ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 11/534а

"03" березня 2008 р., 12 год. 00 хв.           м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Довганя К.І., при секретарі судового засідання –Захарова А. Г., за участю представників сторін: від позивача –Прудивус М.А. за довіреністю, від відповідача –Іванов О.В., Іваненко В.С. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро»1 до державної податкової інспекції у Чигиринському р-ні про визнання протиправними дій та визнання нечинною податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання протиправними дій відповідача щодо направлення позивачу першої податкової вимоги від 13.11.2007 р. №1-116 , якою позивача зобов’язано сплатити до бюджету узгоджений податковий борг та визнання не чинною цієї податкової вимоги. В обгрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що визначені в податковій вимозі суми податків не є узгодженими, оскільки оскаржуються в судовому порядку, що виключає можливість стягнення податкового боргу в порядку визначеному Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 20.12.2000 р.(далі Закон 2181-ІІІ).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечуючи проти позову, послався на те, що податковий борг, який вимагається сплатити до бюджету за оспорюваною вимогою є узгодженим, так як у суді відсутнє провадження щодо сум податків, визначених у податкові вимозі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

Відповідачем 13.11.2007 р. прийнято та направлено на адресу позивача першу податкову вимогу №1-116 про сплату до бюджету податкового боргу в сумі 118594,19 грн. в тому числі по податку на додану вартість в сумі 76201,77 грн., податку на прибуток в сумі 42392,42 грн. Вказані суми податків були визначені контролюючим органом за податковими повідомленнями-рішеннями від 02.03.2005 р. №000005170/0, від 04.03.2005 р. №/0, №/0, №/0. Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.08.2007 р. позовну заяву про визнання не дійсними податкових повідомлень-рішень від 02.03.2005 р. №000005170/0, від 04.03.2005 р. №/0, №/0, №/0. Однак позивач оскаржив цю ухвалу до київського апеляційного адміністративного суду, що підтверджується листом голови суду на адресу позивача від 20.12.2007 р. №3924.

П. 1.3 ст.1, п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4, п.п.5.2.1, 5.2.2, 5.2.3, 5.2.4 п.5.2 ст.5, п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону 2181-ІІІ та п. 7.8 ст. 7 цього закону містять наступні приписи:

Податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання;

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

З урахуванням положень пункту 16.2 статті 16 цього Закону керівник відповідного контролюючого органу (або його заступник) може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги платника податків понад строки, визначені в абзаці першому цього підпункту, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Остаточне рішення вищого (центрального) органу контролюючого органу за заявою платника податків не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене у судовому порядку.

Якщо відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення або відповіді контролюючого органу на скаргу, замість десятиденного строку, визначеного у абзаці першому цього підпункту.

У разі коли останній день строків, зазначених у абзаці першому цього підпункту або встановлених за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника) у випадках, визначених у абзаці другому цього підпункту, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день.

Строки подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу можуть бути продовжені за правилами та на підставах, визначених пунктом 15.4 статті 15 цього Закону.

Процедура адміністративного оскарження здійснюється тим контролюючим органом, який надіслав платнику податків податкове повідомлення, відповідно до своєї компетенції, визначеної цим Законом.

Заява, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Процедура адміністративного оскарження закінчується:

останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк;

днем отримання платником податків рішення контролюючого органу про повне задоволення скарги, викладеної у заяві;

днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Ст..ст. 186, 254 КАС України містять наступні приписи:

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з приписів наведеного вище законодавства та фактичних обставин справи суд приходить до наступних висновків.

Податкові повідомлення-рішення відповідача від 02.03.2005 р. №000005170/0, від 04.03.2005 р. №/0, №/0, №/0, якими визначені податкові зобов»язання позивача оскаржені останнім в судовому порядку. На час розгляду даної справи судом не прийнято рішення, щодо апеляційної скарги позивача на ухвалу суду від 14.08.2007 р. про залишення адміністративного позову про визнання цих податкових повідомлень-рішень недійсними, а тому ця ухвала не може вважатись такою, що набрала законної сили.

За таких обставин податкові зобов»язання позивача, визначені відповідачем у оспорюваній податковій вимозі не є узгодженим.

Закон 2181-ІІІ виключає можливість податковому органу направляти платнику податків податкові вимоги щодо сплати не узгоджених сум податкових зобов»язань, а тому дії відповідача щодо направлення позивачу податкової вимоги від 13.11.2007 р. №3-116 суперечать приписам Закону 2181-ІІІ а тому є протиправними.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідач згідно вимог ст. 71 КАС України не довів суду, що оспорювана податкова вимога є правомірною і відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати.

Керуючись ст.ст.160, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Чигиринському районі щодо направлення ТОВ «Дніпро»1 податкової вимоги від 13.11.2007 р. №1-116.

Скасувати податкову вимогу від 13.11.2007 р. №1-116 прийняту ДПІ у Чигиринському р-ні про сплату до бюджету ТОВ «Дніпро»1 узгодженого податкового боргу по податку на додану вартість, податку на прибуток на загальну суму 118594,19 грн.

Стягнути з бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро»1, м. Умань, вул..Енергетична,1 - 3,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Про апеляційне оскарження постанови може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                          К.І.Довгань