ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2008 р.

№ 43/407

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Ткаченко Н.Г.,

Катеринчук Л.Й.,

розглянувши

касаційну скаргу

ТОВ "Будівельне підприємство "Стабіл", м. Київ

на ухвалу

від 17.12.2007 р. Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 43/407 господарського суду м. Києва

за заявою

ДПІ у Дніпровському районі м. Києва

до

ТОВ "Будівельне підприємство "Стабіл", м. Київ

про

банкрутство

в судовому засіданні взяв участь представник:

ДПІ у Дніпровському районі м. Києва

Кірієнко Т.П., довір.

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Дніпровському районі м. Києва звернулася до господарського суду м. Києва з заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "Будівельне підприємство "Стабіл" в порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.07.2007 р. порушено провадження у справі № 43/407 про банкрутство ТОВ "Будівельне підприємство "Стабіл".

Постановою господарського суду м. Києва від 10.08.2007 р. (суддя Пасько М.В.) визнано ТОВ "Будівельне підприємство "Стабіл" банкрутом відповідно до ст. 52 Закону про банкрутство та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено ініціюючого кредитора та зобов’язано ліквідатора вчинити певні дії.

Боржник у справі –ТОВ "Будівельне підприємство "Стабіл" з винесеною постановою не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2007 р. апеляційна скарга боржника на постанову господарського суду м. Києва від 10.08.2007 р. прийнята до провадження та призначена до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2007 р. (судді: Коваленко В.М. –головуючий, Вербицька О.В., Гарник Л.Л.) вказану апеляційну скаргу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, боржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2007 р. та справу направити на новий розгляд до цього суду.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції ст. 52 Закону про банкрутство та ст. ст. 79, 81 ГПК України.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду апеляційну скаргу боржника на постанову господарського суду м. Києва від 10.08.2007 р., суд апеляційної інстанції виходив з того, що боржником не було виконано вимоги апеляційного суду, викладені в ухвалах від 15.10.2007 р., від 19.11.2007 р. та від 03.12.2007 р. у даній справі, щодо надання суду апеляційної інстанції належних доказів отримання (неотримання) заяви ініціюючого кредитора про визнання боржника банкрутом, ухвали господарського суду м. Києва від 13.07.2007 р. та постанови господарського суду м. Києва від 10.08.2007 р. і це перешкоджає розгляду його апеляційної скарги по суті заявлених вимог.

Однак, з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги апеляційної скарги боржника полягають у скасуванні постанови про визнання його банкрутом, як відсутнього боржника, і відкриття ліквідаційної процедури за ст. 52 Закону про банкрутство та припиненні провадження у справі у зв'язку з тим, що, на думку боржника, підстави для визнання його банкрутом відповідно до вказаної статті відсутні, оскільки підприємство звітує перед органами державної податкової інспекції, знаходиться за своїм місцезнаходженням, здійснює господарську діяльність та належні докази наявності податкового боргу на час слухання справи відсутні (а.с. 73).

Втім, з ухвали про залишення апеляційної скарги без розгляду вбачається, що судом апеляційної інстанції не вказано, яким чином ненадання доказів отримання, зокрема, постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, впливає на її сутність.

Відсутність доказів отримання процесуальних актів у справі боржником не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції повторно відповідно до ст. 101 ГПК України, за наявними в матеріалах справи документами на підставі ст. 75 цього кодексу.

Відтак, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, з якими процесуальний закон пов'язує залишення позову (апеляційної скарги) без розгляду.

Таким чином, ухвалу суду апеляційної інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою. У зв'язку з чим, вона підлягає скасуванню, а справа –передачі до розгляду до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вказане та керуючись ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 75, 81, 99, 101, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ТОВ "Будівельне підприємство "Стабіл" задовольнити.

2.          Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2007 р. у справі № 43/407 скасувати.

3.          Справу № 43/407 передати до розгляду до Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді                                                    Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко