ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22"
січня 2008 р.
Справа № 44/349-07

вх. № 9355/4-44

Суддя господарського суду Дюкарєва С.В.

при секретарі судового засідання Двоєглазова Л.Е.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився
відповідача -  Савченко Д.М.
(довіреність від 08.08.2007р.)

розглянувши справу за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Х-в

до  АТ ЗТ
"Укрнадра-ресурси",  м. Харків

про стягнення 8000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за встановлення вхідних дверей в орендовані приміщення згідно
договору суборенди приміщень № 96 від 21.12.2006р. у сумі 8000грн., а також
стягнути з відповідача державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сплата відповідачем зазначеної
суми передбачена додатковою угодою до договору суборенди приміщень № 96 від
21.12.2006р.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечує,
просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування  своїх заперечень він посилається на те, що
припинення спірного договору суборенди
суборенди приміщень № 96 від 21.12.2006р. мало місце не за ініціативою
відповідача, а з причини, які не залежали і не могли залежати від відповідача,
а саме в зв'язку з  припиненням договору
оренди, укладеного відповідачем з власником майна, з ініціативи орендодавця.

У судовому засіданні 18.12.2007р. оголошено перерву до
22.01.2008р.

У продовжене судове засідання представник позивача не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений
належним чином.

З огляду на викладене, справа розглядається в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх
сукупності, вислухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено
наступне.

Між Закритим акціонерним товариством “Укрнадра-ресурси” та
Товариством з обмеженою відповідальністю “Укрмедполіс” 01.08.2006р. укладено
договір оренди № 2006/39-а, у відповідності до умов якого відповідач прийняв у
строкове платне користування нежитлові приміщення 1-го поверху будівлі,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 547,7кв.м.

Факт передачі приміщення відповідачеві підтверджується відповідним
актом приймання-передачі, підписаним 01.08.2006р.

У відповідності до п. 5.3 договору оренди № 2006/39-а орендар має
право здавати орендовані приміщення в суборенду без додаткового узгодження з
орендодавцем.

Так, між позивачем (Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1) та відповідачем (Закритим акціонерним товариством
“Укрнадра-ресурси”) 21.12.2006р. укладено договір суборенди приміщень № 96, у
відповідності до умов якого відповідач передав, а позивач прийняв у строкове
платне користування на умовах суборенди нежитлові приміщення 1-го поверху
будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 94,3кв.м.

Додатковою угодою від 01.03.2007р. до договору суборенди сторони
домовилися викласти п. 11.4 договору суборенди в наступній редакції: “в разі
розірвання або припинення договору невід'ємні поліпшення орендованого майна,
здійснені суборендарем як з дозволу, так і без дозволу орендаря, компенсації не
підлягають. В разі розірвання договору з причин порушення договірних обов'язків
орендарем або з його ініціативи, а також у разі відмови орендаря від
пролонгації договору, суборендар має право на компенсацію витрат, понесених в
зв'язку з встановленням за його рахунок вхідних дверей в орендовані приміщення
вартістю 8000грн.”

Посилаючись на припинення договору суборенди з ініціативи
відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43
Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 774 Цивільного кодексу України передання
наймачем речі у  користування іншій особі
(піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором
або законом.  Строк договору піднайму не
може перевищувати строку договору найму.
До  договору піднайму
застосовуються положення про договір найму.

Згідно ст. 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити
річ, яка є предметом  договору найму,
лише за згодою наймодавця.  Якщо
поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має
право на їх вилучення.  Якщо поліпшення
речі зроблено за згодою  наймодавця,
наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування
їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Як вбачається з Додаткової угоди від 01.03.2007р. до договору
суборенди компенсація витрат  позивача на
встановлення вхідних дверей у розмірі 8000грн. передбачена лише у разі розірвання
або припинення дії договору  суборенди з
ініціативи або вини відповідача.

Листом № 6 від 25.06.2007р. орендодавець - ТОВ “Укрмедполіс”
повідомив відповідача  про розірвання
договору оренди з 25.07.2007р.

Право ТОВ “Укрмедполіс” на розірвання договору оренди з власної
ініціативи встановлено п. 7.4 договору оренди № 2006/39-а, де зазначено, що
орендодавець має право на дострокове розірвання договору, про що він
зобов'язаний письмово повідомити орендаря в строк не менше ніж за двадцять
днів.

Таким чином, розірвання договору суборенди відбулося не з
ініціативи орендаря, а в зв'язку з розірванням основного договору оренди з
ініціативи орендодавця.

Позивач заперечує проти права орендодавця, визначеного п. 7.4
договору оренди, та вказує на те, що в примірнику договору оренди, який наданий
йому відповідачем при укладенні договору суборенди п. 7.4 викладений в іншій
редакції, а саме: “в разі виникнення заборгованості з орендної плати більше 2
місяців від встановленого в договорі строку її внесення , орендодавець має
право поставити питання про дострокове розірвання договору оренди”.

Викликаний в порядку ст. 30 Господарського процесуального кодексу
України представник орендодавця - ТОВ “Укрмедполіс” пояснив, що ним було
надіслано відповідачеві повідомлення про розірвання договору оренди з
25.07.2007р. цієї ж дати договір було розірвано та складено акт
приймання-передачі приміщень.

З огляду на викладене, заперечення позивача щодо відсутності
у  орендодавця права на розірвання
договору оренди згідно п. 7.4 договору оренди не можуть бути прийняті судом до
уваги.

Таким чином, розірвання договору оренди № 2006/39-а від
01.08.2006р. відбулося з ініціативи орендодавця, і вина відповідача в цьому
відсутня.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача
про стягнення з відповідача заборгованості за встановлення вхідних дверей в
орендовані приміщення згідно договору суборенди приміщень № 96 від 21.12.2006р.
у сумі 8000грн.,  необґрунтовані, не
підтверджені матеріалами справи,  а тому
зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до статей 44, 49 Господарського процесуального
кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  покладаються
на позивача.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
статтями 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, статтями 526, 774, 778
Цивільного кодексу України,   -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 28.01.2008р.

Суддя
Дюкарєва С.В.