовної давності по даній справі - сплив. На даному етапі провадження по справі суд відклав розгляд заяви відповідача про застосування строку позовної давності по справі у зв'язку з неявкою позивача в судове засідання. Розгляд справи було відкладено на 03.09.2008.

03.09.2008 в судове засідання з'явилися представники сторін та дали пояснення по суті справи. Представник позивача подав клопотання про перенесення судового засідання для уточнення позовних вимог. В судовому засіданні була оголошена перерва на 18.09.2008.

18.09.2008 в судове засідання з'явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи та подали додаткові докази. Представник позивача подав уточнення до позовної заяви, в яких просить стягнути з відповідача 1 128,73 грн. помилково перерахованих коштів та судові витрати по сплаті держмита і ІТЗ судового процесу.

Суд, вислухавши думку представників сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Розгляд справи було відкладено на 06.10.2008.

В судове засідання 06.10.2008 з'явилися представники сторін по справі та дали пояснення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2002 між Національною телекомпанією України(далі позивач, замовник за договором) та закритим акціонерним товариством "Видавництво "Киевские ведомости"(далі відповідач, виконавець за договором) було укладено договір № 8-М/188-26 щодо надання послуг по проведенню рекламної кампанії(далі договір).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору виконавець зобов’язався надати послуги по проведенню рекламної кампанії в газеті "Киевские ведомости", а замовник зобов’язався своєчасно оплатити надані послуги.

На виконання умов договору відповідач, як вказує позивач, надав йому(позивачу) послуги на загальну суму 4 130,60 грн. В матеріали справи позивачем надані акти звірки взаєморозрахунків на загальну суму 3 925,99 грн.

Позивач в своїй позовній заяві та в уточненнях до позовної заяви стверджує, що оплатив відповідачу суму по договору в розмірі 5 458,00 грн., що на 1 128,73 грн. перевищує розмір наданих послуг відповідачем, тобто позивач вказує на безпідставне перерахування ним відповідачу коштів у сумі 1 128,73 грн.

Яким чином позивач вираховував дану суму суду невідомо, оскільки позивачем не додано до позовної заяви детальний розрахунок даної суми.

Крім цього, позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на платіжне доручення № 2338 від 18.12.2003 на суму 3 064,00 грн. Однак, як вбачається зі змісту даного платіжного доручення, призначення платежу по ньому є: за рекламні послуги згідно 354/Р від 27.11.2003 враховуючи ПДВ 508,55 ПР 0,5%-12,71 Договір не укладався.

Таким чином, вказане платіжне доручення не може бути належним доказом оплати послуг позивачем відповідачу, оскільки правовідносини між сторонами, як вказує позивач, виникли на підставі договору № 8-М/188-26 від 13.05.2002.

Виходячи з викладеного, позивач посилається на доказ, який не має ніякого відношення до договору № 8-М/188-26 від 13.05.2002.

Крім того, ксерокопії документів первинного бухгалтерського обліку, що надані позивачем в матеріали справи, і які, як вказує позивач, підтверджують факт наявності заборгованості у відповідача перед ним, датовані 2002 роком –листопадом 2003 року.

З наведеного слідує, що право позивача на пред'явлення вимоги до відповідача про усунення порушень свого права виникло відповідно в цей же період часу: 2002 рік - листопад 2003 року.

У відповідності до ст. 256, 257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу у межах строку позовної давності, яка у даному випадку становить три роки.

З врахуванням викладеного та обставин справи, строк позовної давності стосовно вимоги Національної телекомпанії України до закритого акціонерного товариства "Видавництво "Киевские Ведомости" з питання виконання умов Договору № 188-26 від 13.05.2002 про надання послуг з розміщення реклами, сплив в листопаді 2006 року.

Згідно приписів п.4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові за умови заяви сторони у спорі, зробленої до винесення судом рішення.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов’язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Стаття 627 ЦК України вказує, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене, позивачем не надано суду належних доказів того, що у відповідача перед ним існує заборгованість у розмірі 1 128,73 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача та у зв’язку з цим відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, на позивача покладаються витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

3. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя                                                                        Головатюк Л.Д.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення 12.11.2008