донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

04.08.2008
р.
справа №44/61пн

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Величко  Н.Л.

суддів

Скакуна  О.А. , Старовойтової  Г.Я.

за
участю представників сторін:

від
позивачів:

ОСОБА_1
- паспорт, ОСОБА_3. - за дов. НОМЕР_1 від 02.08.2008р. ,

від
відповідача 1: від
відповідача 2: від третьої особи:

не
з"явились, ОСОБА_4. -за дов.НОМЕР_2 від 25.05.2007р.  ОСОБА_5. за
дов. НОМЕР_3 від 03.03.08р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1,
м.Донецьк

на
рішення господарського суду

Донецької області

від

04.06.2008
року

по
справі

№44/61пн
(Мєзєнцев Є.І.)

за
позовом

ОСОБА_1,
м. Донецьк, та ОСОБА_2, м. Донецьк

до
відповідача 1  до відповідача 2  за участю третьої особи без
самостійних вимог  на предмет
позову

Товариство
з обмеженою відповідальністю "Магазин "Привокзальний"
м.Донецьк Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради м. Донецьк
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_6, м. Донецьк

про

визнання
недійсним правочину стосовно розірвання договору оренди нежитлового
приміщення від 08.02.1999р. у  формі
додаткової угоди від 17.10.2005р. та акту приймання- передачі від
31.10.2005р.

В С Т А Н О В И В:

1.
Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

06.03.2008р. ОСОБА_1та ОСОБА_2,
які є засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин
"Привокзальний" звернулися з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магазин "Привокзальний", м. Донецьк та
Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради м. Донецьк про визнання
недійсним правочину стосовно розірвання договору оренди нежитлового приміщення
від 08.02.1999 року, викладеного у формі додаткової угоди від 17.10.05 року та
акту приймання-передачі від 31.10.05 року, та підписаного з боку ТОВ
"Магазин "Привокзальний", м. Донецьк  директором ОСОБА_7

Справа порушена ухвалою від
07.03.2008р.

Ухвалою від 07.04.2008р.
господарський суд в порядку статті 27 ГПК України за ініціативою позивачів
залучив до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на
предмет позову Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_6, м.
Донецьк.

Ухвалою від 06.05.2008р. голови господарського
суду розгляд справи продовжений до 06.06.2008р.

Рішенням
господарського суду  Донецької області
від  04.06.2008року у справі № 44/61пн
(суддя Мєзєнцев Є.І.)  у позові  відмовлено, у зв'язку з доказовою та правовою
необґрунтованістю.

Строк
розгляду справи склав 3 місяці.

2. Підстави з яких порушене
питання про перегляд рішення.

Позивач,
ОСОБА_1 м. Донецьк,  подав апеляційну
скаргу на рішення господарського суду Донецької області  від 06.06.2008р. в якій просить  його скасувати та постановити нове рішення,
яким відмовити у позові.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення судом першої інстанції прийнято при неправильному застосуванні норм
матеріального та процесуального права.

Посилається
на те, що суд відмовив у розгляді доповнення до позовних вимог з посиланням на
ст.22 ГПК України та абзац 2 п.3.7 роз'яснення ВАС України от 18.09.97р.
№02-5/289. Посилання суду на вищезазначене роз'яснення є неправильним, так як
роз'яснення ВАСУ від 10.12.1996р. №02-5/422 "Про судове рішення" п.8
абзацу 2 говорить, що у зв'язку з пред'явленням позивачем у порядку,
передбаченому  ч.4 ст.22 ГПК України,
додаткових, змінених та нових вимог до відповідача, останній вправі вимагати
відкладення розгляду справи для надання відповідних доказів. На думку позивача,
це роз'яснення передбачає додаткові та нові вимоги, а ним був збільшений розмір
позовних вимог.

Зазначає,
що незрозуміло посилання суду на Рішення Конституційного суду України от
01.12.04р. та застосування поняття "охоронюваний законом інтерес",
однак це ріше ння не приводить до однозначного трактування судами України цього
поняття, що дозволяє трактувати його по-різному та застосовувати для захисту
багатьох інтересів, навіть ті які не є охоронювані  законом.

Посилається
на те, що підставою для відмови у позові є матеріали раніш розглянутої судом
справи №44/37а , які були судом першої інстанції ретельно досліджені та
застосовані факти, встановлені при розгляді справи №44/37а, відповідно до ст.35
ГПК України. Вважає таке застосування норми ст.35 ГПК України  неправильним, так як при розгляді справи
№44/37а сторонами були дві юридичні особи:
ТОВ "Магазин "Привокзальний" та Управління комунальних
ресурсів Донецької міської ради м. Донецьк, а у даній справі сторонами є дві
фізичні особи, ТОВ "Магазин "Привокзальний" та Управління
комунальних ресурсів Донецької міської ради м. Донецьк, тобто сторони не одні і
ті ж самі.

Посилається
на те, що Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради при виданні
патенту вимагало надати згоду засновників на його отримання, яке повинно бути
оформлене  протоколом загальних зборів.
Для розірвання договору оренди приміщення виразити свою незгоду засновники не
мали можливості, так як у цей період, збори засновників не могли проводиться
з  причини заборони, яка була накладена
судом. Вважає, що директор, знаючи що позбавляє підприємство можливості
отримання прибутку, розірвав договір оренди, коли засновники не мали можливості
чогось зробити, тому суд непра вильно застосував норму ст.207 ГК України.

3.Доводи
викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Представник відповідача 2 у судовому
засіданні проти доводів апеляційної скарги позивача заперечував та зазначив, що
договором та законом передбачено можливість розірвання договору за згодою
сторін. Відповідач не був обізнаний щодо обмеження повноважень громадянки
ОСОБА_7 на момент розірвання договору, тому не вважає правочин щодо розірвання
договору незаконним. Відповідач зазначив, що господарським судом у справі №
44/37а вже прийняте рішення від 29.03.06 року, яким було відмовлено у
задоволенні вимог про визнання недійсними та незаконними дій Управління
комунальних ресурсів Донецької міської ради стосовно розірвання договору. Також
зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 31.05.2007 року приміщення
вибуло з комунальної власності територіальної громади міста Донецька та
перейшло у власність Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_6, м. Донецьк.

Представник
третьої особи у судовому засіданні зазначив, що рішення суду першої інстанції
відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідач 1 відзив на апеляційну скаргу
не надав, своїх представників у засідання суду не направив.

4.
Апеляційною інстанцією встановлено:

ОСОБА_1,
м. Донецьк, та ОСОБА_2, м. Донецьк  є
учасниками ТОВ "Магазин "Привокзальний" з долями у статутному
фонді по 18,41%, (яким належить 36,81% статутного фонду), що підтверджується
рішенням господарського суду Донецької області від 20.02.08 року у справі №
2-1532/04-12/292пн

Рішенням
господарського суду Донецької області від 29.03.2006 року у справі № 44/37а
(а.с.85-86) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин
"Привокзальний" до Управління комунальних ресурсів Донецької
міської ради за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет
позову Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_6 про
визнання недійсним рішення Управління комунальних ресурсів Донецької міської
ради щодо розірвання договору від 08.02.1999р., укладеного між представництвом
Фонду державного майна України у м. Донецьку та ТОВ ?Магазин ?Привокзальний? у
позові відмовлено.

Зазначеним  рішенням господарського суду Донецької
області від 29.03.2006 року у справі № 44/37а встановлено:

-
факт укладення договору купівлі-продажу патенту на право оренди приміщення від
27.01.99 року, укладеного між ТОВ "Магазин "Привокзальний"
(орендар) та Представництвом Фонду державного майна України в місті Донецьку (орендодавець)
за яким Орендар визначений, як набувач Патенту, який надає йому право оренди
приміщення, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 242, на
строк 10 років з моменту першого продажу;

-
факт укладення 08.02.99 року договору оренди нежитлового приміщення між
Представництвом Фонду державного майна України в місті Донецьку  та ТОВ "Магазин
"Привокзальний" зі строком дії з 08.02.99 року до 08.02.09 року, за
яким Орендар отримав право на оренду нежитлового приміщення загальною площею
410,7 кв.м.,  що знаходиться за адресою:
м. Донецьк, вул. Куйбишева, 242;

-          факт заміни наймодавця за Договором з
Представництва Фонду державного майна України в місті Донецьку  на Управління комунальних ресурсів Донецької
міської ради м. Донецьк згідно рішень Донецької міської ради від 27.09.04 року
№ 13/20 „Про питання оренди об'єктів права комунальної власності територіальної
громади міста Донецька, включених у програму приватизації” та від 05.11.04 року
№ 14/2 „Про передачу функцій та повноважень органу приватизації об'єктів права
комунальної власності територіальної громади міста Донецька управлінню
комунальних ресурсів міськради”;

-          факт укладення додаткової угоди від
17.10.05 року до договору оренди нежитлового приміщення, якою сторони здійснили
розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 08.02.1999р. за взаємною
згодою сторін. Датою розірвання договору оренди нежитлового приміщення при
цьому сторони домовилися вважати дату підписання акту приймання-передачі
приміщення;

-
факт підписання 31.10.05 року начальником Управління комунальних ресурсів
Донецької міської ради м. Донецьк Богачовим С.В. та директором ТОВ
"Магазин "Привокзальний"
ОСОБА_7акту приймання-передачі приміщення, через що договір оренди
нежитлового приміщення від 08.02.1999р. є розірваним з 31.10.05 року;

-
факт припинення дії патенту 31.10.05 року в порядку, передбаченому пунктом 11.1
договору купівлі-продажу патенту на право оренди приміщення від 27.01.99 року;

-
факт призначення протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Магазин
"Привокзальний" від 31.03.96 року № 2 громадянки ОСОБА_7на посаду
директора ТОВ "Магазин "Привокзальний";

-
факт наявності у громадянки ОСОБА_7 відповідних повноважень на підписання
додаткової угоди від 17.10.05р. до
договору оренди нежитлового приміщення від 08.02.1999  року та акту приймання-передачі Приміщення
від 31.10.05 року;

-
факт того, що нежитлового приміщення загальною площею 410,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 242, не є майном ТОВ
"Магазин "Привокзальний", а є власністю територіальної громади
міста Донецька;

Ухвалою
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 02.09.2005 заборонено
засновникам ТОВ "Магазин "Привокзальний" проводити загальні
збори, проте всупереч зазначеній забороні 03.09.2005 проведені загальні збори
учасників товариства, оформлені протоком №01-05 на яких директора ОСОБА_7
переведено на посаду заступника директора.

Рішення
господарського суду Донецької області від 29.03.2006р. у справі № 44/37а
Постановою Вищого господарського суду України від 28.09.2006р. залишено без
змін та набрало законної сили 28.09.2006р. (а.с.55-59).

5.Мотиви,
за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті постанови.

Господарським
судом Донецької області  встановлені всі
обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору,
висновки суду відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства.

5.1.
Щодо доводів позивача про те, що суд неправомірно відмовив у розгляді
доповнення до позовних вимог з посиланням на ст.22 ГПК України та абзац 2 п.3.7
роз'яснень ВАС України от 18.09.97р. №02-5/289, оскільки, на думку,
позивача  ним був збільшений розмір
позовних вимог, а не пред'явлені додаткові позовні вимоги.

Відповідно
до позовної заяви від 06.03.2008р. (а.с.2-3) позивачами заявлені вимоги  про визнання недійсним правочину стосовно
розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 08.02.1999 року,
викладеного у формі додаткової угоди від 17.10.05 року та акту
приймання-передачі від 31.10.05 року, та підписаного з боку ТОВ "Магазин
"Привокзальний",
м. Донецьк  директором Паніотовою
Л.М.

Як
вбачається з заяви від 22.05.2008р., яка названа, як доповнення до позовної
заяви (а.с.95-96), позивач керуючись ст.22 ГПК України збільшив позовні вимоги
шляхом заявлення додаткових вимог і просив визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 31.05.2007р. приміщення площею 410,8кв.м, розташованого за
адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 242, укладений між Управлінням комунальних
ресурсів Донецької міської ради та ОСОБА_6; повернути у використання ТОВ
"Магазин "Привокзальний" вищезазначене приміщення до закінчення
договору оренди нежитлового приміщення, укладеного на підставі придбання
підприємством патенту № 204 від 08.02.99р. -до 08.02.2009р.; з метою
забезпечення позову заборонити ОСОБА_6. здійснювати відчуження  будь-яким засобом приміщення як в цілому, так
і по частинам, а також реєстрації будь-яких угод по відчуженню цього приміщення
до вирішення спору по суті.

Відповідно
до абзацу 2 пункту 3.7 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від
18.09.97 року № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу України ” зміна предмета позову означає
зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну
обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна
і предмета, і підстав позову не допускається. Під збільшенням розміру позовних
вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено
у позовній заяві.

Тому
збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням
додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

За
таких підстав, висновки суду першої інстанції ,що позивачі вийшли за межі
обсягу процесуальних прав сторони, визначених статтею 22 ГПК України,
відповідають нормам ГПК України та Роз'ясненням ВАСУ

5.2.
Щодо доводів позивача про те, що судом першої станції при прийнятті рішення по
справі неправомірно була застосована ст.35 ГПК України щодо фактів, встановлених
при розгляді справи № 44/37а .

Відповідно
ст.35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час
розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

Як
вбачається сторонами у справі № 44/37а були позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Магазин "Привокзальний", відповідач Управління
комунальних ресурсів Донецької міської ради , за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет позову Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_6.

Сторонами
у справі № 44/61пн є  позивачі ОСОБА_1,
м. Донецьк, та ОСОБА_2, м. Донецьк (які є учасниками Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магазин "Привокзальний" ,мають корпоративні
права щодо управління ТОВ через участь у роботі вищого органу юридичної особи
-загальних збрів,які складаються з учасників товариства в межах компетенції
визначеної ст..58, 59 Закону України "Про господарські товариства"),
відповідачі  Товариство з обмеженою
відповідальністю "Магазин "Привокзальний" та  Управління комунальних ресурсів Донецької
міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет позову Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_6

У
справі № 44/37а  приймали участь  ті ж сторони, що укладали оспорювану угоду за
участю тієї ж третьої особи, і які визначені відповідачами та третьою особою у
справі №44/61пн, позов заявлено особами, які є учасниками тієї ж юридичної
особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин
"Привокзальний", і які оскаржують ту ж угоду, що була предметом
розгляду у справі № 44/37а , тому суд першої інстанції правомірно дійшов
висновку, що факти встановлені рішенням господарського суду Донецької області
від 29.03.2006р., не підлягають доведенню знову відповідно до ст.35 ГПК
України, позаяк їх з істинністю вже встановлено рішенням у справі № 44/37а і не
має підстав піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який
вступив в законну силу.

5.3. Щодо доводів позивача про те, що у
громадянки  ОСОБА_7були відсутні
повноваження на розірвання договору оренди нежитлового приміщення від
08.02.1999року відповідно до п.7.11 Статуту ТОВ "Магазин "Привокзальний".

Як
було встановлено рішенням господарського суду Донецької області від
29.03.2006р. у справі № 44/37а пунктами 3.5 та 7.11 Статуту ТОВ "Магазин
"Привокзальний" передбачено, що ТОВ "Магазин
"Привокзальний" за узгодженням з учасниками має право продавати та
передавати іншим підприємствам, організаціям, установам та громадянам, а також
обмінювати, передавати в оренду, надавати безоплатно у тимчасове користування
або у позику належне йому майно, а також списувати його з балансу згідно
законодавства, а директор товариства не має права приймати рішення, що є
обов'язковими для учасників товариства. Встановлене у судовому рішенні
відповідає змісту названих пунктів відповідно до ксерокопії Статуту ТОВ
"Магазин "Привокзальний" у редакції 1997р,наданої позивачем у
судовому засіданні апеляційної інстанції.

Зазначені норми статуту  не містять будь-яких обмежень повноважень
директора ТОВ "Магазин "Привокзальний"  щодо можливості розірвання будь-яких
договорів, пов'язаних з веденням господарської діяльності ТОВ лише за згодою
учасників ТОВ "Магазин "Привокзальний".

Посилання
позивачів на те, що розірвання договору оренди фактично призвело до
неможливості здійснювати господарську діяльність та неотримання прибутку і що
суперечить цілям господарської діяльності ТОВ "Магазин
"Привокзальний", через що правочин щодо розірвання договору оренди
нежитлового приміщення від 08.02.1999р. має бути визнаний недійсним в силу
частини 1 статті 207 ГК України, не приймається судовою колегією, оскільки
відповідно до ч.1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності),
не передбачає недійсності зобов'язання, яке є збитковим та через це
вважається вчиненим всупереч цілей діяльності ТОВ "Магазин
"Привокзальний".

З
огляду на викладене, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення
господарського суду  не підлягає
скасуванню, так як відповідає фактичним обставинам справи та чинному
законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути
підставою для його скасування.

Керуючись ст.   99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст.105
Господарського процесуального кодексу України судова колегія  -

П О С Т А Н О В И Л А :

Рішення
господарського суду Донецької області від 04.06.2008р. по справі № 44/61пн
залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Донецьк без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний
господарський суд.

Головуючий          Н.Л.
Величко

Судді:          О.А.
Скакун

Г.Я.
Старовойтова

Постанова підписана
07.08.2008р.

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС