ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2008 р. Справа № 11/667/07

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „ Райффайзен Банк Аваль” в особі Миколаївської обласної дирекції ( 54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська,19а)

До відповідача: Постійно діючого третейського суду при асоціації „Український правовий альянс” ( 04050, м. Київ, вул. Дегтярівська,8а)

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:1). Товариство з обмеженою відповідальністю “Нікольська” (01010, м. Київ, вул.Січневого повстання, 3-Б, оф.197)

2). Товариство з обмеженою відповідальністю “Крат-296” (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, 3-Б, оф.197)

Про: скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації „Український правовий альянс” від 30.01.2007 р. зі справи № 10/29

Суддя В.Д. Фролов

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Костельнюк В.Я., дов. № 42 від 21.11.2007 р.

Від відповідача:

Від 1 третьої особи: Раскевич Є.Л., дов. б/№ від 10.01.2008 р.

Від 2 третьої особи:

В засіданні приймає участь:

Була оголошена перерва до 14.04.2008 р.

У березні 2007р. Відкрите акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль” в особі Миколаївської обласної дирекції звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Постійно діючого третейського суду при асоціації „Український правовий альянс” про скасування рішення останнього по справі №10/29 від 30.01.2007р. про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Крат-296” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Нікольська” 20.01.2007р., щодо об’єктів нерухомості, які знаходяться за адресами: м. Миколаїв, вул. Проектна,7, загальною площею 8209,0кв.м; Миколаївська область, Вознесенський район, с.Новогригорівка, вул. Садова, 1-Б, загальною площею 7191,6кв.м., визнання права приватної власності на зазначене майно, а також визнання Товариства з обмеженою відповідальністю “Нікольська” набувачем зазначеного нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.03.2007р. повернуто позовну заяву Банку без розгляду на підставі п.3 ст.63 ГПК України.

04.05.2007р. до суду апеляційної інстанції надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Нікольська” на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 10.04.2007р. про прийняття апеляційної скарги до провадження, у зв'язку з чим ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.05.2007р. зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства „ Райффайзен Банк Аваль” в особі Миколаївської обласної дирекції.

Вищий господарський суд ухвалою від 24.05.2007р. відмовив у прийнятті касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Нікольська”.

Ухвалою Верховного суду України від 12.07.2007р. відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду ухвали Вищого господарського суду України від 24.05.2007р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.08.2007р. поновлено апеляційне провадження №19/10-831/1 з призначенням апеляційної скарги до розгляду на 11.09.2007р.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.09.2007р. ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.03.2007р. № 19/10-831/1 скасовано; матеріали позовної заяви Відкритого акціонерного товариства „ Райффайзен Банк Аваль” в особі Миколаївської обласної дирекції №19/10-831/1 передано на розгляд господарського суду Миколаївської області.

Господарський суд Миколаївської області ухвалою від 26.09.2007р. (суддя Василяка К.Л.) прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі №11/667/07 ; залучив до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Нікольська” та Товариство з обмеженою відповідальністю “Крат-296”.

Ухвалою Вищого господарського суду від 02.11.2007р. повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю “Нікольська” касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.09.2007р.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.09.2007р. по справі №11/667/07 як прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю “Нікольська” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду від 26.09.2007р. скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити Відкритому акціонерному товариству „ Райффайзен Банк Аваль” в особі Миколаївської обласної дирекції в прийнятті заяви про скасування рішення третейського суду від 30.01.2007р. по справі №10/29.

Ухвалою від 03.12.2007 р. Одеський апеляційний господарський суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю “Нікольська” у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 26.09.2007р. по справі №11/667/07.

Ухвалою Вищого господарського суду від 14.01.2008 р. касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.09.2007р. зі справи №19/10-831/1 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю “Нікольська”.

Розпорядженням голови господарського суду Миколаївської області від 14.02.2008р. справа № 11/667/07, яка знаходилась у провадженні судді Васильки К.Л. передана для подальшого розгляду судді Фролову В.Д.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.02.2008 р. (суддя В.Д.Фролов) справа № 11/667/07 прийнята до провадження, призначений розгляд справи.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю “Нікольська” надійшли заперечення проти позовної заяви, у яких він посилається на те, що рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації „Український правовий альянс” від 30.01.2007 р. зі справи № 10/29 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, що позивач не має права на оскарження оспорюванного рішення, так як не був стороною третейського розгляду справи, його права не були порушені, оскільки позивача не було залучено у справи в якості відповідача, також він вказує на те, що вирішений спір був підвідомчий саме третейському суду.

Представник відповідача та другої третьої особи, у судове засідання не з’явився. Відзив на позовну заяву до суду не надали. При таких обставинах, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами за їх відсутністю.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації „Український правовий альянс” від 30.01.2007 р. зі справи № 10/29 визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Крат-296” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Нікольська” 20.01.2007р., щодо об’єктів нерухомості, які знаходяться за адресами: м. Миколаїв, вул. Проектна,7, загальною площею 8209,0кв.м; Миколаївська область, Вознесенський район, с. Новогригорівка, вул. Садова, 1-Б, загальною площею 7191,6кв., м. Миколаїв, вул. Проектна, 7, а саме: 1).силосний корпус № 1 "А"; 2) силосний корпус № 2 "Б"; 3) приймальний пристрій зерна з залізниці з 2-х колій на 3 вагони на кожному "Г"; 4) цех "Я"; 5) естакада конвеєрів подачі зерна з прийому автотранспорту "Д"; 6) трансформаторна підстанція "Е"; 7) навіс "Я"; 8) котельня "Я" 2-1; 9) норійна вежа 1; 10) приймальний пристрій зерна з автотранспорту на 2 проїзди 2; 11) норійно - вагова перевантажувальна вежа 3; 12) закритий транспортний міст 4; 13) майданчик для 2-х пожежних машин з водоприймальними колодцями загальною площею 8209,0 кв.м..

Миколаївська область, Вознесенський район, с. Новогригорівка, вул. Садова, 1-Б, а саме: 1) лабораторно-виробничий корпус; 2) головний виробничий корпус; 3) вагова; 4) навіс; 5) підсобне приміщення головного виробничого корпусу; 6) підсобне приміщення головного виробничого корпусу; 7) підсобне приміщення головного виробничого корпусу; 8) зерносклад; 9) бойлерна; 10) підсобне приміщення; 11) підсобне приміщення; 12) підсобне приміщення; 13) підсобне приміщення; 14) вбиральня; 15) підсобне приміщення; 16) сушилка; 17) склад №2; 18) сторожка; 19) вагова; 20) склад № 3; 21) приміщення; 22) будівля автомобілерозвантаження; 23) сушилка; 24) башня МОБ сушилки; 25) будівля автомобілерозвантаження; 26) насосна сушилка; 27) підвал; 28) склад № 4; 29) склад ПММ; ЗО) свинарник; 31) вбиральня; 32) огорожі № 1-12, 31-40, 46; 33) споруди № 13-30, 41-45, 47-48; 34) асфальтове покриття загальною площею 7191,6 кв.м. визнання права власності на зазначені об'єкти, а також визнання Товариство з обмеженою відповідальністю “Нікольська” добросовісним набувачем майна.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації „Український правовий альянс” від 30.01.2007 р. зі справи №10/29 винесено з порушеннями процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Господарський суд приходить до такого.

Рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації „Український правовий альянс” від 30.01.2007 р. зі справи № 10/29 позбавляє позивача Конституційного права на задоволення вимог майнового характеру за рахунок майна переданого у іпотеку. Порушено його право на захист своїх прав та інтересів, шляхом участі в судовому засіданні в якості другого Відповідача, оскільки згідно з нормами Закону України „Про іпотеку” іпотекодавець має право, виключно на підставі згоди іпотекодавця відчужувати предмет іпотеки, тобто, відповідач, порушивши права позивача, прийняв рішення по непідвімчій йому справі.

У відповідності до ст. 51 Закону України „Про третейські суди” наведене є підставою для оскарження та скасування рішення.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України - норми Конституції є нормами прямої дії, а звернення до суду за захистом конституційних прав гарантовано Конституцією. Суди при здійсненні правосуддя підкоряються лише Закону та здійснюють його на засадах, законності, рівності, гласності судового процесу, змагальності сторін.

Крім того, у відповідності до вимог абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1076 року № 11 „Про судове рішення” із змінами та доповненнями „рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних підстав і змісту законодавства України”.

Далі абз. 3 п.1 передбачає, що „обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні”.

Відповідачем не дотримані конституційні вимоги, а також вимоги Верховного Суду України щодо „судового рішення”, не виконані приписи ст. 45 Закону України „Про третейські суди”, згідно яких „рішення третейського суду приймається після дослідження усіх обставин справи третейським суддею...”, тобто суд не з'ясував усіх обставин справи.

Згідно рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації „Український правовий альянс” від 30.01.2007 р. зі справи № 10/29, не виносилась ухвала у відповідності до ст. 29 Закону України „Про третейські суди”, щодо розгляду справи у закритому режимі тому є всі підстави вважати про порушення принципу гласності, проведення судового засідання, оскільки у офіційних друкованих виданнях м. Києва, а також на дошці оголошень асоціації «Український правовий альянс»відсутні об'яви щодо призначення до судового розгляду зазначеної справи та складу суду уповноваженого на його розгляд. Відсутність такої об'яви позбавила Миколаївську обласну дирекцію ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” подати до суду свої вимоги щодо предмету позову за яким було прийнято рішення.

Відповідач, зобов'язаний дотримуватись норм чинного законодавства, порушуючи Конституційний принцип законності, який передбачає всебічність, неупередженість судового розгляду не забезпечив належного дослідження доказів шляхом перевірки їх з декількох джерел у результаті чого порушені норми ст. 20 Господарського Кодексу України у частині державного забезпечення захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання шляхом визначеним чинним законодавством, у відповідності до статті 589 ЦК України статті 23 Закону України „Про Іпотеку”, кою передбачено, що ..."у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавия до іншої особи... іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Постійно діючий третейський суд при асоціації «Український правовий альянс», не дослідив причини та обставини відмови Товариства з обмеженою відповідальністю “Крат-296” від виконання передбаченого чинним законодавством обов'язку по нотаріальному посвідченню договору купівлі-продажу нерухомого майна та не з'ясував наявності або відсутності арештів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Сторони у справі, яку розглядав відповідач, з метою виведення предмету іпотеки з під обтяження банку, ухилившись від виконання вимог ст. ст. 209 та 210 ЦК України в частині нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна та його державної реєстрації, шляхом надання неповних даних про стан об'єкту нерухомості (про наявність іпотечного обтяження та державної реєстрації договору), використали односторонній розгляд справи у постійно діючому третейському суді при асоціації "Український правовий альянс", який порушивши принцип законності визначений ч. 1. ст. 4 Закону України „Про третейські суди”, незаконно надав преференції, а відтак виніс незаконне рішення про визнання права власності на спірне майно.

Аналізуючи обставини справи, та викладені позивачем доводи є законні підстави вважати, що справа № 10/29 від 30.01.2007 року по якій прийнято оспорюване рішення не підвідомча третейському суду оскільки у відповідності до ст.12 Закону України „Про третейські суди”, третейські суди уповноважені до розгляду справ при наявності третейської угоди, яку укладають сторони. Банк, як юридична особа та обтяжувуч спірного майна, по якому третейським судом було прийнято рішення, не був допущений до укладення третейської угоди.

Крім того, відповідач, визнаючи: договір купівлі-продажу майна за вищевикладеними у рішенні обставинами дійсним, право приватної власності на це майно, яке обтяжене іпотекою, та визначаючи суб'єкт підприємницької діяльності добросовісним набувачем цього ж майна, перевищив свої повноваження визначені в Закону України „Про третейські суди”, оскільки встановив виникнення, зміну та припинення юридично значимих фактів пов'язаних з правом власності, що у відповідності до ч. 1 ст. 234 та ч. 5 ст. 235 ЩІК України підпадає під юрисдикцію особливого провадження і у відповідності до п. 7 ст. 6 Закону України „Про третейські суди” не є підвідомчим компетенції третейського суду, тому у відповідності до ст. 51, цього ж закону рішення підлягає оскарженню.

Оскільки, нормами ГПК України не врегульовано категорію спорів, як окреме провадження, тому, у цьому випадку обґрунтованим є застосування норм статті 8 ЦК України у відповідності до яких правомірним є застосування ст. 23 Закону України „Про Іпотеку, якою передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи... іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Згідно приписів ст. 12, 15 Господарського процесуального Кодексу України, та рекомендацій Президії Вищого Господарського суду України № 04-5/639 від 11 квітня 2005 року справа за даною скаргою підвідомча Господарському суду, а за територіальною ознакою Господарському суду Миколаївської області.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на наведене, на підставі ст. ст. 8, 129 Конституції України, ст. 51 Закону України „Про третейські суди”, ст. 20 Господарського Кодексу України, ст. ст. 2, 12, 15 ГПК України, статті 23 Закону України „Про Іпотеку”, ст. ст. 203, 209, 210, 657, 659 Цивільного Кодексу України, ст. 45 Закону України „Про третейські суди”, керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати Рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації „Український правовий альянс” ( 04050, м. Київ, вул. Дегтярівська,8а) від 30.01.2007 р. зі справи № 10/29, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Крат-296” (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, 3-Б, оф.197) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Нікольська” (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, 3-Б, оф.197) 20.01.2007р., щодо об’єктів нерухомості, які знаходяться за адресами: м.Миколаїв, вул. Проектна,7, загальною площею 8209,0 кв.м; Миколаївська область, Вознесенський район, с. Новогригорівка, вул. Садова, 1-Б, загальною площею 7191,6кв.м..

Суддя