ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.07.08 р.
Справа № 44/147пн

Господарський суд Донецької
області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Іванковій
Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (представник
ОСОБА_2, довіреністьНОМЕР_1 від 23.07.08 року) до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 (представляє інтереси особисто, паспорт
НОМЕР_2) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору
виконавчого комітету Донецької міської ради (представник ОСОБА_4, довіреність
01/15-6725 від 12.12.05 року), про визнання права власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на нежитлове приміщення, що
за цільовим призначенням є приміщенням побутового обслуговування, загальною
площею 172,6 м2, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та складається з частин:

·          вбудоване нежитлове приміщення площею
107 м2 на першому поверсі житлового будинку за літ.А-9;

·          добудова до вбудованого нежитлового
приміщення за літ.А2-1 площею 46,7 м2 та за літ.А3-1 площею 18,9 м2, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1(далі - Підприємець) звернувся до суду з
позовом до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 (далі -
Громадянин) про визнання права власності Підприємця на нежитлове приміщення, що
за цільовим призначенням є приміщенням побутового обслуговування, загальною
площею 172,6 м2, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та складається з частин -
вбудованого нежитлового приміщення площею 107 м2 на першому поверсі житлового
будинку за літ.А-9, добудови до вбудованого нежитлового приміщення за літ.А2-1
площею 46,7 м2 та за літ.А3-1 площею 18,9 м2 (далі - Приміщення). Позовні
вимоги Підприємця ґрунтуються на тому, що Громадянин відмовляється придбавати
Приміщення та не визнає права власності позивача на Приміщення, вважаючи його
самовільним будівництвом, оскільки Приміщення є наслідком реконструкції іншого
об'єкту - вбудованого приміщення площею 103,6 м2 на першому поверсі житлового
будинку літ.А-9 (далі - Об'єкт). Означені дії покупця Громадянина істотно
порушують речові права позивача на Приміщення та порушуються права позивача
щодо розпорядження спірною нерухомістю.

Представник Підприємця в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив
проти позову, вказавши на те, що Об'єкт
належить саме Підприємцю, натомість право власності на Приміщення у
позивача виникнути не могло з огляду на самовільність реконструкції Об'єкту.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору Комітет в судовому засіданні заперечив проти
позову, зазначивши, що дозволу на реконструкцію Приміщення - не надано,
оскільки вказана нерухомість переоблаштована самовільно.

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши
подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємця
підлягає задоволенню виходячи з наступного.

На підставі договору
купівлі-продажу № 575 від 17.03.08 року Підприємець придбав у ОСОБА_5 нежитлову
будівлю Об'єкту. Правомірність придбання позивачем зазначеної нерухомості, а
також ідентифікація цього об'єкту нерухомості визначена нормами статті 204 ЦК
України щодо презумпції правомірності правочину, а також низкою наданих
позивачем документів - договором купівлі-продажу № 575 від 17.03.08 року,
витягом з державного реєстру правочинів № 5615329 від 18.03.08 року, технічним
паспортом, зведеними та оціночними актами до нього, а також технічним звітом ПП
„Донбасінпроект”. Належність та допустимість означених документів до предмету
спору перевірена судом.

До того ж, право власності позивача
на нежитловий Об'єкт - підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру прав
на нерухомість № 18174674 від 20.03.08 року.

Таким чином, виходячи зі змісту
норм статей 204, 316-317, 328 ЦК України - Підприємець є добросовісним
набувачем та власником Об'єкту, отриманого на підставах, що передбачені
договором та не заборонені законом.

Наразі, після моменту продажу
Об'єкту позивач самочинно здійснив перебудову існуючої нерухомості, внаслідок
чого утворилися Приміщення, про що свідчить технічний паспорт Бюро технічної
інвентаризації № 1/9021 та технічний висновок приватного підприємства
„Домінанта” від 15.07.08 року, згідно якого Приміщення має задовільний стан,
відповідає приписам будівельних норм та правил, причому реконструкція не
погіршила стану несучих стін споруди в цілому.

Ідентифікація нового об'єкту
нерухомості, а також відповідність Приміщення існуючим санітарним, вогнетривким
та будівельним нормам та правилам, факт задовільного стану Приміщення, та факт
непогіршення стану несучих конструкцій будинку внаслідок добудови - визначені
низкою документів, у тому числі технічним висновком приватного підприємства „Домінанта”
від 15.07.08 року.

З огляду на наведене, означене
право власності Підприємця на Приміщення виникло на законних підставах, тому
суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну
нерухомість. Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК
України, за висновком суду є властивим Приміщенню, оскільки за матеріалами
справи Приміщення розташоване на земельній ділянці, а його переміщення є
неможливим без знецінення та зміни призначення. Технічний паспорт на Приміщення
№ 1/9021, виданий органами державної реєстрації в порядку Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та
Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, означає, що БТІ здійснено технічну інвентаризацію саме нерухомого майна
(Приміщення).

У відповідності до статті 328 ЦК
України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо
інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Підприємець може вимагати
усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41
Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту
права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого
права власності.

Оскільки згідно змісту позовних
вимог та наданих матеріалів, Громадянин заперечує проти придбання Приміщення з
огляду на відсутність у Підприємця прав власності на зазначене майно, суд
доходить висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого
права власності.

Жодних доказів порушення в
процедурі переобладнання Об'єкту у Приміщення чиїхось законних прав та
охоронюваних законом інтересів або будівельно-санітарних норм - суду не надано.

З огляду на наведене, причиною
виникнення спору є фактичне невизнання відповідачем права власності та права на
користування нежитловим Приміщенням, а також порушення Товариством норм
Конституції України, ЦК України, ГК України та інших норм, які регулюють режим
права власності.

Відповідно до статті 49 ГПК
України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям
спору є вина позивача у непроведенні дій щодо погодження реконструкції Об'єкту.

На підставі ст.41-42 Конституції
України, ст.ст.181, 202, 316-317, 328, 331, 383, 392, 655-697 ЦК України,
ст.ст.1, 2, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов у повному
обсязі.

Визнати право власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на нежитлове приміщення, що
за цільовим призначенням є приміщенням побутового обслуговування, загальною
площею 172,6 м2, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та складається з частин:

·          вбудоване нежитлове приміщення площею
107 м2 на першому поверсі житлового будинку за літ.А-9;

·          добудова до вбудованого нежитлового
приміщення за літ.А2-1 площею 46,7 м2 та за літ.А3-1 площею 18,9 м2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано
у 4 примірниках:

1
-позивачу;

2
-відповідачу;

3
-третій особі

4
-господарському суду Донецької області