ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.02.08

Справа №АС 14/474-06нр.

За позовом:           Конотопської міжрайонної державної
податкової інспекції до відповідачів:1) приватного підприємця ОСОБА_1

2) товариства з
обмеженою відповідальністю «Сулема-ТІ»

про  визнання недійсним господарського
зобов'язання

СУДДЯ      ЛИХОВИД Б.І.

За участю представників
сторін:

позивача:         Бібік В.А., довіреність № 26/9/10-025
від 08.01.2008 року року

відповідачів:   1) ОСОБА_1.

2) не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач
просить суд визнати недійсними господарські зобов'язання по податкових
накладних: № 000061 від 14.04.2005р. на загальну суму 29536,30 грн. в т.ч. ПДВ
4922,72 грн.; № 000074 від 12.05.2005р. на загальну суму 39748,32 грн. в т.ч.
ПДВ 6624,72 грн.; № 000085 від 18.05.2005р. на загальну суму 20182,54 грн. в
т.ч. ПДВ 3363,76 грн.; № 000094 від 08.06.2005р. на загальну суму 36628,94 грн.
в т.ч. ПДВ 6104,82 грн.; № 000101 від 25.06.2005р. на загальну суму 12589,82
грн. в т.ч. ПДВ 2098,30 грн.; № 000048 від 05.08.2005р. на загальну суму
15429,74 грн. в т.ч. ПДВ 2571.62 грн.; № 000052 від 12.08.2005р. на загальну
суму  14390,98 грн. в т.ч. ПДВ 2398,50
грн.; № 000054 від 01.04.2005р. на загальну суму 78126,47 грн. в т.ч. ПДВ
13021,08 грн.; № 00244 від 15.11.2005р. на загальну суму 26127,60 грн. в т.ч.
ПДВ 4354,60 грн.; № 00249 від 01.12.2005р. на загальну суму 33050,34 грн. в
т.ч. ПДВ 5508,39 грн. (всього на суму 305811,05 грн.), які виникли на виконання
усної угоди між ПП ОСОБА_1. та ТОВ «Борей», як такі, що не відповідають вимогам
чинного законодавства. а також такі, що укладені учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції. Також
позивач просить застосувати наслідки визнання господарського зобов'язання
недійсним, передбачені ст.208 Господарського кодексу України.

В уточненнях позовних
вимог позивач просить визнати недійсним господарські зобов'язання по податкових
накладних № 000061 від 14.04.2005р. на загальну суму 29536,30 грн. в т.ч. ПДВ
4922,72 грн.; № 000074 від 12.05.2005р. на загальну суму 39748,32 грн. в т.ч.
ПДВ 6624,72 грн.; № 000085 від 18.05.2005р. на загальну суму 20182,54 грн. в
т.ч. ПДВ 3363,76 грн.; № 000094 від 08.06.2005р. на загальну суму 36628,94 грн.
в т.ч. ПДВ 6104,82 грн.; № 000101 від 25.06.2005р. на загальну суму 12589,82
грн. в т.ч. ПДВ 2098,30 грн.; № 000048 від 05.08.2005р. на загальну суму
15429,74 грн. в т.ч. ПДВ 2571.62 грн.; № 000052 від 12.08.2005р. на загальну
суму  14390,98 грн. в т.ч. ПДВ 2398,50
грн.; № 000054 від 01.04.2005р. на загальну суму 78126,47 грн. в т.ч. ПДВ
13021,08 грн.; № 00244 від 15.11.2005р.
на загальну суму 26127,60 грн. в т.ч. ПДВ 4354,60 грн.; № 00249 від
01.12.2005р.  на загальну суму  33050,34 грн. в т.ч.  ПДВ 5508,39 грн.   (всього на суму 305811,05 грн.),  які виникли на виконання усної угоди між ПП
ОСОБА_1.  та ТОВ «Борей», як такі, що
укладені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства,
стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1. в доход державного бюджету України
305811 грн. 05 коп. вартості товарів, отриманих від ТОВ «Борей», стягнути з ТОВ
«Борей» в доход державного бюджету кошти в розмірі 305811 грн. 05 коп.,
отримані від ПП ОСОБА_1.

Представник другого
відповідача відзив на позовну заяву до суду не подав, в судове засідання
11.02.2008 року не з'явився, про ас та місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами на
підставі п. 6 ст. 71  Кодексу
адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та першого
відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд вважає частково
задовольнити вимоги прокурора, виходячи з наступного:

Конотопською міжрайонною державною
податковою інспекцією було проведено планову документальну перевірку приватного
підприємця ОСОБА_1.

В ході перевірки
встановлено, що між приватним підприємцем ОСОБА_1. та товариством з обмеженою
відповідальністю «Борейс» було укладено усну угоду на придбання
товарно-матеріальних цінностей, на відпущення якої були виписані накладні на
загальну суму 305811 грн. 05 коп., а саме: № 000061 від 14.04.2005р. на
загальну суму 29536,30 грн. в т.ч. ПДВ 4922,72 грн.; № 000074 від 12.05.2005р.
на загальну суму 39748,32 грн. в т.ч. ПДВ 6624,72 грн.; № 000085 від
18.05.2005р. на загальну суму 20182,54 грн. в т.ч. ПДВ 3363,76 грн.; № 000094
від 08.06.2005р. на загальну суму 36628,94 грн. в т.ч. ПДВ 6104,82 грн.; №
000101 від 25.06.2005р. на загальну суму 12589,82 грн. в т.ч. ПДВ 2098,30 грн.;
№ 000048 від 05.08.2005р. на загальну суму 15429,74 грн. в т.ч. ПДВ 2571.62
грн.; № 000052 від 12.08.2005р. на загальну суму  14390,98 грн. в т.ч. ПДВ 2398,50 грн.; №
000054 від 01.04.2005р. на загальну суму 78126,47 грн. в т.ч. ПДВ 13021,08
грн.; № 00244 від 15.11.2005р.  на
загальну суму 26127,60 грн. в т.ч. ПДВ 4354,60 грн.; № 00249 від
01.12.2005р.  на загальну суму  33050,34 грн. в т.ч.  ПДВ 5508,39 грн.

Для підтвердження
правомірності віднесення ПП ОСОБА_1. сум податку на додану вартість до
податкового кредиту в ДПІ у Печерському районі м. Києва був направлений запит
для проведення позапланової зустрічної перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю «Борейс». За результатами даної перевірки було виявлено, що
підприємство не звітує, останній звіт було подано за 9 місяців 2003 року; на
підставі рішення суду, свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Борейс» № 57
анульовано ДПІ у Печерському районі м. Києва з моменту реєстрації, а саме з
01.08.2003 року. Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва №
2-3043/8 від 18.05.2004 року визнано недійсними з моменту реєстрації 12.06.2003
року статуту та установчий договір ТОВ «Борейс» та свідоцтво про державну
реєстрацію від 12.06.2003 року, визнано недійсним реєстрацію ТОВ «Борейс» в
якості платника податку на додану вартість - з 01.08.2003 року та визнані
недійсними з моменту їх складання первинні бухгалтерські документи та документи
податкового обліку, з реквізитами ТОВ «Борейс» за підписом ОСОБА_2. в якості
його директора, податкові накладні, накладні, акти виконаних робіт, рахунки-фактури,
касові документи, векселі, акти заліків, акти приймання-передачі векселів та
інші документи, що підтверджують здійснення господарських операцій даним
підприємством.

Відповідно до ст. 207
Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає
вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу
державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Оскільки господарські зобов'язання
по даній усній угоді виконані сторонами, відповідно до приписів ст. 208
Господарського кодексу України, якщо господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності наміру лише у однієї із сторін усе
одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або
належне їй, на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход
держави.

Зазначені обставини
свідчать про те, що не маючи права здійснювати господарську діяльність та
свідомо порушуючи встановлені чинним законодавством умови здійснення
господарської діяльності, другий відповідач уклав угоду, одержав по ній кошти,
що дає підстави вважати, що він мав на меті приховування доходів від
оподаткування від здійснення підприємницької діяльності.

За таких обставин, вимоги
позивача, щодо визнання недійсними господарських зобов'язань приватного
підприємця ОСОБА_1. та товариства з обмеженою відповідальністю «Борейс» за
усною угодою на загальну суму 305811 грн. 05 коп. відповідно до податкових
накладних, є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 208
Господарського кодексу України передбачено застосування санкцій лише судом. Це
правило відповідає нормі ст. 41 Конституції України, згідно з якою, конфіскація
майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та
порядку, встановлених законом.

Оскільки санкції,
передбачені цією частиною, є конфіскаційними, стягуються за рішенням суду в
доход держави за порушення правил здійснення господарської діяльності, то такі
санкції не є цивільно - правовими, а є адміністративно - господарськими, як
такі, що відповідають визначенню ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України.
Тому такі санкції можуть застосовуватись лише протягом строків, встановлених
ст. 250 Господарського кодексу України.

Крім цього, вимоги
позивача, щодо стягнення 33305811 грн. 05 коп. задоволенню не підлягають,
оскільки, відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від
05.11.2007 року № 7/91-07 підприємницьку діяльність приватного підприємця
ОСОБА_1(41600, м. Конотоп, АДРЕСА_1; ід. номер НОМЕР_1) припинено. На підставі
зазначеної ухвали державним реєстратором було внесено відповідний запис до
реєстру.

Враховуючи наведене,
застосування наведених санкцій є неправомірним.

Таким чином, суд дійшов
висновку, про відсутність обставин, з якими закон пов'язує настання відповідних
юридичних наслідків. Тому вимоги позивача щодо стягнення з першого та другого
відповідачів в доход держави всього одержаного за господарськими
зобов'язаннями, є такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 162, 163
Кодексу адміністративного  судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити
частково.

2.          Визнати недійсними господарські
зобов'язання приватного підприємця ОСОБА_1(41615, Сумська область, м. Конотоп,
АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) та товариства з обмеженою відповідальністю «Борейс»
(01103, м. Київ, Печерський район, вул. Кіквідзе, 13, код 32490794) по
податкових накладних № 000061 від 14.04.2005р. на загальну суму 29536,30 грн. в
т.ч. ПДВ 4922,72 грн.; № 000074 від 12.05.2005р. на загальну суму 39748,32 грн.
в т.ч. ПДВ 6624,72 грн.; № 000085 від 18.05.2005р. на загальну суму 20182,54
грн. в т.ч. ПДВ 3363,76 грн.; № 000094 від 08.06.2005р. на загальну суму
36628,94 грн. в т.ч. ПДВ 6104,82 грн.; № 000101 від 25.06.2005р. на загальну
суму 12589,82 грн. в т.ч. ПДВ 2098,30 грн.; № 000048 від 05.08.2005р. на
загальну суму 15429,74 грн. в т.ч. ПДВ 2571.62 грн.; № 000052 від 12.08.2005р.
на загальну суму  14390,98 грн. в т.ч.
ПДВ 2398,50 грн.; № 000054 від 01.04.2005р. на загальну суму 78126,47 грн. в
т.ч. ПДВ 13021,08 грн.; № 00244 від 15.11.2005р.  на загальну суму 26127,60 грн. в т.ч. ПДВ
4354,60 грн.; № 00249 від 01.12.2005р.
на загальну суму  33050,34 грн. в
т.ч.  ПДВ 5508,39 грн.

3.          В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного
суду. Заява про апеляційне оскарження подається до суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення постанови в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги
постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ
Б.І.ЛИХОВИД

Повний текст постанови
підписано 15.02.2008 року