ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.01.08р.

Справа № А41/5-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Дніпропетровського державного проектного інституту житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект”, м. Дніпропетровськ

про визнання дій протиправними

Суддя Орєшкіна Е.В.

В засіданні приймали участь представники:

Від позивача: Нікульченко Т.О., довіреність № 1 від 09.01.08 року

Від відповідача-1: Батюк Д.В., довіреність № 9 від 15.01.07 року

Від відповідача-2: Калугін О.І., довіреність № 252 від 18.04.07 року

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, яким просить суд:

- визнати дії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області щодо вимог повернення приміщення площею 138,55 кв.м (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна,29а) на п’ятому поверсі, яке знаходиться в оренді товариства з обмеженою відповідальністю „Основа” на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-1378-ОД від 01.03.05 року та додаткової угоди до нього від 29.05.06 року протиправними;

- визнати дії Дніпропетровського державного проектного інституту житлового і цивільного будівництва „Дніпроцивільпроект” щодо вимог звільнити орендоване товариством з обмеженою відповідальністю „Основа” приміщення площею 138,55 кв.м за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна,29а, 5 -1 поверх, яке знаходиться у нього в оренді відповідно до договору оренди нерухомого майна № 12/02-1378-ОД від 01.03.05 року та додаткової угоди до нього від 29.05.06 року протиправними.

В обгрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що між позивачем та відповідачем-1 укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-1378-ОД від 01.03.05 року та додаткова угода до нього від 29.05.06 року, відповідно до якого відповідачем-1 передано нежитлове приміщення площею 138,55 кв.м, що знаходиться на балансі відповідача-2 та розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна,29а, в оренду позивачу, який відповідно до акту приймання-передачі від 01.03.05 року прийняв вказане майно та користується ним на момент звернення до суду з позовом.

Позивач вважає, що строк вказаного договору оренди за його умовами продовжений до 01.10.08 року та відповідач-1 і відповідач-2 незаконно вимагають у ТОВ „Основа” повернення орендованого ним приміщення, в зв’язку з чим позивач і звертається до суду для захисту своїх прав.

Відповідач-1 проти позову заперечує, просить суд в позові відмовити з посиланням на те, що:

- 01.12.07 року строк дії договору оренди № 12/02-1378-ОД від 01.03.05 року закінчився, що є підставою для його припинення;

- Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України - органом, уповноваженим управляти майном не надано згоди на пролонгацію договору оренди № 12/02-1378-ОД від 01.03.05 року, що є підставою для відмови в продовженні терміну його дії;

- позивачем в порушення умов п. 5.8. договору оренди № 12/02-1378-ОД від 01.03.05 року не забезпечено пожежну безпеку орендованого приміщення, в порушення п. 5.7. вказаного договору не надано доказів пролонгації договору страхування об’єкту оренди та відповідного платіжного документу про сплату страхового полісу, складеного на новий термін;

Відповідач-2 проти позову заперечує, просить суд в позові відмовити, зазначає, що:

- на момент розгляду справи термін дії договору оренди № 12/02-1378 від 01.03.05 року скінчився, тому позивач має повернути у відповідності із п. 5.6. договору орендоване майно балансоутримувачу за актом приймання-передачі;

- дії відповідача-2 як балансоутримувача, мають законні підстави, оскільки відповідач-2 є учасником договору, як узгоджуюча сторона, права та обов’язки балансоутримувача зазначені в п.п. 6.2,.9.2, 10.1, обов’язки орендаря щодо балансоутримувача визначені в п.п. 2.5, 3.3, 3.6, 5.6 договору оренди.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем – Товариством з обмеженою відповідальністю "Основа" та відповідачем-1 - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-1378-ОД від 01.03.05 року (далі –договір), за умовами якого орендодавець (відповідач-1 у справі) передав, а орендар (позивач у справі) прийняв в строкове платне користування нерухоме майно –нежитлове приміщення площею 138,55 кв.м, розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна,29а на п’ятому поверсі в адміністративному будинку, що знаходиться на балансі Дніпропетровського державного проектного інституту житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект”.

Вказане нежитлове приміщення передано відповідачем-1 в оренду позивачу за актом приймання-передачі від 01.03.05 року.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що він діє з 01.03.05 року до 01.02.06 року включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу пожежної інспекції та узгодження балансоутримувача, договір, за заявою орендаря щодо продовження терміну дії, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені в договорі.

Додатковою угодою від 29.05.06 року про внесення змін до договору від 01.03.05 року № 12/02-1378-ОД термін дії договору продовжений до 01.01.07 року.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Оскільки сторонами не заперечується факт користування позивачем об’єктом оренди на момент звернення до суду з позовом, суд вважає, що, у відповідності із п. 10.1. договору та згідно з законом строк дії договору був продовжений між позивачем та відповідачем-1 з 01.01.07 року по 01.12.07 року.

Відповідач-1 листом № 12/3-8458 від 05.11.07 року повідомив позивача, про те, що до 15.11.07 року йому необхідно повернути балансоутримувачу орендоване майно по акту приймання-передачі і один примірник такого акту разом із заявою щодо розірвання договору оренди надати відповідачу-1. У разі неповернення орендованого майна відповідачем-1 буде розпочата робота щодо розірвання договору оренди та виселення орендаря в судовому порядку. При цьому відповідач-1 послався на лист Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 25.10.07 року № 2/10-593, в якому зазначено, що орган, уповноважений управляти майном відкликає погодження щодо оренди нежитлових приміщень, які розташовані на 5 поверсі будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна,29а та знаходяться на балансі відповідача-2 дев’яти підприємствам, в тому числі і позивачу.

Листом № 832 від 22.11.07 року відповідач-2 повідомив позивача, що останнім не виконуються умови п. 5.11. договору, у зв’язку з цим йому відмовлено у пролонгації договору оренди від 01.02.06 року № 12/02-1378-ОД.

Позивач вважає, що вказані дії відповідачів є протиправними, та зазначає, що одностороння відмова від виконання зобов’язання та зміна його умов не допускається, проте, відповідач-1 вимагає до 15.11.07 року, тобто до спливу терміну дії договору повернути орендоване майно. Крім того, стверджує, що протягом місяця після закінчення строку договору, як це передбачено п. 10.1. договору, відповідач-1 заяв щодо його припинення позивачу не надав, позивач продовжує користуватися орендованим майном, здійснювати орендні платежі, тобто вважає що договір є чинним і діє до 01.10.08 року.

Вимоги позивача суд вважає такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Сторони є вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умови договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов’язки відповідно до договору (п. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом термін дії договору № 12/02-1378-ОД від 01.03.05 року скінчився 01.12.07 року.

Відповідач-1 у встановлений п. 10.1. договору місячний термін з моменту спливу строку його дії з заявою про припинення договору до позивача не звертався, заява-повідомлення про відмову в продовженні терміну дії договору була надіслана позивачу 15.11.07 року.

Згідно роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 25.05.2000 року № 02-5/237 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, у разі закінчення строку, на який було укладено договір оренди, за відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною 2 ст. 17 Закону встановлено місячний термін, протягом якого орендодавець або орендар можуть заявити про припинення або зміну умов договору після закінчення його строку. Таку заяву заінтересована сторона може також подати і до закінчення строку дії договору оренди.

Отже, користуючись наданим йому законом правом розпоряджатися об’єктом оренди за договором, відповідач-1 на свій розсуд визначає, продовжувати термін дії укладеного між сторонами договору, чи ні, та у разі відмови в пролонгації договору має право вимагати у орендаря повернення об’єкту оренди, але після закінчення строку дії договору. Тому дії відповідача-1 щодо передчасної вимоги, тобто до 01.12.07 року, повернути об’єкт оренди за договором суд вважає протиправними. Але враховуючи, що позивач був повідомлений 15.11.07 року про відмову відповідача-1 в пролонгації договору оренди, договір з 01.12.07 року є таким, що втратив свою чинність.

Щодо вимоги позивача до відповідача-2 суд вважає, що в цій частині позову провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено статті 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інши) су'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватися адміністративним судом.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

В даному випадку, оскільки позивачем оспорюються дії Дніпропетровського державного проектного інституту житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект” та вказана юридична особа у спірнх правовідносинах не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб’єкта владних повноважень, тому провадження у справі за вимогою щодо визнання протиправними дій відповідача-2 слід закрити.

На підставі викладеного та

керуючись ч. 1 ст. 158, ст. 163, п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області щодо передчасної вимоги, тобто до спливу строку дії договору оренди № 12/02-1378-ОД від 01.03.05 року повернути товариству з обмеженою відповідальністю „Основа” майно за вказаним договором.

В решті позову відмовити.

В частині вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідач-2 –закрити провадження у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ                                                             Е.В. ОРЄШКІНА

Дата складення постанови в повному обсязі, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –01.02.2008 р.