ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2008 р.                                                    Справа № 13/5915

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., секретаря судового засідання Бордунос Л.І. в приміщенні господарського суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Гетьмана В.П., с. Суха Калигірка Катеринопільського

району Черкаської області

до І відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кочубій" м. Київ, вул. Шутова, 16 (поштова адреса вул. Б. Хмельницького, 2А, с. Мокра Калигірка Катеринопільського району),

до ІІ відповідача –Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаська обл. смт. Катеринопіль, вул. Леніна, 49-а,

про визнання договору оренди недійсним

за участю представників сторін:

від позивача: О.М. Бабченко –директор господарства –за посадою;

від 1 відповідача: Л.В. Кучеренко –доручення від 25.12.2007 року №460/02-21;

від 2 відповідача: С.В. Мичка –довіреність №03-ю від 8 січня 2008 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на таке.

30 жовтня 2006 року між Катеринопільською районною державною адміністрацією та ТОВ «Кочубій»укладений договір оренди земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 169,8 га, в тому числі: із земель резервного фонду площею 153 га ріллі (в масиві поля № 2 площею 153 га); із земель запасу площею 16,8 га (в масиві поля №2 площею 16,8 га), які розташовані в адмінмежах Сухокалигірської сільської ради за межами населеного пункту.

Вказаний договір укладений на підставі Розпорядження голови Катеринопільської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2006 року № 362. Згадане розпорядження є незаконним, оскільки винесене в порушення вимог ст. 16 Закону України «Про оренду землі».

Постановою Катеринопільського районного суду від 26 червня 2007 року по справі за позовом ТОВ ім. Гетьмана В.П. розпорядження №362 було визнане нечинним, а Катеринопільську державну адміністрацію зобов'язано провести конкурс на право укладення договорів оренди спірних земельних ділянок.

При розгляді справи встановлено, що районною держадміністрацією були порушені вимоги чинного законодавства та не дотримано права всіх учасників земельних правовідносин.

Однак до цього часу постанова суду в частині проведення конкурсу Катеринопільською райдержадміністрацією не виконана. ТОВ «Кочубій»продовжує використовувати землю, отриману за договором оренди, який укладений внаслідок порушень закону.

Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки від 30 жовтня 2006 року між Катеринопільською районною державною адміністрацією та ТОВ «Кочубій»стосовно земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 169,8 га, в тому числі із земель резервного фонду площею 153 га ріллі (в масиві поля № 2 площею 153 га); із земель запасу площею 16,8 га (в масиві поля №2 площею 16,8 га), які перебувають у державній власності та розташовані в адмінмежах Сухокалигірської сільської ради за межами населеного пункту має бути визнаний недійсним.

Ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. В протилежному разі, відповідно ст. 215 цього Кодексу невідповідність чинному законодавству тягне за собою недійсність правочину. Представник позивача вимоги підтримав і просить їх задовольнити.

Представник І відповідача вимоги заперечив та вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного: істотними умовами договору оренди землі згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі»є:

об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю: умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Як вбачається з договору, він був підписаний обома сторонами, скріплений печаткою товариства і набрав чинність з дня його державної реєстрації, про що свідчить відповідний запис відповідного відділу філії ДЗК.

Як вбачається з договору, він був підписаний обома сторонами, скріплений печаткою товариства і набрав чинність з дня його державної реєстрації, про що свідчить відповідний запис філії ДЗК.

Умови збереження стану об'єкту оренди визначено п. 17. договору оренди землі.

Сторони договору обумовили розмір орендної плати (п. 9 договору), що складає 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка визначена п. 5 договору, порядок та строки виплати орендної плати встановлено п. 11 договору.

Порядок та умови перегляду розміру орендної плати встановлено в п. 13 Договору оренди.

Відповідальність за несплату орендної плати встановлена п. 14 договору у розмірі 2% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Умови і строки передачі земельної ділянки орендарю визначені пунктами 18, 19, 20 договору оренди.

Умови повернення земельної ділянки орендодавцеві визначені пунктом 21 договору оренди землі.

Існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки вказані в пунктах 26. та 27. договору оренди землі.

Визначення сторони, яка несе ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини, встановлено п. 32. договору оренди.

Відповідальність сторін регулюється зокрема п.п. 41.. 42. та іншими пунктами договору оренди.

Передача об'єкта оренди орендарю здійснено орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі (п.20 договору оренди), за актом приймання-передачі (вимоги статті 17 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України зазначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з п. 2 ст. 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до п.1 статті 210 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону (ч. 2 ст. 126 Земельного кодексу України).

Частиною 3 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Вказаними вище правовими нормами передбачений певний порядок надання земельних ділянок в оренду, а саме, укладення договору оренди земельної ділянки з обов'язковим визначенням в договорі оренди істотних умов та здійснення державної реєстрації укладеного договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі»встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6. 11. 17. 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Перелік умов, недотримання яких є підставою для визнання договору оренди землі недійсним є вичерпним і не передбачає інших обставин окрім визначених вказаною нормою закону. На підставі укладеного договору оренди сторони приступили до фактичного виконання договірних умов (прав та обов'язків). Орендодавець отримав орендну плату, а Орендар приступив до фактичного користування земельною ділянкою, що підтверджує реальне настання правових наслідків правочину.

Представник ІІ позивача вимоги заперечила та посилається на дійсне на момент підписання договору розпорядження голови адміністрації. Земельна ділянка використовується за призначенням для ведення товарного сільгоспвиробництва. Позивачем не наведено підстав, з якими законодавець пов’язує визнання договору оренди від 30 жовтня 2006 року недійсним. Просить в позові відмовити.

Оцінюючи зібрані докази у справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача необґрунтовані, не підтверджені належними доказами у відповідності до вимог ст. 33 ГПК України, тому у суду немає правової підстави для задоволення вимог позивача. В позові належить відмовити.

Судові витрати належить покласти на позивача повністю відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, Господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог –відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Суддя                                                   Г.М. Скиба