ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2008 р. Справа № 07/60-08

вх. № 1511/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Шнейдер М.В.; відповідача - Єсіков Р.В., Дем"янова Т.О., дов. № 293 від 14.03.08 р.;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Торговий дім "Молочна слобода", м. Куп'янськ

до Відділ освіти Куп'янської міської ради, м. Куп'янськ

про стягнення 26677,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач – ТОВ „Торговий дім „Молочна слобода” звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача – Відділу освіти Куп*янської міської ради, з урахуванням уточнень, прийнятих судом, 26010,84 грн., в тому числі, 24870,05 грн. основного боргу по оплаті товару, отриманого за договором № від 29.05.07 р., 1140,79 грн. пені за прострочення оплати та відшкодування судових витрат по справі.

Відповідач суму боргу перед позивачем визнав але проти стягнення штрафних санкцій заперечує, посилаючись на неправомірне намагання позивача притягнути відповідача до майнової відповідальності, так як, він не мав можливості здійснити своєчасну оплату за поставлений товар внаслідок непереборної сили. Викладене обґрунтовує прийняттям 29.08.07 р. Міжвідомчою комісією з питань державних закупівель рішення № 01/13, одним з пунктів якого було затвердження Порядку подання та розгляду звернень щодо коригування ціни договору відповідно до положень частини другої ст. 34 Закону України „ Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” ( далі – Положення). Рішення вступило в силу з 04.09.07 р. та було опубліковано 17.09.07 р. у Всеукраїнському виданні для бюджетних організацій „Баланс бюджет” № 31. Відповідно до п. 1.12 Положення, у разі закупівлі товарів, замовник, не раніше ніж через 6 місяців з дня укладення договору, має право самостійно, без додаткового звернення до Комісії прийняти рішення про коригування ціни, проте, не більше ніж на 10% від загальної, первинної ціни договору. У разі виникнення потреби у збільшенні ціни більше ніж на 10%, замовник звертається до Комісії у загальному порядку. 10.09.07 р. між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 7 „Про внесення змін та доповнень до договору № від 29.05.07 р., згідно якої, ціна на товар, що продає позивач збільшилась. На момент укладання додаткової угоди № 7, інформації щодо необхідності надання до органів ДК України висновку Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель, у разі виникнення потреби збільшення ціни більш ніж на 10%, відповідач не мав ( інформація опублікована 17.09.07 р.). 25.09.07 р. відповідач направив на адресу позивача лист № 920 про неможливість оплати ціни за поставлений товар до отримання позитивного висновку Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель. Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов*язання звільняється від відповідальності за порушення зобов*язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Розділом 7 договору № від 29.05.07 р. сторони звільняються від відповідальності за часткове або неповне невиконання зобов*язання за договором, якщо воно є наслідком форс-мажорних обставин, зокрема, актів органів влади, що впливають на виконання сторонами зобов*язань і які компетентний орган визнає та оголосить обставинами непереборної сили.

Відповідач не надав суду належних доказів в підтвердження викладених у відзиві обставин, зокрема, документів про визнання та оголошення компетентним органом даних обставин форм-мажорними, тощо.

В судовому засіданні відповідач звернувся до суду з клопотанням про направлення до Торгово-промислової палати України запиту з метою отримання висновку щодо визнання обставин, наведених у відзиві на позов, непереборною силою, у задоволенні якого суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного.

Як зазначено у п. 7.1 договору № від 29.05.07 р., однією з форс - мажорних обставин, яка звільняє сторони від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов*язань є акт органу влади. Суд вважає, що рішення № 01/13 від 29.08.07 р. Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель не є актом органу влади, в зв*язку з чим, зазначена відповідачем обставина не може бути визнана, як форс – мажорна. До того ж, відповідачем, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, не надано суду жодних доказів вжиття будь-яких заходів для доведення обставин, на які він посилається у своїх запереченнях на позов.

По суті заявлених вимог, в результаті дослідження наданих документів та доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами по справі договору поставки товару № від 29.05.07 р. (далі – договір), позивач зобов*язався постачати відповідачу партіями молочні продукти торгівельної марки „Заречье”, згідно асортиментного переліку та цін, викладених у прайс-листів, діючих на момент поставки, а останній – приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору.

На виконання прийнятих зобов*язань, позивачем на адресу відповідача, в період з 10.09.07 р. по 26.09.07 р. було поставлено товар на загальну суму 24870,05 грн., що підтверджено накладними та довіреностями на отримання товару, оригінали яких були надані суду в судовому засіданні для огляду.

Відповідно до ст. 265 ЦК України, за договором поставки, покупець зобов*язаний прийняти поставлений постачальником товар і сплатити за нього певну грошову суму у строки, встановлені договором. Умови договору, укладеного між сторонами (п.5.4), передбачають оплату за отриману партію товару протягом 7 календарних днів з моменту поставки.

Відповідач, на час слухання справи, оплату отриманого товару не здійснив, борг перед позивачем визнав у повній сумі, що порушує ст.ст. 193, 198 ГК України та ст. 526 ЦК України, згідно яких, зобов*язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов*язання законом не допускається.

В зв*язку з доведеністю матеріалами справи факту несвоєчасності оплати товару, суд визнає відповідача таким, що прострочив, а позовні вимоги по стягненню боргу правомірними, належно обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання.

Викладене дає право визнати відповідача таким, що порушив грошові зобов*язання на суму 24870,05 грн. з 04.10.07 р., тобто з восьмого дня, після отримання товару від позивача.

У разі порушення зобов*язання, статтею 611 ЦК України передбачене настання правових наслідків, встановлених договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Пунктом 6.2 договору сторони передбачили, в разі прострочення повної оплати отриманої партії товару, виплату покупцем постачальнику пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Судом встановлено додержання позивачем, при розрахунку пені, вимог ст. 231 ГК України та Закону України „Про відповідальність за порушення грошових зобов*язань”.

Крім того, позивачем правомірно застосовані норми ч.6 ст. 232 ГК України, відповідно до яких, нарахування пені за прострочення оплати припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов*язання мало бути виконаним, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об*єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, з огляду на що, суд вважає необхідним, при прийнятті рішення скористатись наданим йому ст. 83 ГПК України правом зменшувати, у виняткових випадках, розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов*язання.

Суд вважає поважними причини невиконання відповідачем грошових зобов*язань за договором, які стали предметом спору, що розглядається та про які заявлено відповідачем у відзиві на позов та з урахуванням того, що відповідач є бюджетною установою, що фінансується з державного бюджету, суд ухвалює зменшити розмір пені на 50% та стягнути з відповідача 570,40 грн. пені на користь позивача.

Таким чином, заявлений позов підлягає частковому задоволенню, в зв*язку з чим, сплачені позивачем судові витрати відшкодовуються за рахунок відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 46, 49, 82-85 ГПК України, ст.ст. 193,198, 231, 232 ГК України, ст.ст. 265, 526, 610, 611 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Куп*янської міської ради (вул. Комсомольська, м. Куп"янськ, Куп"янський район, Харківська область, 63701, код за , УДК в Харківській області, МФО 85011, КФК 070101, 070201, відомості про розрахункові рахунки відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" (вул. Ломоносова, 26, м. Куп"янськ, Куп"янський район, Харківська область, 63702, код за , р/р 3200 в ХФ АКІБ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005) 24870,05 грн. основного боргу, 570,40 грн. пені, 254,41 грн. державного мита та 115,41 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача 570,39 грн. пені, в позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 11 квітня 2008 року.

Суддя Інте Т.В.