ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2008 р.
Справа № 12/11

Господарський суд Чернівецької
області у складі головуючого судді Бутирського А.А. за участю секретаря
судового засідання Козмуляка М.Д., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов

прокурора Новоселицького району в
інтересах держави в особі Новоселицької міжрайонної державної
податкової інспекції м.Новоселиця

до
приватного підприємця ОСОБА_1 с.Подвірне Новоселицького району Чернівецького
області

про
стягнення  податкового боргу в сумі
2040 грн.

Представники:

Від позивача -Робуляк І.Я. -гол. держ.
под. інспектор (дов. від 16.10.2007р.)

Від відповідача
-ОСОБА_1-приватний підприємець

В засіданні приймали участь:
прокурор Швець О.А.

СУТЬ СПОРУ:  Прокурор Новоселицького району
звернувся з позовом в інтересах держави в особі Новоселицької міжрайонної
державної податкової інспекції до приватного підприємця ОСОБА_1 с.Подвірне
Новоселицького району Чернівецького області про стягнення  податкового боргу в сумі 2040 грн.

В обґрунтування своїх вимог
прокурор посилається на те, на підставі перевірки відповідача щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності, якою виявлено порушення вимог Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. із змінами і доповненнями
та Закону України “Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами”
від 19.12.1995р. із змінами і доповненнями, складено акт від 05.08.2005р. та
винесено рішення про застосування фінансових санкцій № 474/23 в розмірі 340
грн. і № 475/23 від 10.08.2005 року в розмірі 1700 грн.

Ухвалою від 14.01.2008 року
відкрито провадження в адміністративній справі, судове засідання призначено на
04.02.2008 року за участю представників сторін.

Відповідач позовні вимоги не
визнає, посилаючись на те, що працівники позивача проводили перевірку без
направлення та під час її проведення вийшли за межі своїх повноважень, що і
стало причиною винесення незаконних рішень. Крім того, продовжує відповідач,
вона понесла вже покарання за це порушення.

Заслухавши представників сторін та
прокурора, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи,
суд -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2005 року працівниками
позивача проведено перевірку відповідача щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, якою виявлено порушення вимог п.1, п.2,5 ст.3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. із змінами і
доповненнями, (далі - Закон), якими передбачено проведення розрахункової
операції через зареєстровані та опломбовані належним чином та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, про що складено відповідний акт.

Даним актом встановлено, що в
магазині, розташованому в с.Подвірне Новоселицького району Чернівецького
області здійснено реалізацію підакцизних товарів та продуктів харчування (а
саме: встановлено факт реалізації 8 пляшок пива, 2 пляшок горілки та 2 пляшок
“Ром-коли”) без проведення даної суми через зареєстрований належним чином РРО
та КОРО.

Відповідно до ст.1 Закону
суб'єктами підприємницької діяльності, які здійснюють операції з розрахунків в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетоні тощо) при продажу товарів (надані послуги) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг застосовуються реєстратори
розрахункових операцій.

Статтею 3 Закону передбачено
обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові
операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (надані
послуги) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг проводити
розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через
зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій,
або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у
встановленому порядку розрахункових книжок та видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Також перевіркою виявлено порушення
ст.15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами”
від 19.12.1995р. № 481/95-ВР (далі -Закон № 481/95-ВР) із змінами і
доповненнями, яке полягало в реалізації відповідачем лікеро-горілчаних виробів
без наявності ліцензії на право здійснення такої торгівлі.

З розрахунку поданого до акту
вбачається, що до кожного порушення було застосовано штрафну санкцію, а саме:
за порушення Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, застосовано
(розмір цього штрафу передбачений п.2 ст.17 Закону)  двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - 340 грн., за порушення ст.15 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами” -1700 грн. (розмір цього штрафу передбачений
ст.17 Закону № 481/95-ВР).

На підставі вказаного акту винесено
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 474/23 в розмірі 340
грн. і № 475/23 від 10.08.2005 року в розмірі 1700 грн., які були направлені
відповідачу.

Приватний підприємець
ОСОБА_1зазначені рішення  оскаржила в
судовому порядку. Поставною господарського суду Чернівецької області від
06.03.2007 року у справі № 9/172 в задоволенні позову про визнання рішень про
застосування фінансових санкцій було відмовлено. Постанова по справі 9/172 від
06.03.2007 року набрала законної сили.

За таких обставин справи та
враховуючи, що на момент вирішення спору рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № 474/23 та № 475/23 від 10.08.2005 року є чинними, позов
слід задовольнити.

Доводи відповідача спростовуються
матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, зазначених вище.
Крім того, правомірність прийняття позивачем рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № 474/23 в розмірі 340 грн. і № 475/23 від 10.08.2005 року
підтверджується поставною господарського суду Чернівецької області від
06.03.2007 року у справі № 9/172, а згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судові витрати, у частині
державного мита, покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно
доведено до розгляду судом.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 71, 72, 86, 94, 159, 160-163, 185, 186, п.6 Прикінцевих та
перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 с.Подвірне Новоселицького району Чернівецького області (код НОМЕР_1) у
дохід бюджету, в особі Новоселицької міжрайонної державної податкової інспекції
м. Новоселиця, вул. Леніна, 108, (код 23246212, р/р 0025 УДК в
Чернівецькій області, МФО 856135) 2040 грн. штрафних санкцій.

3.
Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_1 с.Подвірне Новоселицького району Чернівецького
області (код НОМЕР_1)  у дохід
державного бюджету 20,40 грн. державного мита.

Відповідно до частини першої статті
185, частини першої-третьої, п'ятої статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити
в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну
інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження
даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк,
встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього
строку.

У разі надання апеляційної скарги,
постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

А.А. Бутирський