КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2008                                                                                           № 33/286

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:           Євсікова О.О.

Лосєва А.М.

при секретарі:           Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача -Коновалова О.В. (довіреність б/н від 15.05.2008р.);

від відповідача -Пуш М.М. (довіреність б/н від 22.07.2008р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "АІТІ"

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.07.2008

у справі № 33/286 (Мудрий С.М.)

за позовом                               Дочірнє підприємство "Немірофф-медіа"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "АІТІ"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  витребування майна з чужого незаконного володіння

Склад колегії суддів змінений згідно розпоряджень заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2008р., від 08.10.2008р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.07.2008р. у справі № 33/286 задоволено позов Дочірнього підприємства „Немірофф-медіа” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне агентство „АІТІ” про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Рекламне агентство „АІТІ”, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким позов залишити без задоволення.

Скарга мотивована неповним з’ясуванням та недоведеністю місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що при встановленні факту передачі позивачем відповідачу спірного майна місцевий господарський суд необґрунтовано прийняв я якості належного доказу у справі акт прийому-передачі продукції від 09.07.2007р., зміст якого не містить жодних посилань на те, що він складений на виконання договору від 21.06.2007р. № 22/06, а також на визначене додатком № 2 до цього договору спірне майно.

Крім того, скаржник звертає увагу на ту обставину, що справу розглянуто без участі його представника, не повідомленого належним чином про дату судового засідання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне агентство „АІТІ” висловилися за задоволення апеляційної скарги, представник Дочірнього підприємства „Немірофф-медіа” – за її відхилення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Дочірнім підприємством „Немірофф-медіа” (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов про зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне агентство „АІТІ” (далі по тексту - відповідача) повернути конструкції для нестандартних рекламних носіїв в кількості 149 штук, які були отримані за актом приймання-передачі продукції від 09.07.2007р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Дочірнє підприємство „Немірофф-медіа” на виконання укладеного сторонами договору від 21.06.2007р. № 22/06 згідно складеного сторонами акту приймання-передачі продукції від 09.07.2007р. передало Товариству з обмеженою відповідальністю „Рекламне агентство „АІТІ” 149 одиниць нестандартних рекламних носіїв з метою проведення рекламної акції у період з 01.07.2008р. по 31.08.2007р.

Ту обставину, що зазначене майно станом на 05.03.2008р. відповідач не повернув, а відповідну вимогу позивача залишив без задоволення, останній розглядає як підставу звернення до господарського суду з позовом про витребування майна.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.07.2008р. у справі № 33/286 позов Дочірнього підприємства „Немірофф-медіа” задоволено повністю, зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Рекламне агентство „АІТІ” (далі по тексту - відповідача) повернути конструкції для нестандартних рекламних носіїв в кількості 149 штук, які були отримані за актом приймання-передачі продукції від 09.07.2007р. на виконання договору від 21.06.2007р. № 22/06, а саме:

Кронштейни горизонтальні 2,5м x 1м:

Кронштейни вертикальні 1м x 2,5м:

Троли горизонтальні 4,5м x 0,7м:

Прапори вертикальні 0,8м x 1,8м:

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд встановив, що 21.06.2007р. сторони уклали договір на проведення рекламних компаній від 21.06.2007р. № 22/06 (а.с. 20-27), предметом регулювання якого стали відносини з приводу проведення відповідачем рекламної компанії на замовлення позивача (пункт 2.1).

На виконання пункту 2 додатку № 2 до названого договору (а.с. 28-32) відповідач виготовив та передав позивачу конструкції для нестандартних рекламоносіїв в кількості 149 одиниць загальною вартістю 136 922,67 грн., що підтверджується видатковою накладною від 06.07.2007р. № РН-0000005 (а.с. 32).

09.07.2007р. сторони склали акт приймання-передачі продукції (а.с. 33), згідно якого позивач як замовник передав, а відповідач як виконавець прийняв без переходу права власності вінілові полотна в кількості 149 одиниць та конструкції для нестандартних рекламоносіїв в кількості 149 одиниць.

Згідно скерованого на адресу відповідача листа від 28.12.2007р. № 289/14-2007р. (а.с. 34) позивач звернувся з вимогою про поврренння протягом семи днів 149-ти нестандартних конструкцій, переданих згідно акту від 09.07.2007р.

Листом від 15.02.2008р. № 15 (а.с. 39) відповідач повідомив позивача про те, що передача вінілових полотен у кількості 143 одиниці відбулася та запропонував компенсувати вартість шести вінілових полотен, яких не вистачає.

В контексті наведеного, враховуючи ту обставину, що факт передачі відповідачу конструкцій для нестандартних рекламоносіїв в кількості 149 одиниць доведений, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Укладений сторонами договір від 21.06.2007р. № 22/06 містить ознаки, притаманні договору підряду.

Згідно положень Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (частина 1 статті 837); підрядник зобов’язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 839).

Згідно положень договору від 21.06.2007р. № 22/06 відповідач зобов’язався для проведення рекламної компанії прийняти від замовника матеріал, розмістити цей матеріал, забезпечити належний технічний та естетичний стан спеціальних конструкцій і розміщеного на них рекламного матеріалу, тощо (розділ 3.2). Крім того, згідно пунктів 1, 2 додатку № 2 до названого договору від 21.06.2007р. (а.с. 28-31) в межах здійснення рекламної компанії за основним договором відповідач зобов’язався самостійно організувати виготовлення та монтаж рекламних конструкцій у кількості 149 одиниць для нестандартних рекламних носіїв зовнішньої реклами згідно викладеного в додатку опису і технічних вимог.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства та положення договору, господарський суд вважає правильною позицію позивача у справі, який вважає, що спірне майно було одержано відповідачем на підставі та на виконання умов договору від 21.06.2007р. № 22/06. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Факт існування між сторонами інших відносин, за виключенням тих, що виникли за названим договором, представниками сторін заперечується та матеріалами справи не підтверджується.

Враховуючи ту обставину, що за змістом договору від 21.06.2007р. № 22/06 й додатку № 2 до цього договору експлуатація спірного майна здійснюється відповідачем під час проведення рекламної акції, вимога позивача про повернення спірного майна узгоджується з приписом частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений, боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Факт одержання зазначеної вимоги відповідачем не заперечується та підтверджується його листом від 15.02.2008р. № 15. Докази належного виконання зобов’язань з повернення спірного майна в матеріалах справи відсутні.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позов Дочірнього підприємства „Немірофф-медіа” про витребування спірного майна.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання скаржника на неповідомлення про час і місце засідання суду спростовуються наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення від 18.07.2008р. № 05804748 (а.с. 2) за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне агентство „АІТІ”.

Враховуючи наведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що рішення місцевого господарського суду постановлено при повному з’ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 22.07.2008р. у справі № 33/286 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне агентство „АІТІ” – без задоволення.

Справу № 33/286 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Гарник Л.Л.

Судді                                                                                          Євсіков О.О.

Лосєв А.М.

09.10.08 (відправлено)