донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

19.02.2008 р.                                                              справа №44/364

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви Г.І.

суддів

Дзюби О.М. , Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Гуйдик К.О. (довіреність № 08/11 від 15.01.08р.),

від відповідача:

Удачина Е.А. (довіреність № 06/11749 від 17.07.06р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Горлівськтепломережа" м.Горлівка

на рішення господарського суду

Донецької області

від

04.12.2007 року

по справі

№ 44/364 (Мєзєнцев Є.І.)

за позовом

Дочірнього підприємства «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії«Нафтогаз України», м.Київ

до

Закритого акціонерного товариства "Горлівськтепломережа" м.Горлівка

про

стягнення суми боргу у розмірі 5 881 006 грн. 68 коп

В С Т А Н О В И В:

У 2007 році позивач, Дочірнє підприємство «Газ-тепло»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача, Закритого акціонерного товариства «Горлівськтепломережа», м.Горлівка Донецької області, про стягнення суми боргу за Договором комісії № 12/04-246 від 01.10.04р. у розмірі 5 881 006 грн. 68 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.12.07р. позовні вимоги Дочірнього підприємства «Газ-тепло»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ були задоволені. Судове рішення мотивоване тим, що обов’язок споживачів (забезпечений порукою відповідача) щодо перерахування позивачу грошових коштів за отриманий товар у конкретні строки не визначений. Тобто, в порядку частини 2 статті 530 ЦК України, відповідач, який поручився за споживачів через делькредере, мав здійснити остаточний розрахунок за отриманий Товар не пізніше 26.05.07р. – на восьмий день після надіслання 18.05.07р. листа-вимоги позивача № 54/11-905-1960 від 15.05.07р., що підтверджено описом вкладення зі штампом поштового відділення від 18.05.07р.

Відповідач, Закрите акціонерне товариство «Горлівськтепломережа», м.Горлівка Донецької області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає що судом неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2007р. скасувати.

Позивач в судовому засіданні усно висловив свої заперечення на апеляційну скаргу, якими з вимогами апеляційної скарги відповідача не погодився. Просив залишити рішення господарського суду Донецької області від 04.12.07р. без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

В судовому засіданні, яке відкладалося, представники сторін підтримали свої позиції щодо апеляційної скарги та надали витребувані ухвалою суду від 15.01.08р. Акт звірки взаєморозрахунків і письмові та усні пояснення.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи № 44/364, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну «Про судоустрій»та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.10.2004р. між позивачем, Дочірнім підприємством «Газ-тепло»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(Комітент), м.Київ, та відповідачем, Закритим акціонерним товариством «Горлівськтепломережа», м.Горлівка Донецької області (Комісіонер), був укладений Договір комісії № 12/04-246 (далі –Договір).

Відповідно пункту 2.1 Договору Комітент доручив, а Комісіонер зобов’язався здійснювати діяльність по продажу обумовленої теплової енергії (далі - Товар) відповідно до умов договору та, укладати від свого імені, але за рахунок Комітента та відповідно до вказівок останнього Угоди із Споживачами.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Договору Комітент зобов'язався оформити факт передачі Комісіонеру теплової енергії, а Комісіонер зобов'язався оформити факт прийняття та реалізації Споживачам теплової енергії шляхом підписання Акту приймання-передачі теплової енергії.

Згідно п.п. 4.3, 4.4 Договору, Комісіонер в інтересах Комітента зобов'язаний від свого імені укласти угоди із Споживачами теплової енергії, які в обов'язковому порядку повинні містити декілька умов, в тому числі обов'язок Споживачів здійснювати розрахунок за спожиту теплову енергію виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Комітента, зазначений у п. 5.1 Договору.

Пунктом 4.7 Договору Комісіонер зобов'язався забезпечити своєчасну оплату Споживачами за спожиту теплову енергію по Угодам, укладеним на виконання умов Договору.

У пункті 4.8 Договору, сторони передбачили, що Комісіонер приймає на себе поруку (делькредере) перед Комітентом за виконання Споживачами зобов'язань по Угодах. Сторони домовились, що забезпеченням поруки є сума винагороди Комісіонеру згідно пункту 5.2 Договору.

Позивачем свої зобов'язання за Договором виконані в повному обсязі. Згідно Актів прийому-передачі теплової енергії №№ 10 К/246, 11 К/246, 12 К/246, 01 К/246, 02 К/246, 03 К/246, 04 К/246 передав відповідачу у період з жовтня 2004 року по квітень 2005 року теплову енергію в розмірі 556 464,000 гігакалорій на загальну суму 53 104 871 грн. 88 коп.

Строк виконання зобов'язань сторонами у Договорі визначений не був. У період з 01.10.04р. по 27.06.07р. відповідач частково перерахував грошові кошти позивачу на загальну суму 47 223 865 грн. 20 коп.

Позивач 15.05.07р. направив повідомлення - вимогу № 54/11-905-1960 про погашення заборгованості за Договором комісії № 12/04-246. Відповіді на вищезазначене повідомлення –вимогу відповідач не надав.

Внаслідок застосування делькредере (п. 4.8 Договору) та відповідно до останнього Звіту Комісіонера № 06 З/246 від 30.06.07р., відповідач визнав свою заборгованість перед позивачем у розмірі 5 881 006 грн. 68 коп.

Таким чином, сума боргу Закритого акціонерного товариства «Горлівськтепломережа», м.Горлівка Донецької області перед Дочірнім підприємством «Газ-тепло»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ становить 5 881 006 грн. 68 коп., в зв’язку з чим позивач звернувся до господарського суду Донецької області за захистом своїх порушених прав.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правові норми, які підлягають застосуванню, та матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України у випадках, коли правовідносини не врегульовані ГК України.

Згідно частини 2 пункту 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ст. 124 Конституції України –юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов'язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається. Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Донецький апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволені позовні вимоги Дочірнього підприємства «Газ-тепло»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, з огляду на наступне:

Позивачем на виконання умов Договору комісії № 12/04-246 було передано у період з жовтня 2004 року по квітень 2005 року теплову енергію в розмірі 556 464,000 гігакалорій на загальну суму 53 104 871 грн. 88 коп., що підтверджується Актами прийому-передачі теплової енергії №№ 10 К/246, 11 К/246, 12 К/246, 01 К/246, 02 К/246, 03 К/246, 04 К/246, підписаними обома сторонами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач, не зважаючи на інші умови укладеного сторонами Договору, що є підставою позову, самостійно, в добровільному порядку, без заперечень та зауважень, перераховував грошові кошти позивачу в якості оплати поставленої теплової енергії. Тобто, своїми конклюдентними діями по частковій оплаті теплової енергії відповідач визнав наявність своєї заборгованості перед позивачем, враховуючи те, що він виступив гарантом виконання Споживачами їх обов'язків щодо своєчасної оплати отриманої теплової енергії за іншими договорами.

Згідно приписів частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов'язання в семиденний строк від дня пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 15.05.07р. було направлено відповідачу повідомлення –вимогу № 54/11-905-1960 про погашення боргу за передану теплову енергію, яка була залишена без відповіді і задоволення.

Обов’язок відповідача здійснити оплату заборгованості за поставлену теплову енергію за Договором комісії № 12/04-246 виник з моменту отримання Закритим акціонерним товариством «Горлівськтепломережа», м.Горлівка Донецької області повідомлення –вимоги № 54/11-905-1960 позивача від 15.05.2007р. з урахуванням семиденного терміну та поштового перебігу.

Незважаючи на вимоги погасити заборгованість, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленої теплової енергії не виконав.

В матеріалах справи є наявним Звіт Комісіонера № 06 З/246 від 30.07.07р. та Акт звірки взаємних розрахунків між сторонами за Договором, що є підставою позову, якими відповідач фактично підтвердив свою заборгованість перед позивачем у розмірі 5 881 006 грн. 68 коп.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що господарський суд Донецької області правомірно дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 5 881 006 грн. 68 коп.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі Закрите акціонерне товариство «Горлівськтепломережа», м.Горлівка Донецької області наполягає на скасуванні рішення суду першої інстанції від 04.12.07р. з підстав порушення норм процесуального права, а саме п.2 ч.3 ст.104 ГПК України, оскільки вважає, що справу було розглянуто за відсутності відповідача, в зв'язку з чим останній не мав можливості захистити у суді свої права та інтереси та фактично був позбавлений права на судовий захист, наданого та гарантованого Конституцією України.

Це твердження апелянта не приймається колегією суддів до уваги, оскільки в матеріалах справи є наявним повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом на адресу відповідача ухвали господарського суду Донецької області про порушення провадження у справі від 23.11.07р., яке було вручено 26.11.07р. уповноваженому представнику підприємства. Тобто, відповідач був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, своїм процесуальним правом, передбаченим ст.22 ГПК України, не скористався.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо ліквідації підприємства позивача судовою колегією розглянуті та не прийняті до уваги, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, Дочірнє підприємство «Газ-тепло»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ знаходиться в стадії реорганізації, з ЄДРПОУ не виключено станом на теперішній час.

Інші доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2007 року у справі № 44/364 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Горлівськтепломережа», м.Горлівка Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2007 року у справі № 44/364 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2007 року у справі № 44/364 –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І. Діброва

Судді:          О.М. Дзюба

Т.А. Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС