ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/323

10.11.08

За позовом

Закритого акціонерного товариства «Нова лінія»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Туплекс-Україна»

про

стягнення 18396,78 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача

Дідевич В.М., представник за дов. б/н від 29.08.2008;

від відповідача

не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство «Нова лінія» (надалі –Позивач) звернулось до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуплекс-Україна»(надалі –Відповідач) про стягнення боргу в сумі 12 574,62 грн., індексу інфляції в сумі 4121,45 грн., 3% річних в сумі 557, 43 грн., пеню в сумі 1143,28 грн. пені, а також 192,70 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань відповідно до п. 4.1 Договору щодо оплати вартості наданих послуг.

Під час проведення судового засідання 10.11.2008 представник Позивача підтримав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу та 3% річних, а в частині стягнення пені уточнив та просив стягнути з Відповідача 1068,16 грн. пені за прострочення виконання зобов’язання.

Ухвалою суду від 16.09.2008 порушено провадження у справі №34/323 та призначено розгляд справи на 06.10.2008.

Розгляд справи відкладався.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за №06058365 від 24.09.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Ухвала про порушення провадження у справі від 16.09.2008 та ухвали суду про відкладення розгляду справи надсилались Відповідачу за адресами: 03022, м. Київ, вул. Артема, 15 (юридична) та 01023, м. Київ, вул. Васильківська, 34, оф. 321 (фактична).

Юридична адреса Відповідача підтверджується наданою Позивачем Довідкою з Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві вих. №21-10/4382-2 від 04.08.2008.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

11.04.2006 між Позивачем (Виконавець) та Відповідачем (Замовник) укладено Договір №390/60411-у про надання інформаційно-консультативних послуг, відповідно до п.1.1 якого, Виконавець зобов’язується згідно замовлення Замовника надати інформаційно-консультаційні послуги останньому, стосовно способів та методів реалізації товарів через торговельну мережу Виконавця.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що оплата здійснюється Замовником щомісячно на підставі рахунків, які надаються Виконавцем і які є беззаперечними до виконання, але не пізніше 5 днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до п.4.2 Договору послуги за Договором вважаються прийнятими після підписання актів прийому-передачі послуг.

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачу послуги на загальну суму 12 574,62 грн., що підтверджується:

Актом №ОУ-0002467 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.06.2006 на загальну суму 1128,66 грн.;

Актом №БЦО004091 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.09.2006 на загальну суму 4 367,63 грн.;

Актом №БЦО004676 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.10.2006 на загальну суму 5 424,98 грн.;

Актом №БЦО005824 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.12.2006 на загальну суму 1 653,35 грн.

Позивач виставив Відповідачу рахунки-фактури №СФ-002174 від 25.06.2006 на суму 1128,66 грн., №БЦО003798 від 25.09.2008 на суму 4367,63 грн., №БЦО004408 від 25.10.2006 на суму 5424,98 грн., №БЦ005523 від 25.12.2006 на суму 1653,35 грн. на оплату вартості наданих послуг, однак останній їх не оплатив.

21.09.2007 Позивач направив на адресу Відповідача претензію за вих. №1662 від 21.09.2007 з вимогою сплатити борг за надання послуг.

Вказана претензія була направлена Позивачем 27.09.2007, а отримана Відповідачем 01.10.2007, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за №18028.

В матеріалах справи наявна довідка за вих. № 3560 від 26.09.2008, відповідно до якої залишкова сума заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 16.09.2008 складає 12 574,62 грн.

Під час проведення судового засідання 10.11.2008 представник Позивача надав письмові пояснення по справі та повідомив, що рахунки-фактури надавались Відповідачу разом з актами прийому-передачі послуг в місці та в день їх складання.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у Відповідача перед Позивачем в сумі 12 574,62 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований.

Відтак, позов в частині стягнення основної суми боргу підлягає задоволенню у сумі 12 574,62 грн.

Позивач також просив стягнути з Відповідача 4121,45 грн. індексу інфляції, 557,43 грн. 3% річних, 1068,16 грн. пені.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.5.1 Договору за порушення терміну оплати, визначеного п.4.1 Договору Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період, за який сплачується пеня та яка нараховується від щомісячної суми, зазначеної в рахунку, за кожен день прострочення виконання своїх зобов’язань.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 1068,16 грн. пені суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладені обставини, а також той факт, що судом задоволено основну суму боргу в сумі 12 574,62 грн., вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача інфляційних витрат в сумі 4 121,45 грн. та 3% річних в сумі 557,43 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунком Позивача. Розрахунок Позивача відповідає нормам чинного законодавства та матеріалам справи.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст.193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туплекс-Україна»(03022, м. Київ, вул. Артема, 15, , р/р 0176 в ЗАТ «ОТП Банк», МФО 300528, або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Закритого акціонерного товариства «Нова лінія»(02091, м. Київ, Харківське шосе, 168, , п/р 2427 в ЗАТ «ОТП Банк», МФО 300528) 12 574 (дванадцять тисяч п’ятсот сімдесят чотири) грн. 62 коп. боргу, 4121 (чотири тисячі сто двадцять одну) грн. 45 коп. інфляційних втрат, 557 (п’ятсот п’ятдесят сім) грн. 43 коп. 3% річних, 1068 (одну тисячу шістдесят вісім) грн. 16 коп. пені, а також 183 (сто вісімдесят три) грн. 22 коп. державного мита та 117 (сто сімнадцять) грн. 53 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                          Р.Б. Сташків