ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом

Державного підприємства Міністерства оборони України «Вінницький проектний інститут»

До

Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд»

Про

стягнення 319621,09 грн.

Суддя Власов Ю.Л.

Представники:

Від позивача

Городнича Л.А., Копусь А.А.

Від відповідача

не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Відповідача про стягнення 319621,09 грн., в тому числі 223619 грн. основного боргу, 33744,11 збитків від інфляції, 41145,90 грн. пені, 15653,33 грн. штрафу, 5458,75 грн. 3% річних.

В процесі розгляд справи Позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з Відповідача 335385 грн., з них 223619 грн. основного боргу, 48368,79 грн. збитків від інфляції, 41145,90 грн. пені, 15653,33 грн. штрафу та 6598,29 грн. 3% річних.

Заявлений позов Позивач обґрунтовує тим, що Відповідачем були порушені умови укладеного договору щодо оплати виконаних робіт.

Ухвалою від 18.02.08р. провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи був призначений на 13.03.08р.

Ухвалою від 13.03.08р. розгляд справи був відкладений на 27.03.08р., у зв’язку з неявкою представника Відповідача, неподанням ним витребуваних документів та необхідністю витребування нових доказів по справі.

Відповідач повідомлявся ухвалами суду про час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву та жодного іншого витребуваного судом доказу не подав, в судові засідання своїх представників не направляв, про поважні причини зазначених обставин суд не повідомив. Заявлені позовні вимоги не заперечив.

За цих обставин, згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Судом заслухані пояснення Позивача, досліджені надані суду докази та матеріали. В результаті дослідження наданих суду доказів та матеріалів, слухання Позивача суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2005р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №103/2005 на створення (передачу) науково-технічної продукції, відповідно до якого Відповідач доручає, а Позивач приймає на себе розробку науково-технічної продукції (НТП) по об’єкту: Житловий будинок по вул. Грушевського, 46, в м. Козятин.

Відповідно до п.2.1. договору за виконану науково-технічну продукцію згідно із договором сторонами досягнуто згоди про величину договірної ціни на створення (передачу) науково-технічної продукції в сумі 420000 грн.: І етап –розробка проекту житлового будинку –І черга –188500 грн.; ІІ етап –розробка проекту житлового будинку –ІІ черга –188236 грн.; ІІІ етап –зовнішні інженерні мережі –43264 грн.

Відповідно до п.2.2. договору до початку робіт Відповідач виплачує Позивачу аванс в розмірі 30% договірної ціни.

Відповідно до п.2.5. договору остаточна оплата виконаних робіт проводиться не пізніше 30 календарних днів після передачі Відповідачу відповідного акту здачі-приймання робіт.

Відповідно до п.3.1., 3.2., 3.3. договору при завершенні роботи Позивач передає Відповідачу акт здачі-приймання науково-технічної продукції з додатком до нього комплекту документації, передбаченої даним договором. Відповідач протягом 15-ти днів із дня одержання акта про приймання робіт, зобов’язаний направити Позивачу підписаний акт чи направити мотивоване відмовлення від приймання науково-технічної документації. У випадку невиконання Відповідачем умов п.3.2. договору, Позивач вправі вважати НТП прийнятою.

Відповідно до п.4.2. договору за порушення порядку оплати виконаних робіт, обумовленого в пункті 2.5. або за необґрунтоване відмовлення від акцепту Відповідач виплачує Позивачу штраф у розмірі не нижче облікової ставки Національного банку України, додатково до суми, від акцепту якого він відмовився (ухилився) за кожний прострочений день, але не більше договірної ціни.

13.12.2006р. між Позивачем та Відповідачем була укладена додаткова угода №1 до вказаного договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди про виконання проектних робіт на влаштування дахової котельні та додаткові роботи з інженерно-геодезичних вишукувань, в зв’язку з отриманням нових технічних умов. За виконану науково-технічну продукцію згідно даної угоди Відповідач перераховує Позивачу суму 29619 грн.

21.02.07р. між Позивачем та Відповідачем був підписаний акт №11/2007 здачі-приймання науково-технічної продукції до договору №103/05 від 26.12.05р., відповідно до якого технічна продукція відповідає умовам договору й у належному порядку оформлена (житловий будинок по вул.. Грушевського в м. Козятин). Договірна ціна складає –420000 грн., перераховано аванс –226000 грн., належить до перерахування –194000 грн. Вказаний акт був підписаний, як Позивачем так і Відповідачем.

21.02.07р. між Позивачем та Відповідачем був підписаний акт №12/2007 здачі-приймання науково-технічної продукції до договору №103/05 від 26.12.05р. та додаткової угоди №1 від 13.12.2006р., відповідно до якого технічна продукція відповідає умовам договору й у належному порядку оформлена (житловий будинок по вул. Грушевського в м. Козятин. Виконання проектних робіт на влаштування дахової котельні та додаткові роботи з інженерно-геодезичних вишукувань, в зв’язку з отриманням нових технічних умов). Договірна ціна за додатковою угодою складає – 29619 грн., належить до перерахування –29619 грн. Вказаний акт був підписаний, як Позивачем так і Відповідачем.

Позивач направив Відповідачу претензію від 25.10.2007р., в якій вимагав сплатити за виконані роботи 223619 грн. Однак, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач вказану претензію залишив без уваги, кошти Позивачу за виконані роботи не перерахував.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, 26.12.2005р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №103/2005 на створення (передачу) науково-технічної продукції, відповідно до якого Відповідач доручає, а Позивач приймає на себе розробку науково-технічної продукції (НТП) по об’єкту: Житловий будинок по вул. Грушевського, 46, в м. Козятин.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаним договором передбачено, що за виконану науково-технічну продукцію згідно із договором сторонами досягнуто згоди про величину договірної ціни на створення (передачу) науково-технічної продукції в сумі 420000 грн.

Як встановлено судом, сторонами була укладена додаткова угода №1 до вказаного договору, про виконання проектних робіт на влаштування дахової котельні та додаткові роботи з інженерно-геодезичних вишукувань, в зв’язку з отриманням нових технічних умов. За виконану науково-технічну продукцію згідно даної угоди Відповідач перераховує Позивачу суму 29619 грн.

Як встановлено судом, пунктом 2.2. договору передбачено, що до початку робіт Відповідач виплачує Позивачу аванс в розмірі 30% договірної ціни, остаточна оплата виконаних робіт проводиться не пізніше 30 календарних днів після передачі Відповідачу відповідного акту здачі-приймання робіт.

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем 21.02.07р. були підписані акти здачі-приймання науково-технічної продукції відповідно до договору та додаткової угоди, відповідно до яких Відповідачу належить сплатити 194000 грн. за основним договором та –29619 грн. за додатковою угодою, що загалом складає 223619 грн. за виконані Позивачем роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач вказані кошти Позивачу не перерахував, претензію останнього залишив без відповіді. На підтвердження іншого Відповідачем не подано суду будь-яких документів.

Враховуючи викладене, суд вважає вимогу Позивача про стягнення з Відповідача 223619 грн. суми основного боргу за виконані роботи, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідно до п.2.5. договору остаточна оплата виконаних робіт проводиться не пізніше 30 календарних днів після передачі Відповідачу відповідного акту здачі-приймання робіт. Як встановлено судом, акти здачі-приймання виконаних робіт були підписані сторонами 21.02.07р., отже, кінцевий строк оплати Відповідачем Позивачу виконаних робіт 23.03.2007р.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не розрахувався з Позивачем за виконані роботи у встановлені договором та додатковою угодою строки.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимогу Позивача щодо стягнення з Відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 267895,51 грн. (223619 грн. сума основного боргу + 44276,51 грн. збитки від інфляції). Судом не може бути задоволена вказана вимога в повному обсязі з підстав невірного розрахунку.

З огляду на вказане вище суд дійшов висновку, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних в сумі 6598,29 грн., розрахунок яких перевірений судом, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов’язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов’язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов’язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Отже, вказана норма права застосовується лише у тому випадку, коли законом або договором, укладеним між сторонами не передбачено інше.

Як встановлено судом, пунктом 4.2. договору передбачено, що за порушення порядку оплати виконаних робіт, обумовленого в пункті 2.5. або за необґрунтоване відмовлення від акцепту Відповідач виплачує Позивачу штраф у розмірі не нижче облікової ставки Національного банку України, додатково до суми, від акцепту якого він відмовився (ухилився) за кожний прострочений день, але не більше договірної ціни.

Таким чином, договором передбачена інша відповідальність, ніж стягнення 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, та інше ніж стягнення за прострочення понад тридцяти днів додатково штрафу у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 41145,90 грн. пені та 15653,33 грн. штрафу на підставі ст.231 Господарського кодексу України необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судом також не можуть бути нараховані штрафні санкції на підставі п.4.2. укладеного договору за прострочення виконання Відповідачем зобов’язання з оплати виконаних робіт, оскільки Позивач не заявляв позовних вимог про стягнення з Відповідача штрафу на підставі вказаного пункту договору.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.4, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд»(04086, м. Київ, вул. Петропавлівська, 54а; код 24308300) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Вінницький проектний інститут»(21027, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 68; код 07693035) основний борг з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 267895 (двісті шістдесят сім тисяч вісімсот дев’яносто п’ять) грн. 51 коп., 3% річних в сумі 6598 (шість тисяч п’ятсот дев’яносто вісім) грн. 29 коп., державне мито в сумі 2744 (дві тисячі сімсот сорок чотири) грн. 93 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 96 (дев’яносто шість) грн. 58 коп.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Суддя                                                                                  Ю.Л. Власов

Рішення підписане 09.04.2008р.