ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 листопада 2008 р.

№ 2/57

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Головного управління житлово –комунального господарства Луганської облдержадміністрації

на постанову

Луганського апеляційного господарського суду від 23.09.08

у справі

№ 2/57

за позовом

Головного управління житлово –комунального господарства Луганської облдержадміністрації

до

Дочірнього підприємства "Шахтобудівельник" Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Луганські овочі"

про

стягнення 81846,94 грн

Касаційна скарга Головного управління житлово –комунального господарства Луганської облдержадміністрації від 22.10.08 №15/08-2459 (отримана судом 19.11.08) на постанову Луганського апеляційного господарського суду від 23.09.08 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Порядок обчислення та справляння державного мита встановлено Інструкцією, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15.

Відповідно до пункту 14 вказаної Інструкції при перерахуванні мита з рахунку платника до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в доход бюджету ______грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Додане до касаційної скарги платіжне доручення № 386 від 22.10.08 не може вважатись належним доказом сплати державного мита, оскільки не відповідає наведеним вимогам (на зворотному боці платіжного доручення не міститься даних про зарахування мита в доход бюджету, відсутні прізвища та ініціали посадових осіб банку, печатка).

Викладене є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала скаргу із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Тобто, у касаційній скарзі має чітко викладатись зміст порушення з законодавчим обґрунтуванням порушених норм та із зазначенням конкретних статей та пунктів.

Згідно з положеннями частини 2 статті 1115 та частин 1, 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у судових актах господарських судів чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Проте, касаційна скарга Головного управління житлово –комунального господарства Луганської облдержадміністрації ґрунтується на переоцінці доказів, зокрема, скаржник не погоджується з оцінкою судами наданих відповідачем звітів про використання авансу та актів виконаних робіт.

Зважаючи на те, що у поданій касаційній скарзі посилання на порушення судом норм матеріального і процесуального права, зводиться до аналізу наявних у справі доказів та встановлених судом обставин справи, наголошується на невідповідності висновків суду обставинам справи, враховуючи наведені вище положення процесуального законодавства, касаційна скарга не дає підстав для перевірки постанови у справі в касаційному порядку та підлягає поверненню також на підставі пункту 6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, судова колегія наголошує, що за приписами частини третьої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати касаційну скаргу з додержанням стислих строків для виправлення.

Керуючись статтями 86, 111, пунктами 4, 6 частини 1 статті 1113, статтями 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу на постанову Луганського апеляційного господарського суду від 23.09.08 у справі №2/57 повернути скаржникові без розгляду.

Справу №2/57 скерувати до господарського суду Луганської області.

Головуючий                                                   Т.Добролюбова

Судді                                                             Т.Гоголь

В.Швець