КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2008                                                                                           № 29/293

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Синельниченко В.А. – (дов. № б/н від 05.08.2008р.)

від відповідача - не з"явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Калібр"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.09.2008

у справі № 29/293

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Калібр"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш"

про                                                  стягнення 108882,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія Калібр” звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Київський завод комунального машинобудування “КОММАШ” про стягнення 108882,62 грн., в тому числі 65664,62 грн. сума основного боргу, 3218,00 грн. сума пені.

У зв’язку з погашенням суми основного боргу позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 4996,52 грн., збитки внаслідок інфляції у розмірі 6091,25 грн., 3% річних з простроченої суми боргу у сумі 743,50 грн., державне мито у розмірі 1088,82 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., послуги адвоката у розмірі 40000,00 грн.. загальна сума, заявлена до стягнення складає 53038,09 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.09.2008р. у справі № 29/293 позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Київський завод комунального машинобудування “КОММАШ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Калібр” суму пені у розмірі 4907,75 грн.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Київський завод комунального машинобудування “КОММАШ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Калібр” суму втрат від інфляції у розмірі 6091,25 грн., та 3% річних у розмірі 743,50 грн.

Провадження у справі припинено в частині стягнення основної суми заборгованості в розмірі 65664,62 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Київський завод комунального машинобудування “КОММАШ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Калібр” 774,82 грн. державного мита та 117,85 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду м. Києва від 18.09.2008р. а саме стягнути з відповідача витрати позивача на послуги адвоката в сумі 40000 грн.

Через відділ документального забезпечення 03.11.2008р. від представника відповідача надійшло клопотання, в якому він просить відкласти розгляд справи у зв’язку зі звільненням начальника юридичного бюро Добровольської А.Г., представляти інтереси підприємства буде інший представник. Розглянувши дане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши доводи скарги, перевіривши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія “Калібр” (далі-позивач) та Відкритим акціонерним товариством “Київський завод комунального машинобудування “КОММАШ” (далі-відповідач) був укладено договір № 02/01/08 (далі-Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець (позивач) поставляє (продає), а покупець (відповідач) купує і зобов'язується оплатити продукцію (металопрокат), пойменовану в подальшому –“товар” на умовах, викладених у даному договорі.

Відповідно до п. 3.4 Договору факт відвантаження товару фіксується сторонами складанням і підписанням накладної. Дата відвантаження товару відповідає даті складання накладної.

Ціна на товар і загальна сума договору вказується у накладних, згідно п. 1.2 даного договору. Розрахунок за товар здійснюється покупцем по 100 % попередній оплаті згідно рахунку-фактури. (п. 2.1, 2.2 Договору).

На підтвердження факту поставки товару відповідачу, його кількості, якості та вартості, позивач надав до матеріалів справи видаткові накладні (знаходяться в матеріалах справи):

Позивач надав довідку, в якій зазначив, що сума боргу у розмірі 65664,62 грн., заявлена до стягнення виникла по накладним: № К-00000187 від 20.02.08, № К-00000183 від 21.02.08, № К-00000245 від 06.03.08, № К-00000171 від 19.02.08 на суму 17825,11 грн. Вказаний факт відповідачем не заперечується і не спростовується.

Договором передбачена сто відсоткова попередня оплата товару, однак, станом на день подання позовної заяви товар, вартістю 65664,80 грн. не був оплачений відповідачем.

В процесі розгляду справи сума основного боргу у розмірі 65664,80 грн. була сплачена відповідачем. На підтвердження вказаного факту сторонами було надано банківські виписки та копії платіжних доручень: платіжне доручення від 03.07.08 № 910 на суму 8208,10 грн., платіжне доручення від 07.07.08 № 951 на суму 16416,20 грн., платіжне доручення від 08.07.08 № 954 на суму 41040,50 грн. В зв'язку з цим фактом позивач уточнив позовні вимоги.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 65664,62 грн. підлягає припиненню.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договором передбачено обов'язок покупця 100 % попередньої оплати товару, однак, попередня оплата не була здійснена відповідачем, натомість, товар позивачем був поставлений, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки, визначено, як наслідок не передання попередньої оплати за товар, застосування приписів ст. 538 ЦК України, що визначають порядок зустрічного виконання зобов'язання, то відповідачеві кореспондується обов'язок негайного виконання зобов'язань за договором поставки.

Позивачем до матеріалів справи було надано претензію про виконання зобов'язань по оплаті поставленого товару від 12.05.08 на суму основного боргу у розмірі 65664,62 грн.

Судом встановлено факт не належного виконання відповідачем грошових зобов'язань на суму 65664,62 грн., в зв'язку з його простроченням.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення суми пені у розмірі 4996,52 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.1 Договору, у разі не виконання зобов'язань за даним договором, сторони несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством.

Відповідно до п. 4.2 Договору, у разі невиконання покупцем даного договору, покупець зобов'язується сплатити пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ від суми боргу, за кожен день прострочки платежу.

Позивачем було надано розрахунок пені, однак, суд не погоджується з наданим розрахунком, оскільки, всупереч узгодженому у договорі порядку нарахування пені на суму боргу позивач частково здійснив нарахування пені на суму пені. В зв'язку з цим, судом було проведено перерахунок, відповідно до якого сума пені, що підлягає стягненню з відповідача, складає 4907,75 грн.

Позивач розрахував суму втрат від інфляції у розмірі 6091,25 грн. та суму З % річних - 743,50 грн. і просить їх стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок суми втрат від інфляції, яка складає 6091,25 грн., і після проведеного перерахунку визнана судом обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок 3 % річних, який здійснений ним з урахуванням поступової зміни суми заборгованості, в зв'язку з частковою сплатою відповідачем вартості товару та поставкою товару за наступними накладними.

Вказаний розрахунок є обґрунтованим та таким, що підтверджений матеріалами справи та ґрунтується на чинному законодавстві, а тому сума 3% річних підлягає стягненню у повному обсязі у розмірі 743,50 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача суму витрат на послуги адвоката у розмірі 40000,00 грн.

05.05.2008р. між АО “Міжнародна спілка адвокатів” та ТОВ “Компанія “Калібр” був укладений договір про надання юридичної допомоги.

Згідно п. 1.1. договору з метою захисту і представництва інтересів клієнтів -громадян та юридичних осіб, адвокати члени адвокатського об'єднання, зокрема, здійснюють захист і представництво в органах дізнання, слідства, суду по кримінальних, цивільних, адміністративних справах та господарських спорах в господарському суді.

Відповідно до п. 1.2 даного договору клієнт (позивач) доручає, а адвокатське об'єднання приймає доручення про надання клієнту юридичної допомоги, а саме: подача позову та представництво в господарському суді м. Києва до ВАТ “КОММАШ” про стягнення заборгованості у сумі 65664,02 грн. та юридичних послуг у сумі 40000,00 грн. за договором № 02-01-08 від 02.01.08. Клієнт зобов'язується оплатити юридичну допомогу в термін та розмірах, передбачених договором.

П. 3.1 договору про надання юридичної допомоги передбачено, що розмір оплати за юридичну допомогу встановлюється за погодженням між Адвокатським об'єднанням та клієнтом і складає 40000,00 грн., які клієнт зобов'язується перерахувати на рахунок Адвокатського об'єднання.

Позивач платіжним дорученням від 03.06.2008р. № 254 перерахував на рахунок “Міжнародної спілки Адвокатів” грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн. – “оплата за надання юридичної допомоги згідно договору б/н від 05.05.2008р.”

До матеріалів справи надано довіреність від 05.05.2008р. видана Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія Калібр” , яка уповноважує Синельніченка Валерія Анатольовича та Кічужинець Людмилу Михайлівну бути представником ТОВ “Компанія Калібр” в судах.

Позовна заява підписана Синельніченко В.А. як представником за довіреністю.

Таким чином, довіреність від 05.05.2008р, на підставі якої Синельніченко В.А. представляв інтереси позивача в господарському суду видана на фізичну особу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що Синельніченко Валерій Анатольович та Кічужинець Людмила Михайлівна є адвокатами та є членами адвокатського об'єднання, з яким позивач уклав договір про надання юридичної допомоги.

А тому, у колегії суддів відсутні підстави вважати представництво по справі Синельніченко Валерієм Анатольовичем та Кічужинець Людмилою Михайлівною таким, що здійснено саме на підставі договору від 05.05.2008р. б/н, укладеного між Адвокатським об'єднанням “Міжнародна спілка адвокатів” та ТОВ “Компанія Калібр”.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат за послуги адвоката в розмірі 40000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія вважає, що місцевим судом правомірно задоволені частково позовні вимоги.

За таких обставин, колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.09.2008р. по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Калібр” залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва у справі № 29/293 від 18.09.2008р. залишити без змін.

Матеріали справи № 29/293 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді