ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008 р.

Справа № 14/158

за позовом ПП "Пластінвест"

с.Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівський р-н., Львівська обл.,

(поштова адреса: а/с 3128, м.Львів, 79054)

до відповідача ТзОВ "Пластпайп"

вул.Галицька, 201, м.Івано-Франківськ, 76008

Представники:

Від позивача: Мих А.Р., представник, (довіреність № 1/2008 від 08.01.08р.)

Від відповідача: не з"явилисьПредставнику позивача роз"яснено права та обов"язки на підставі ст.ст.20,22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: поданий позов про стягнення заборгованості в сумі 78 634,00грн.

Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, свої обгрунтування виклав у позовній заяві.

Відповідач двічі в засідання суду не з"явився, відзиву на позовну заяву не подав.

За наведених обставин та в силу ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами без участі відповідача, якого належно повідомлено про час, дату та місце проведення засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (№7052275 від 24.12.07 та №7342214 від 25.01.08).

Заслухавши представника позивача та розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами 08.11.05 укладено договір купівлі-продажу №3/2005. Відповідно до умов договору, продавець (тобто позивач) зобов"язався поставити та передати у власність покупця (тобто відповідача) товар (смолу ПХВ (торгова назва "Поланвіл")), інші товари, а останній в свою чергу - прийняти і оплатити його на умовах цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач продав відповідачу смолу ПВХ (НВD) марки Поланвіл С-67 в кількості 18,950 тонн на суму 130 755,00грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000010 від 17.11.05.

В судовому засіданні позивач зазначив, що відповідач неповністю оплачував за поставлений товар, сплатив тільки 89 000,00грн., що підтверджується банківськими виписками з поточного рахунку позивача. Станом на 06.12.07 заборгованість відповідача становить

41 755,00грн.

Відповідно до п.5.3 договору покупець за прострочення плати товару сплачує продавцю пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за кожний день протермінування. Отже, пеня нарахована з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення оплати у межах позовної давності за період з 06.06.07 по 06.12.07, що складає 3 349,55грн.

Згідно 625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового забов"язання , на вимогу кредитора забов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.

Позивач провів розрахунок 3% річних від простроченої суми за період з 23.11.05 по 06.11.07, що становить 3 291,45грн. та інфляційних за період грудень2005-жовтень 2007, що становить 12 558,19грн.

З 25.04.06 по 15.09.06 позивач здійснив продаж товару згідно укладених усних угод без визначеного строку виконання зобов"язання по сплаті вартості проданого товару, на підставі рахунків-фактур та видаткових накладних на загальну суму 671 999,85грн., що знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач здійснив часткову оплату за придбаний товар у сумі 654 354,76грн., що підтверджується банківськими виписками. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 17 645,01грн.

Позивач 25.10.07 надіслав відповідачу претензію №26 з вимогою сплатити борг.

Відповідач відповіді на претензію не надав, боргу не сплатив.

Відповідно до ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних від простроченої суми за період з 13.11.07 по 06.12.07, що становить 34,80грн.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову і виходить з наступних підстав:

- у відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Таким чином на підставі норм чиннного цивільного та господарського кодексу позивачем вжито всіх заходів досудового врегулювання спору, які не дали результатів, а тому останній звернувся до суду за захистом порушеного права.

На час пред"явлення позову , за відповідачем рахується заборгованість в сумі 59 400,00 грн.

Статтею 530 ЦКУ передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно 625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового забов"язання , на вимогу кредитора забов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.

Позивачем проведено розрахунок пені за прострочення виконання грошового зобов"язання, що становить 3 249,55грн., 3% річних від простроченої суми, що складає 3 326,25грн. та

12 558,19грн. інфляційних що підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунками, що є додатками до позовної заяви.

Викладені вище обставини підтверджуються матеріалами справи, є обгрунтованими, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст.509, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп", м.Івано-Франківськ, вул.Галицька,201 (р/р№260067891 в ОД "Райффайзен Банк Аваль", МФО 336462, код 32077095) на користь Приватного підприємства "Пластінвест", Львівська обл., Пустомитівський р-н., с.Пасіки-Зубрицькі (р/р 2001 в ВАТ КБ "Надра" Львівського РУ, МФО 325978, код 33710343) 59 400,01грн. основного боргу, 3 349,55грн. пені, 3% річних - 3 326,25грн.,

12 558,19грн. інфляційних, 786,34грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Булка Володимир Ігорович

Рішення підписане ____________.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Помічник судді Гандера М.В.