ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"01" серпня 2008 р.

справа № 5020-7/143-6/034

За позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю „Ілуліссат”

(01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 26)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю

„Дистриб’юторська компанія Еллада”

(99011, м. Севастополь, вул. Н. Краєвої, 15)

третя особа,

яка не заявляє

самостійних вимог

на предмет спору,

на стороні позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна”

(04053, м. Київ, вул. Артема, 37, офіс № 41)

(01010, м. Київ, вул. Артема, 37, офіс № 41)

третя особа,

яка не заявляє

самостійних вимог

на предмет спору,

на стороні позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю

„Акваріус Сістем Менеджмент”

(03186, м. Київ, Чоколівський бульвар, 19)

про

стягнення заборгованості в сумі 1088205,48 грн., з яких: 1000000,00 грн. –основний борг, 88205,48 грн. –штрафні санкції,

Суддя: Лазарев С.Г.

Представники сторін:

від позивача – Пешкова О.В., довіреність б/н від 17.03.2008;

від відповідача – Назіна В.О., довіреність № 9 від 09.01.2008;

від третьої особи – не з’явився (ТОВ „Джоанна-Україна”);

–          Лонська О.В. довіреність №20 від 19.09.2007 (ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент”);

–          Білий В.П., директор, паспорт серії МЕ 743328 від 23.11.2006, протокол № 31 від 23.05.2007 (ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент”),

СУТЬ СПОРУ:

08.04.2008 (вх.№847) Товариство з обмеженою відповідальністю „Ілуліссат” (далі –позивач) звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Дистриб’юторська компанія Еллада” (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1088205,48 грн., з яких: 1000000,00 грн. –основний борг, 88205,48 грн. –штрафні санкції (т.1, арк. с. 3-6) .

Ухвалою суду від 10.04.2008 порушено провадження по справі, в порядку статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна” (т.1, арк.с.1-2).

Ухвалою суду від 22.04.2008 в порядку статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Акваріус Сістем Менеджмент” та відкладено розгляд справи на 12.05.2008 (т.1, арк.с.70-72).

02.06.2008 розпорядженням голови господарського суду міста Севастополя №51 у зв’язку з переводом судді Ілюхіної Г.П. до Севастопольського апеляційного адміністративного суду справу №5020-7/143 передано до провадження судді Лазарева С.Г. (т.1, арк. с. 88-89).

Ухвалою суду від 05.06.2008 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.06.2008 (т.1, арк.с. 98-99).

Ухвалою суду від 09.06.2008 в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду справи до 08.07.2008 (т.1, арк.с. 101-102).

Ухвалою суду від 08.07.2008 за клопотанням сторін та третіх осіб в порядку статті 69 Господарського процесуального кодеку України продовжено строк розгляду справи до 08.08.2008 та відкладено на 22.07.2008 (т.1, арк.с. 166-168)

Представник третьої особи ТОВ „Джоанна-Україна” в судове засідання 01.08.2008 не з’явився, про причину неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлений належним та своєчасно.

Крім того, суд в порядку статті 30 Господарського процесуального кодексу України неодноразово зобов’язував позивача забезпечити явку в судове засідання директора ТОВ "Ілуліссат" Гаврилюка І.В та третю особу ТОВ „Джоанна-Україна” забезпечити явку в судове засідання директора ТОВ "Джоанна Україна" Єрмака В.К.

Розгляд справи неодноразово відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Справа може розглядатись без участі представників сторін, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Дистриб’юторська компанія Еллада” (далі - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна” укладено договір №15/1107/1 про безвідсоткову зворотну фінансову допомогу (т.1, арк.с. 10).

Відповідно до пункту 1 договору №15/1107/1 від 15.11.2007 ТОВ „Джоанна-Україна” передала у власність відповідачу грошові кошти на безвідсотковій основі (надалі іменується „фінансова допомога”), а відповідач зобов’язаний повернути фінансову допомогу.

Відповідно до пункту 2 договору №15/1107/1 від 15.11.2007 розмір фінансової допомоги склав 1 000 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3 договору №15/1107/1 від 15.11.2007 фінансова допомога надається шляхом переведення безготівкових коштів відповідачеві протягом п’яти робочих днів.

Строк повернення фінансової допомоги визначено не пізніше 20 календарних днів з моменту підписання договору (пункт 5 договору №15/1107/1 від 15.11.2007).

Пунктами 7-10 договору №15/1107/1 від 15.11.2007 передбачено відповідальність за порушення умов договору.

Пунктом 13 договору №15/1107/1 від 15.11.2007 встановлено, що договір набирає чинності з моменту передання фінансової допомоги ТОВ „Джоанна-Україна” відповідачеві.

Факт отримання відповідачем фінансової допомоги у розмірі 1 000 000,00 грн. підтверджується випискою по рахунку 301 від 15.11.2007 (т.1, арк. с. 11).

Відповідно до умов договору №15/1107/1 від 15.11.2007 строком повернення фінансової допомоги є 05.12.2007.

20.12.2007 ТОВ „Джоанна-Україна” звернулось до відповідача з претензією про виконання умов договору №15/11/071 від 15.11.2007 (т.1, арк.с. 12-13).

14.02.2008 між ТОВ „Джоанна-Україна” та позивачем укладено договір №14/02/08/1 про відступлення вимоги відповідно до договору №15/11/071 від 15.11.2007 (т. 1, арк.с. 14).

Відповідно до пункту 1.1. договору №14/02/08/1 від 14.02.2008 ТОВ „Джоанна-Україна” передає, а позивач приймає право вимоги.

03.03.2008 позивач звернувся до відповідача з претензією виконати умови договору №14/02/08/1 від 14.02.2008 до 11.03.2008 (т. 1, арк.с. 17-18).

Позивач вважає, що відповідач порушив свої зобов’язання, просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача 1000000,00 грн. основного боргу, та посилаючись на статтю 625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 88205,48 грн. (т.1, арк.с. 19-20).

Відповідач позов не визнав, висловивши свою думку у відзиві на позовну заяву (т.1, арк.с. 42).

Господарський суд міста Севастополя в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України провівши оцінку доказів, які надані сторонами вважає вимоги позивача необгрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів, ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

15.11.2007 між ТОВ Джоана-Україна та відповідачем укладено договір №15/1107/1 про безвідсоткову зворотну фінансову допомогу (т.1, арк.с. 10).

Неодноразову вимогу суду надати оригінал договору №15/1107/1 від 15.11.2007 про безвідсоткову зворотну фінансову допомогу сторони не виконали, оригінали договору суду не надали. Але, з пояснень представників відповідача та ТОВ „Джоанна-Україна” слідує, що факт укладення договору №15/1107/1 від 15.11.2007 мав місце, оскільки зазначений договір укладено за допомогою засобів факсимільного зв’язку, що не суперечить статті 181 Господарського кодексу України, статтям 207, 208 Цивільного кодексу України (т.1, арк.с. 42, 143-145, т.2 арк.с. 46).

На виконання договору №15/1107/1 від 15.11.2007 ТОВ „Джоанна-Україна” перерахувала на рахунок відповідача безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у розмірі 1 000 000,00 грн. про що свідчить виписка філії АКБ „Південний” від 15.11.2007 (т.1, арк. с. 11).

Відповідно до умов договору №15/1107/1 від 15.11.2007 строком повернення безвідсоткової зворотної фінансової допомоги є 05.12.2007, тобто не пізніше 20 календарних днів з моменту підписання договору (пункт 5 договору №15/1107/1 від 15.11.2007).

Як пояснив відповідач, він отримував лист ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” стосовно того, що між ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” та ТОВ „Джоанна-Україна” 03.12.2007 укладено договір відступлення права вимоги на суму 1 000 000,00 грн., яку необхідно перерахувати у строк до 31.12.2007 грн. на зазначений у листі рахунок (т.1, арк.с. 46). Пізніше, 24.12.2007 факсом, а 25.12.2007 поштою він отримав від ТОВ „Джоанна-Україна” договір від 03.12.2007 про відступлення вимоги укладений між ТОВ „Джоанна-Україна” та ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент”.

Відповідач спростовує твердження позивача про те, що 22.12.2007 ТОВ „Джоанна-Україна” звернулось до нього з претензією виконати умови договору №15/1107/1 від 15.11.2007. Копія фіскального чеку від 22.12.2007 та поштове повідомлення від 25.12.2007 свідчить про те, що ТОВ „Джоанна-Україна” на адресу відповідача надіслано копію договору від 03.12.2007 про відступлення вимоги укладеного між ТОВ „Джоанна-Україна” та ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент”. Вхідний номер на претензії йому не відомий (т.1, арк.с. 12, 13, 42, т.2, арк.с. 81).

Суд із запереченням відповідача погодився, оскільки ні представник позивача, ні представники ТОВ „Джоанна-Україна” не надали суду опису вкладення у поштове відправлення від 22.12.2007.

Відповідно до положень статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На виконання умов договору від 03.12.2007 відповідач відповідно до виписки по рахунку №6 від 26.12.2007 та виписки по особовому рахунку № 6032 від 25.12.2007 перерахував ТОВ„Акваріус Сістем Менеджмент” у повному суму боргу у розмірі 1 000 000,00 грн. (т.1, арк.с. 47-48).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Директор ТОВ „Джоанна-Україна” Єрмак В.К. (т.1, арк.с. 81) та представник ТОВ „Джоанна-Україна” (т.1, арк.с. 143-146) стверджують, що договір від 03.12.2007 про відступлення вимоги укладений між ТОВ „Джоанна-Україна” та ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” ніколи не підписувався і його не існує.

Але, директор ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” Білий В.П. пояснив, що до нього звернувся з проханням директор ТОВ „Джоанна-Україна” Єрмак В.К заключити договір про відступлення права вимоги боргу 1 000 000,00 грн у відповідача. На той та на теперішній час між ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” та ТОВ „Джоанна-Україна” існували та існують комерційні відносини, про що свідчить акт взаєморозрахунків (т.2, арк.с. 126).

03.12.2007 на адресу ТОВ „Джоанна-Україна” була надіслана факсова копія договору відступлення вимоги з підписом та печаткою ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент”. Того ж дня ТОВ „Джоанна-Україна” направила ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” факсову копію даного договору підписану та з печаткою від імені ТОВ „Джоанна-Україна”.

06.12.2007 ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” два примірники договору про відступлення вимоги були підписані, завірені печаткою товариства та направлені на адресу: м. Київ, вул. Артема, 37, офіс № 41 ТОВ „Джоанна-Україна” кур’єрською службою ТОВ „Скайнет Ворлдвайт Експрес”, що підтверджується накладною (т.1, арк.с. 92).

Однак, ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” підписаний ТОВ „Джоанна-Україна” примірник направленого договору не отримало по теперішній час.

На виконання вимоги суду щодо надання оригіналу договору від 03.12.2007 про відступлення вимоги ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” звернулась із запитом до кур’єрської служби ТОВ „Скайнет Ворлдвайт Експрес” щодо доставки вищезазначених примірників договору, на що отримала відповідь, що документи у процесі доставки втрачено (арк.с. 91).

Крім того, директор ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” Білий В.П. пояснив, що по теперішній час директор ТОВ „Джоанна-Україна” Єрмак В.К. до нього про повернення отриманої суми в розмірі 1 000 000,00 грн. не звертався та те, що ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” готове повернути зазначену суму ТОВ „Джоанна-Україна”.

Кошти, які отримані ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” від відповідача знайшли своє відображення у бухгалтерському обліку підприємства.

До пояснень головного бухгалтера ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” Корчагіної І.Ю. (т.1. арк.с. 147), а також інших документів, які підписані нею та надані суду представником позивача та представником ТОВ „Джоанна-Україна” (т.1, арк.с. 148-151) директор ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” Білий В.П. поставився критично та пояснив, що Корчагіна І.Ю. на підприємстві не працює з 07.03.2008 та право підписувати акти звірки взаєморозрахунків має тільки він (т.2, арк.с. 30-34).

Стосовно пояснень директора ТОВ „Джоанна-Україна” Єрмака В.К. (т.1, арк.с. 81) та представника ТОВ „Джоана-Україна” (т.1, арк.с. 143-146) щодо укладення договору про відступлення права вимоги від 03.12.2007 директор ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” Білий В.П. пояснив, що вони не відповідають дійсності. Крім того, директор ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” Білий В.П. в судовому засіданні заявляв клопотання про виклик у судове засідання директора ТОВ "Джоанна-Україна" Єрмака В.К. та директора ТОВ "Ілуліссат" Гаврилюка І.В , але вони без поважних причин не з’явились.

Таким чином, з наведених вище доказів у суду є підстави вважати, що відповідно до статті 181 Господарського кодексу України, статтей 207, 208 Цивільного кодексу України 03.12.2007 ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” шляхом факсимільного зв’язку уклав договір з ТОВ "Джоанна-Україна" про відступлення вимоги, відповідно до якого ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” має право вимоги з відповідача суми фінансової допомоги у розмірі 1 000 000,00 грн.

Відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Оскільки новий кредитор несе ризик негативних наслідків у вигляді припинення зобов’язання у зв’язку з наданням боржником виконання первісному кредиторові обов’язок повідомлення боржника про здійснення заміни кредитора покладається на нового кредитора.

Суд вважає, що ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” листом від 03.12.2007 №03/12/07-3 обов’язок повідомлення боржника про заміну нового кредитора виконано.

Відповідно частини першої статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Із пояснень директора ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” Білого В.П. слідує, що право вимоги обумовлене проханням директора ТОВ „Джоанна-Україна” Єрмака В.К., тому, крім договору від 03.12.2007 більше ніяких документів немає.

Докази переходу до нового кредитора прав у зобов’язанні, відповідно до частини другої статті 517 Цивільного кодексу України, відповідач отримав від ТОВ „Джоанна-Україна” у вигляді копії договору від 03.12.2007 про що свідчить копія фіскального чеку від 22.12.2007 та поштове повідомлення від 25.12.2007.

Згідно до статті 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

14.02.2008 між ТОВ „Джоанна-Україна” та позивачем укладено договір №14/02/08/1 про відступлення права вимоги відповідно до договору №15/11/071 від 15.11.2007.

Але, на момент укладення вищезазначеного договору відповідач зобов’язання за договором № 15/11/071 від 15.11.2007 та за договором від 03.12.2007 виконав.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, нести відповідальність перед позивачем має ТОВ „Джоанна-Україна”.

В ході судового розгляду судом також встановлено, що позивач відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АБ №169028 зареєстрований 04.02.2008.

На запит суду ТОВ „Джоанна-Україна” та позивач надали декларації з податку на прибуток, баланс та декларацію з податку на додану вартість (т.2, арк.с. 82-89, 101-127).

В декларації з податку на прибуток позивача за перший квартал 2008 року, яка надана Державною податковою інспекцією у Печерському району м. Києва вх.№102922 від 18.04.2008 наявність заборгованості ТОВ „Джоанна-Україна” перед позивачем як підстави про уступку права вимоги, не відображено.

Декларація з податку на прибуток позивача за перше півріччя 2008 року (т.2, арк.с. 82) судом до уваги не приймається, оскільки відсутня належна відмітка отримання декларації Державною податковою інспекцією. Баланс позивача за перший квартал та перше півріччя 2008 року також цих відомостей не відображає.

Відповідно до пояснення директора ТОВ „Джоанна-Україна” (т.2, арк.с. 100) підприємство за період з лютого 2008 року по червень 2008 року ніяких звітів до контролюючих органів не надавало.

Таким чином, вищеперелічені факти свідчать про відсутність будь-яких зобов’язань ТОВ „Джоанна-Україна” та позивача, які являлись підставою про відступлення права вимоги.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Києва на запит суду надано декларації з податку на додану вартість за четвертий квартал 2007 року та за січень 2008 року ТОВ „Джоанна-Україна”. Ці декларації свідчать про те, що підприємство здійснює господарські операції, що підтверджує пояснення директора ТОВ „Акваріус Сістем Менеджмент” Білого В.П. про наявність правовідносин між його підприємством та ТОВ „Джоанна-Україна” (т.2, арк.с. 125,126).

Таким чином, все вищеперелічене дає суду підстави вважати, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2.          Копії рішення направити сторонам.

Суддя С.Г.Лазарев

Рішення оформлено і підписано

в порядку статті 84 ГПК України

09.08.2008