ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 40/6

24.06.08

За позовом Дніпровської транспортної прокуратура міста Києва в інтересах державив особі Київської міської ради та Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Спайдер - ЛТД"

про виселення з орендованого майна

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від прокуратури: Коряжміна Г.М. посв.. № 12 від 24.01.2008;

від позивача-1: не з’явився;

від позивача-2: Акімова А.В. за дов. № 2149-Н від 20.12.2007;

від відповідача: не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулася Дніпровська транспортна прокуратура в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі Позивач-1), Комунального підприємства «Київський метрополітен»(далі Позивач-2) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайдер -ЛТД" (далі Відповідач) про виселення з орендованого майна (частини приміщення вестибюлю станції метро «Позняки»загальною площею 17,8 кв.м. та передачу зазначеного майна за актом прийому-передачі майна Комунальному підприємству «Київський метрополітен».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.05.2008 року порушено провадження у справі № 40/6, розгляд справи призначено на 27.05.08 року о 12:15.

В судовому засіданні 27.05.08 року Позивач-1 не з’явилася, вимоги ухвали від 12.05.08 р. не виконав, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Позивач-2 у судове засідання з’явився, вимоги ухвали від 12.05.08р. виконав.

Представник Дніпровської транспортної прокуратури м. Києва у судове засідання з’явився заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з’явився.

Ухвалою суду від 27.05.2008р. слухання справи відкладено на 10.06.2008р. о 14:50.

В судове засідання 10.06.08 представник прокуратуру з’явився підтримав позовні вимоги в повному обсязі, представник Позивача-2 надав суду додаткові пояснення в обґрунтування позовних вимог. Представники Позивача-1 та Відповідача у судове засідання не з’явилися, вимог ухвал суду не виконали, про час та місце повідомлені належним чином. В процесі розгляду справи виникла необхідність уточнення позицій сторін, у зв’язку з чим виникла необхідність у відкладенні слухання справи.

Ухвалою суду від 10.06.2008р. суд відклав розгляд справи на 24.06.2008 о 10:15 та зобов’язано Позивача-2 надати додаткові пояснення з посиланням на норми договору оренди № 84-УПР (ДП)-03 від 20.06.2003р. та норми чинного законодавства для з’ясування, які саме договірні зобов’язання порушив (порушував) Відповідач. Додаткові пояснення направити відповідачу, докази направлення надати суду.

У судове засідання 24.06.2008р. Дніпровська транспортна прокуратура підтримала позовні вимоги, представники Позивача-1 та Відповідача не з’явилися. Представник Позивача-1 через канцелярію суду направив пояснення на позовну заяву, де зазначив, що підтримує позовні вимоги Дніпровської транспортної прокуратури у повному обсязі.

Представник Позивача-2 надав суду додаткові письмові пояснення та підтримав позовні вимоги, викладені прокуратурою в повному обсязі.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури, Позивача-2, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтуванні позовних вимог Дніпровська транспортна прокуратура м. Києва стверджує, що в процесі проведення перевірки дотримання вимог чинного законодавства України про оренду комунального майна в Комунальному підприємстві «Київський метрополітен»(Позивач-2), встановлено, шо 20 червня 2003 року між Позивачем-2 та Відповідачем укладено договір оренди № 84-УПР (ДП)-03 Відповідно до п. 1.1. укладеного договору Відповідач отримав у строкове платне користування частину нерухомого майна, а саме, приміщення вестибюлю станції метро «Позняки»загальною площею 17,8 кв.м.

Відповідно до п. 10.1. зазначеного договору та рішення Київської міської ради від 27.02.2003 № 308/468 встановлено строк дії, а саме: з 27.06.2003р. по 27.06.2006р.

Дніпровська транспортна прокуратура м. Києва також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та п. 10.6. договору в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору протягом місяця він вважається продовженим на той же термін та на тих же умовах, які були передбачені договором.

Рішенням Київської ради від 21.12.2006 № 526/583-1 Відповідачу продовжено термін дії договору оренди на 364 дні.

Керуючись ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»оцінка об’єкта оренди передує укладенню договору оренди. В той час, як стверджує прокурор Відповідачем не надано висновок про вартість орендованого майна, затверджений Головним управлінням комунальної власності м. Києва. Окрім зазначеного, прокурор вважає, що сторони договору повинні були переглянути розмір орендної плати, відповідно до методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київської міської ради від 28.09.06р. № 34/91, таке твердження прокурор підтверджує посилаючись на ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та п. 3.2. договору оренди відповідно до якого розмір орендної плати може бути переглянутий на вимогу однієї із сторін в разі зміни методики її розрахунку.е про повернення орендованого приміщення не складено, Відповідач продовжує користуватись спірним майном.

Зазначені дії Відповідача, як вважає прокурор, є порушення норм чинного законодавства, а саме: ч.1 ст. 785 ЦК України, ст.2, ст. 3, п.2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.2 ст. 291 ГК України. А тому, на думку прокурора, як наслідком дій Відповідача, доцільним є виселення Відповідача із орендованого приміщення.

Позивачем-2 підтримано позовні вимоги прокуратури Дніпровського району м. Києва у повному об’ємі та надано суд пояснення.

В судовому засіданні 24 червня 2008 року представник Позивача-2 надав усні пояснення, стосовно того, що на сьогоднішній день Відповідач продовжує користуватися майном на умовах договору оренди № 84-УПР (ДП)-03 від 20.06.2003р. та відповідно сплачує орендну плату за користування, яку приймає Позивач-2. Тобто, фактично Позивач-2 підтвердив, що на сьогоднішній день між Позивачем-2 і Відповідачем продовжують діяти договірні відносини за договором № 84-УПР (ДП)-03 від 20.06.2003р.

Прокуратура не заперечувала проти наданих пояснень Позивача-2. Отже, фактично в судовому засіданні було з’ясовано, що на сьогоднішній день дію договору оренди № 84-УПР (ДП)-03 від 20.06.2003р., укладеного між Позивачем-2 та Відповідачем продовжено.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення надані сторонами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Керуючись ст. 42 ГПК України правосуддя у судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 36 ГПК України письмовими доказами є документи та матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно статті 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення терміну дії договору, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк який був раніше встановлений договором.

Зважаючи на той факт, що правовідносини сторін продовжувалися після дати припинення визначеної сторонами у договорі та відсутність вимоги щодо звільнення орендованого приміщення зі сторони Позивача-2, протягом місяця з моменту припинення дії договору № 84-УПР (ДП)-03 від 20.06.2003р., договір оренди слід вважати продовженим та таким, що діє на умовах визначених сторонами при укладенні договору та додаткових угод до нього.

Керуючись ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов’язання, що виникли на основі цього договору.

В порядку, передбаченому ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги докази наявні у матеріалах справи, не має підстав вважати такі дії порушенням умов договору, наслідком яких може бути виселення із орендованого приміщення.

Відповідно до статті 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.

Керуючись ст. 286 ГК України зміна розміру орендної плати відбувається за погодженням сторін, а також в інших випадках передбачених законодавством.

Сторонами при укладенні договору оренди № № 84-УПР (ДП)-03 визначено «розмір орендної плати може бути переглянутий на вимогу однієї із сторін в разі зміни методики її розрахунку».

З огляду на зазначене суд вважає, що лист-повідомлення направлені Позивачем-2 Відповідачу слід розуміти, як пропозицію щодо зміни істотних умов договору, яка надійшла в період коли сторони своїми діями фактично погодили (продовжували виконувати умови договору на попередньо погоджених умовах) продовження договору № 84-УПР (ДП)-03 на попередньо визначених умовах. Відповідно до змісту договору та зазначених норм законодавства відмова від прийняття пропозиції щодо внесення змін, чи доповнень не є порушенням умов договору, оскільки прийняття пропозиції, чи відмова від неї є правом сторони, а не обов’язком за договором.

Водночас чинне законодавство надає право сторонам у випадку недосягнення згоди щодо зміни чи розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду ( ст.188 ГК України).

Заявлені Дніпровською транспортною прокуратурою м. Києва позовні вимоги, підтримані Позивачем-2, а саме: виселення із займаного Відповідачем приміщення не відповідають обставинам справи та способу захисту прав, які надані учасникам господарських правовідносин у розглянутому судом випадку.

Зважаючи на встановлені вище факти, та наявні у матеріалах справи докази, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню заявлені Дніпровською транспортною прокуратурою м. Києва в інтересах в інтересах держави в особі Київської міської ради та Комунального підприємства «Київський метрополітен» позовні вимоги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 42, 32, 36, 43, 82-85 ГПК України; ст.ст. 651, 764 ЦК України; ст.ст.180, 189, 286 ГК України, Господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Пукшин Л.Г.