ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2008 р.

№ 36/263

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого –судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М. –(доповідача у справі)

Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги

Підприємства з 100% іноземним капіталом "Мзіурі"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 11.12.07

у справі

№ 36/263

господарського суду

м. Києва

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "УРП-5"

до

Підприємства з 100% іноземним капіталом "Мзіурі"

третя особа

Дочірнє підприємство Закритого акціонерного товариства "Укррадіоприлад"-"УРП-2"

про

розірвання договору оренди

за участю представників від:

позивача

Антюхов В.О. (дов. від 05.12.07)

відповідача

Гуськова Л.М. (дов. від 10.09.07)

третьої особи

Антюхов В.О. (дов. від 05.12.07)

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди нежитлового приміщення (з наступними змінами, по вул. Дегтярівській,

53-Н) у м. Києві від 05.01.98 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УРП-5" та Підприємством з 100% іноземними капіталами "Мзіурі" з усіма додатковими угодами до нього, а саме: додатковою угодою від 25.02.03; додатковою угодою № 2 від 31.12.03; додатковою угодою № 3 від 01.05.05.

Позивачем додатково заявлена вимога про виселення відповідача з приміщення загальною площею 327 кв.м, що знаходиться за адресою:

м. Київ, вул. Дегтярівська, 53 Н, на першому поверсі.

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.09.07 позовні вимоги задоволено повністю. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.07 у справі апеляційну скаргу Підприємства з 100% іноземним капіталом "Мзіурі" залишено без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 19.09.07 –без змін.

Суб’єкт касаційного оскарження вважає, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.12.07 та рішення господарського суду м. Києва від 19.09.07 у справі є незаконними, необґрунтованими та такими, що прийнятті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже просить скасувати оскаржувані судові акти, а справу направити на новий розгляд до господарського суду, вказуючи на те, що суди невірно застосували правові норми ст. 317 ЦК України, оскільки за змістом застережень цієї статті, лише власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Щодо порушень норм процесуального права, то господарським судом м. Києва безпідставно відмовлено у клопотанні відповідача про припинення провадження у справі згідно п.6 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Також судами обох інстанцій не залучено до участі у справі правонаступника, що є підставою для скасування рішення та постанови згідно п.3 ч.2 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, суб’єкт касаційного оскарження вважає, що апеляційний господарський суд не перевірив законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом першої та апеляційної інстанції, 05.01.98 між Відкритим акціонерним товариством "Укрбудінформатика" та Спільним підприємством "Мзіурі" укладений договір оренди нежитлового приміщення. За умовами договору оренди, ВАТ "Укрбудінформатика" передало, а відповідач прийняв у користування строком на 10 років нежитлові приміщення в будинку № 53-Н по

вул. Дегтярівській у м. Києві загальною площею 437.4 кв.м.

17.12.03 згідно договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення будинку ВАТ "Укрбудінформатика" продало, а ЗАТ "Укррадіоприлад- УРП-2" купило нежиле приміщення 1-го поверху площею 562,4 кв.м і в т.ч. і орендоване приміщення в будинку № 53 а по

вул. Дегтярівській в м. Києві.

31.12.03 між ДП ЗАТ "Укррадіоприлад –УРП-2" та відповідачем укладено додаткову угоду № 2 до договору від 05.01.98, відповідно до якої орендодавцем орендовано приміщення виступало ДП ЗАТ "Укррадіоприлад –УРП-2", а площа орендованого приміщення склала 327 кв.м.

01.05.05 між ТОВ "УРП-5" та відповідачем укладено додаткову угоду № 3 до договору № 3 до договору від 05.01.98 згідно п.1 якої, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 327 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53 Н на першому поверсі.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути дострокове розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку передбаченому статтею 188 цього кодексу.

Мотивуючи вимоги розірвання договору оренди, суд першої інстанції послався на застереження п.6.3 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 31.12.03 (щодо права ініціювання дострокового розірвання договору оренди у разі погіршення стану орендованого приміщення внаслідок неналежного використання його орендарем або невиконанням ним умов оспорюваного договору).

Відповідно до п.6.2 договору, в редакції додаткової угоди № 2 від 31.12.03, на відповідача покладався обов’язок встановити й обслуговувати протипожежну та охоронну сигналізацію, забезпечити виконання правил належної безпеки в орендованому приміщенні його працівниками, гостями, підрядниками, клієнтами, агентами, ліцензіарами або уповноваженими ним особами та у порядку, встановленому українським законодавством, забезпечити наявність і справність в орендованому приміщенні додаткових засобів для пожежегасіння.

Таким чином, судом першої інстанції на підставі аналізу приписів державного пожежного нагляду та інших документів контролюючих органів, зроблений висновок про систематичне порушення відповідачем умов експлуатації об’єкту оренди, а тому задоволено вимоги про дострокове розірвання договору оренду та звільнення орендованих приміщень.

Апеляційний господарський суд, всилу приписів ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, розглянув справу по сутті заявлених вимог усунув порушення процесуального законодавства щодо залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача. Дочірнє підприємство Закритого акціонерного товариства "Укррадіоприлад-УРП-2" та погодився із висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки суду першої та апеляційної інстанції є вірними, а ухвалені судові акти відповідають приписам законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до приписів ст. 191 ГК України ст. 651 та 783 ЦК України, право на оренду приміщення може бути втрачено відповідачем лише в разі розірвання договору оренди в зв’язку із суттєвими порушеннями договору оренди.

Договором оренди, а саме п.п. 6.2, 6.3, передбачене право на розірвання договору, у разі погіршення стану орендованого приміщення внаслідок неналежного використання його орендарем або невиконанням умов договору. Таким чином, визначальними підставами для ініціювання питання розірвання договору є наявність порушення правил пожежної безпеки.

Судами зібрані та досліджені документи, які вказують, що орендарем допускались порушення протипожежних вимог, що стали наслідком застосування до орендаря відповідальності та вжиття заходів шляхом відключення енергопостачання та заборони експлуатації приміщення шляхом опломбування.

Окрім того, суди першої та апеляційної інстанцій належним чином дослідили та дали правову оцінку факту ухилення орендаря від виконання приписів Постанови за № 6/112 Державного пожежного нагляду Міністерства внутрішніх справ України про застосування запобіжних заходів від 02.04.04. Судами першої та апеляційної інстанцій дана належна правова оцінка листу орендодавця, де останній повідомив орендаря про розірвання договору оренди.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій правомірно задоволені вимоги про розірвання договору оренди та звільнення займаного приміщення шляхом виселення, а висновки, доводи скаржника наведені в касаційній скарзі фактично дублюють доводи, викладені та розглянуті в суді першої та апеляційної інстанцій, що знайшло свої відображення в судових актах, направлені на переоцінку доказів, не можуть слугувати підставою для скасування судових актів, оскільки не свідчать про невірне застосування норм матеріального права.

В силу наведених обставин рішення та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін. Твердження скаржника щодо порушень норм процесуального права, що є безумовною підставою для скасування судових актів у справі, колегія суддів відхиляє, оскільки апеляційний господарський суд, з’ясувавши всі обставини та при вірному правозастосуванні, не допустив порушень, які б слугували підставою скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Підприємств 100% іноземним капіталом "Мзіурі" залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.12.07 по справі № 36/263 - без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко