ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.08 р.                     Справа № 15/35пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Зоря” с. Зоря ()

до відповідача Костянтинівської районної ради

про визнання біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 15-Н від 26.02.2002 р. дійсним

за участю представників сторін:

від позивача: Білоконь Л.П. – директор згідно протоколу зборів учасників СТОВ від 22.01.2008 р.

від відповідача: Байгуш О.Ю. за довіреністю № 4 від 18.03.2008 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Зоря” с. Зоря до Костянтинівської районної ради про визнання біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 15-Н від 26.02.2002 р. дійсним.

Ухвалою суду від 07.03.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/35пд.

У судовому засіданні позивачем та відповідачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

26.02.2002 р. між позивачем - сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Зоря” с. Зоря (покупцем) та КСП „Щербинська Птахофабрика” в особі ліквідатора Мескева Володимира Миколайовича (продавець) було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № 15-Н від 26.02.2002 р.

Згідно умов цього договору продавець продав, а покупець придбав будівлі та споруди гаражного комплексу, який знаходиться за адресою: Донецька обл., Костянтинівський район, с. Зоря, вул. Шолохова, 38, загальною площею 1186,70 кв. м. та загальною вартістю 4411,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вказаний біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № 15-Н від 26.02.2002 р., який було зареєстровано на Регіональній Товарній Біржі „ВОСТОК”, на момент його укладання не підлягав обов’язковому нотаріальному посвідченню згідно норм Цивільного кодексу УРСР, який був чинним до 01.01.2004 р.

Також, позивач посилається на те, що нібито після вступу в 2004 році в силу Цивільного кодексу України, вказаний договір купівлі-продажу підлягає обов’язковому нотаріальному посвідченню та вказує на факт ліквідації КСП „Щербинська Птахофабрика” та неможливість знайти представника ліквідаційної комісії, уповноваженого виступити стороною у спірному договорі від цього підприємства, для його нотаріального посвідчення.

З огляду на вказане, позивач вважає, що відповідачем у цій справі має бути офіційний представник державної влади на місці – Костянтинівська районна рада Донецької області.

Від відповідача - Костянтинівської районної ради надійшов відзив на позовну заяву за вих. № 77 від 18.03.2008 р., у якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись по-перше на те, що Костянтинівська районна рада є органом місцевого самоврядування, який представляє спільні інтереси територіальної громади, а не органів державної влади, як це зазначає позивач; по друге: зазначає, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Розглянувши позовну заяву, додані до неї документи, а також інші матеріали справи, а також заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив наступне:

Так, позивачем - сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Зоря” с. Зоря позов заявлено до відповідача - Костянтинівської районної ради Донецької області про визнання біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 15-Н від 26.02.2002 р. дійсним.

Однак, відповідач - Костянтинівська районна рада не є стороною спірного договору купівлі-продажу (покупцем або продавцем) та не порушувала законних прав та інтересів позивача, пов’язаних з предметом спору.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Однак, до суду не додано жодного доказу того, що саме Костянтинівська районна рада ухилялася від нотаріального посвідчення вищевказаного договору.

Крім того, згідно статті 140 Конституції України органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальної громад сіла, селища, міста є районні та обласні ради. Тобто, Костянтинівська районна рада представляє спільні інтереси територіальних громад, а не органів державної влади.

Згідно ж статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Однак, предмет цього договору купівлі - продажу – будівлі та споруди гаражного комплексу, який знаходиться за адресою: Донецька обл., Костянтинівський район, с. Зоря, вул. Шолохова, 38 не є майном, що знаходиться у комунальній власності.

Також, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” не передбачено, що в компетенцію районної ради входить представництво інтересів держави стосовно договору купівлі-продажу нерухомого майна, що не знаходиться в її управлінні.

Крім того, суд зазначає, що законодавством, чинним на момент укладення спірного договору купівлі-продажу, не було передбачено його обов’язкове нотаріальне посвідчення.

Норми Цивільного кодексу України діють тільки з 01.01.2004 р. та не мають зворотної дії у часі. Тому, відсутність нотаріального посвідчення спірного договору станом на теперішній час не може бути підставою для сумніву у його дійсності.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку позивачем не доведено належними доказами наявність будь-яких порушень його законних прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, пов’язаних з предметом спору - біржовим контрактом (договором купівлі-продажу) № 15-Н від 26.02.2002 р.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 49 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 32-36; 43; 49; 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Зоря” с. Зоря до Костянтинівської районної ради про визнання біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 15-Н від 26.02.2002 р. дійсним.

У судовому засіданні 25.03.2008 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя Богатир К.В.