ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.01.2008

Справа №2-29/16800-2007А

За позовом – Підприємства «Ална», м. Сімферополь.

До відповідача – Державної податкової інспекції в м. Сімферополь, м. Сімферополь.

Про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суддя О.І. Башилашвілі

Секретар судового засідання Т.С. Готовкіна

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Куциков М.Б. – представник, довіреність від 15.12.2007р.

Від відповідача – Нєчаева Н.О. – представник, довіреність від 18.05.2007р. № 32/10.

Суть спору: Підприємства «Ална» звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до Державної податкової інспекції в м. Сімферополь про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.08.2007р. № /0 про застосування штрафних санкцій в сумі 1084,93 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за 9 місяців 2005р. позивач не мав податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 2169,86 грн., у зв’язку з чим відповідач не мав права застосовувати штрафні санкції до позивача.

Відповідач у запереченнях на позов посилається на те, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивач після 570 календарних днів з дня граничного строку зменшив податкове зобов’язання на 2300,00 грн., узгоджене податкове зобов’язання, нараховане декларацією від 18.10.2005р. за період 9 місяців 2005р., в наслідок чого в картці облікової рахунку позивача виникли штрафні санкції в сумі 1084,93 грн. за несвоєчасне погашення податкового зобов’язання.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцію в м. Сімферополі 07.08.2007р. винесено податкове повідомлення –рішення №/0, яким підприємству «Ална» за затримку на 570 календарних днів терміну сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 2169,86грн. на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» застосовані штрафні санкції в сумі 1084,93 грн. (а.с. 5).

Спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту перевірки від 31.07.2007р. №4992/15-1 «Про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток» (а.с. 6).

З акту перевірки вбачається, що згідно декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2005р. від 18.10.2005р. підприємством «Ална» самостійно визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в сумі 2169,86 грн.

Однак 14.06.2007р. підприємство представило в податковий орган уточнюючий розрахунок № 991/47, згідно якого за наслідками діяльності за 9 місяців 2005р. фактично не мало податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 2169,86 грн.

В акті перевірки відповідач прийшов до висновку, що позивачем порушений п. 16.4 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та п.п. 5.3.1 п. 53 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

Відповідно п. 16.4 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», податок за звітний період сплачується його платником до відповідного бюджету у строк, визначений законом для квартального податкового періоду.

Платники податку у строки, визначені законом, подають до податкового органу податкову декларацію про прибуток за звітний період, розраховану наростаючим підсумком з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових періодів у разі його наявності відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Закону.

При цьому за звітні квартал, півріччя та три квартали платники податку подають спрощену декларацію, а за результатами звітного року - повну. Форми декларацій з цього податку встановлюються центральним податковим органом за узгодженням з комітетом Верховної Ради України, що відповідає за проведення податкової політики.

У раз коли платник податку вважає за доцільне роз'яснити окремі результати фінансово-господарської діяльності, зазначені у податковій декларації з цього податку, такий платник податку може надіслати податковому органу таке пояснення, складене у довільній формі. Податковий орган не може вимагати надання форм звітності чи обліку, прямо не передбачених цим Законом, у тому числі складених за правилами бухгалтерської звітності, інших, не передбачених цим Законом, балансів чи звітності. Статистична та бухгалтерська звітність подається органам державної статистики згідно із законом.

Крім того, бухгалтерська звітність подається підприємствами органам, до сфери управління яких вони належать, згідно із законом. Це правило поширюється також на будь-які інші податки, збори (обов'язкові платежі), включені до системи оподаткування. У зв'язку з цим платник податку не несе податкової відповідальності за затримку, неподання або неповне подання бухгалтерської звітності.

Підприємства, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, подають декларацію про прибуток у строки, визначені законом для річного податкового періоду, за формою, що встановлюється центральним податковим органом України.

Для цілей оподаткування до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, відносяться підприємства, валовий доход яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній звітний (податковий) рік перевищує п'ятдесят відсотків загальної суми валового доходу.

У разі, якщо за звітний (податковий) рік валовий доход таких підприємств від продажу сільськогосподарської продукції не перевищує п'ятдесяти відсотків загальної суми валового доходу, прибуток таких підприємств від продажу продукції (робіт, послуг),

що не відноситься до сільськогосподарської продукції, оподатковується у загальному порядку.

Підпунктом 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Форма уточнюючих розрахунків визначається у порядку, встановленому для податкових декларацій.

Підпунктом 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Зі спірного податкового повідомлення рішення вбачається, що воно прийнято відповідачем на підставі 17.1.7 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами», відповідно до якої, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1- 17.1.6 цього пункту, чи ні.

Враховуючи те, що позивач підставі п.5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» представило в податковий орган уточнюючий розрахунок від 14.06.2007р. № 991/47, та те що ця норма закону не обмежує платника податку у строках, щодо уточнення розрахунків. Згідно цього розрахунку, позивач за наслідками діяльності за 9 місяців 2005р. фактично не мав податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 2169,86грн.

Суд приходить до висновку, що підпункт 17.1. 7 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», на який посилається відповідач в спірному податковому повідомленні-рішенні, не надає податковому органу право застосовувати штрафні санкції до платника податків у тому випадку, коли після надання уточнюючого розрахунку, у такого платника податків відсутнє податкове зобов'язання.

Таким чином, оскільки позивач на момент складання акту перевірки фактично не мав податкового зобов'язання з податку на прибуток за підсумками діяльності за 9 місяців 2005г. в сумі 2169,86грн., відповідачем необґрунтовано винесено спірне податкове повідомлення-рішення

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-          на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-          з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-          обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають

-          значення для прийняття рішення (вчинення дії);

-          безсторонньо (неупереджено);

-          добросовісно;

-          розсудливо;

-          з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

-          пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

-          з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

-          своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Сукупність наявних в матеріалах справи доказів, та встановлені судом обставини, свідчать про обґрунтованість позовних, при цьому суд враховує, що відповідач не довів суду правомірність спірного податкового повідомлення-рішення.

Вступна та резолютивна чистини постанови оголошені – 28.01.2008р.

Повний текст постанови оформлений та підписаний – 04.02.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати назаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сімферополі від 07.08.2007р. № /0 про застосування штрафних санкцій в сумі 1084,93 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Підприємства «Ална» (АР Крим, м. Сімферополь, код в ЄДРПО України 30975223) витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

4.          Виконавчий лист видати після набрання постановою суду законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.