ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

05.02.08
Справа №15/462-пд-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді  Хуторной В.М.    , Кричмаржевський В.А.  , Мірошниченко М.В.

при секретарі Шерник О.В.,

за участю представника відповідача - Танцюренко Ю.О.,
довіреність №1151 від 18.01.08 р.; представники позивача та третьої особи не
з'явилися;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємця
ОСОБА_1 на рішення  господарського суду
Херсонської області від 03.12.2007 р. у справі № 15/462-ПД-07

за позовом - Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Херсон,
(далі ПП ОСОБА_1);

до відповідача - Відкритого акціонерного товариства
Комерційний банк «Хрещатик» в особі Херсонської філії, м. Херсон, (далі ВАТ КБ
«Хрещатик»);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Приватний підприємець ОСОБА_2, м. Херсон (далі ПП
ОСОБА_2);

про визнання кредитного договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду №165 від 04.02.2008 р. справа передана для розгляду колегії
суддів у складі: Хуторной В.М., Кричмаржевський В.А., Мірошниченко М.В., якою
справа прийнята до свого провадження.

Рішенням господарського суду Херсонської області від
03.12.2007 р. по справі №15/462-ПД-07 (суддя Клепай З.В.) в задоволені позовних
вимог відмовлено. Рішення мотивовано не доведеністю позовних вимог.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ПП ОСОБА_1 до
Запорізького апеляційного господарського суду подано апеляційну скаргу в якій
позивач зазначає, що під час укладення Кредитного договору 67/К-06 відповідачем
було повідомлено про процентну ставку за кредитом та комісію, але в процесі
виконання даного договору, відповідач збільшив процентну ставку, тобто збільшив
вартість кредиту. При ухвалені оскаржуваного рішення господарським судом першої
інстанції було порушено ст. ст. 230, 1054 Цивільного кодексу України, п. 2.1.,
2.4., 3.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість кредиту.

У відповідності до вимог чинного законодавства під час
укладення Кредитного договору 67/К-06 відповідач зобов'язаний був зазначити
чітку вартість наданого кредиту. Зазначений вище договір інформації про
вартість кредиту не містить, що дало відповідачу можливість в односторонньому
порядку змінювати його умови. Заявник стверджує, що договір укладено внаслідок
омани.

Представник відповідача
в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та
повідомив, що господарським судом Херсонської області розглядається позов ВАТ
КБ «Хрещатик» до ПП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по Кредитному договору,
провадження по справі на цей час зупинено до вирішення даного спору.

За заявою представника відповідача, судове засідання
проводилось без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за
його згодою в судовому засідання 5.02.08 р. оголошено лише вступну та
резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський
суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору. 29.11.2006 р. між ПП ОСОБА_1 та ВАТ КБ
«Хрещатик» було укладено кредитний договір № 67/К-06, відповідно до якого було
надано кредит в сумі 150000 грн. Згідно п. 1.1 Кредитного договору, Банк надає
Позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, кредит у формі відкличної
відновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 150000 грн.
терміном повернення до 28 листопада 2007 року.

Пунктом 1.4 Кредитного договору встановлено, що
Позичальник сплачує Банку:

- комісію за обслуговування кредитної заборгованості в
розмірі 1,0% від суми ліміту кредитної лінії;

- комісію за внесення змін до умов кредитування з
ініціативи позичальника в розмірі 0,01% від ліміту кредитної лінії.

Пункт 4.1 Кредитного договору передбачає, що за
користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки у розмін
(дев'ятнадцять) відсотків річних.

Пункт 4.2 Кредитного договору встановлює, що у разі
зміни вартості кредитних ресурсів, зміни чинних законодавчих нормативних актів
НБУ, що якимось чином впливають на кредитну політику Банк має право, попередньо
письмово повідомивши Позичальника, змінити відсоткову за користування кредитом,
а також внести інші зміни до цього договору. Пунктом 4.3 Кредитного договору
встановлено: Якщо Позичальник протягом 15 днів з дня отримання повідомлення
(враховуючи час поштового перебігу) на надасть Банку згоди на внесення змін до
договору Банк має право в односторонньому порядку внести зміни до договору
припинити кредитування і вимагати дострокового повернення вже виданих сум
кредиту; сплати відсотків за користування кредитом.

Кредитний договір забезпечено Договором поруки №67/П-06
від 29.11.06 р., укладеного ВАБ КБ «Хрещатик» з фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при
винесенні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 230 Цивільного кодексу України, якщо одна
із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти.

10.05.2007 р. Постановою Правління Національного банку
України №168 було затверджено Правила надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (далі - Правила).
У відповідності до п. 2.1. Правил банки зобов'язані перед укладенням кредитного
договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування,
а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Банки зобов'язані отримати
письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією
(п. 2.4. Правил). Пунктом 3.1. Правил передбачено, що банки зобов'язані в
кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної
вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх
послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача.

Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правила надання банками України інформації споживачу про
умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені Постановою
Правління Національного банку від 10.05.2007 р. № 168 «Про затвердження Правил
надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту», зареєстровано в Мін'юсті України 25.05.2007 р. за №
541/13808 не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки вони
прийняті після укладання Кредитного договору та регулюють питання видачі
кредиту лише фізичним особам - не суб'єктам підприємницької діяльності.

Такі висновки ґрунтуються на наступному.

Кредитний договір укладено 29.11.06 р. Правила
затверджені 10.05.07 р. та почали дію з 5.06.07 р. За загальним правилом
нормативні акти не мають зворотної дії у часу.

Згідно п. 1.1 ці Правила розроблено відповідно до пункту
4 статті 7 Закону України "Про Національний банк України", статей 47,
49 та 56 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті
11 Закону України "Про захист прав споживачів", з метою захисту прав
споживачів під час укладення договорів. Стаття 1 Закону України «Про захист
прав споживачів» від 12 травня 1991 року N 1023-XII встановлює: у цьому Законі
терміни вживаються в такому значенні: 22) споживач - фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію
для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю
або виконанням обов'язків найманого працівника.

Позивачем не надано жодного доказу про односторонню
зміну умов Кредитного договору з боку відповідача. При цьому колегія суддів
звертає увагу на те, що порядок внесення змін встановлено пунктами 4.2, 4.3
Кредитного договору, що не суперечить ст. 651 ЦК України. В будь-якому випадку
неналежне виконання договору не може бути підставою для визнання його
недійсним, але така обставина повинна бути врахована при вирішенні майнового
спору.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої
інстанції, про те, що позивачем не доведено про укладання Кредитного договору
внаслідок омани, тому в задоволенні позову відмовлено правомірно.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального
кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а рішення
господарського суду Херсонської області від 03.12.2007 р. у справі №
15/462-ПД-07 - без змін.

Постанову оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України
6.02.2008 р.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді  Хуторной В.М.

Кричмаржевський
В.А.  Мірошниченко М.В.