ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.02.2008

Справа №2-16/1152-2007А

За позовом – ВАТ «Монтажне управління № 14» м. Сімферополь (95493,м. Сімферополь, вул. Монтажна, 23)

До відповідача - Державної податкової інспекції в м. Сімферополі (95000, м. Сімферополь, вул. М.Залки, 1/9)

Про скасування податкових повідомлень – рішень

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача – Шелков С.Г., довіреність № б/н від 21.11.07, представник;

від відповідача - Шиленко С.Г.., довіреність № 18334/9/10 від 15.12.05, держ. под. інспектор;

Суть спору – Позивач ВАТ «Монтажне управління № 14» звернувся до господарського суду АРК з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до відповідача Державної податкової інспекції в м. Сімферополі про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення № /3 від 27.10.2006 року про нарахування суми податкового зобов’язання по платежу : податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 66395 грн., в тому числі по основному платежу : 44 150 грн., по штрафним санкціям : 22245 грн. та визнання недійсним податкового повідомлення - рішення № /3 від 27.10.2006 року про нарахування суми податкового зобов’язання по платежу: збір за забруднення навколишнього середовища до фонду охорони навколишнього природного середовища на загальну суму 8413,50 грн., в тому числі по основному платежу : 5609 грн. та по штрафним санкціям 2804,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що винесені податкові повідомлення – рішення є незаконними та такими , що порушують права суб’єкта ведення господарства та платника податків.

Ухвалою ГС АРК від 26.02.2007 року провадження по справі було зупинено у зв’язку з призначенням по справі судово - економічної (бухгалтерської) експертизи.

Ухвалою ГС АРК від 20.08.2007 року провадження по справі було поновлено у зв’язку з тим, що усунуті обставини, що зумовили зупинення провадження по справі, а саме до суду надійшов висновок судово - економічної експертизи.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 11.02.2008 року.

Після закінчення дебатів сторін, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ДПІ в м. Сімферополі проведена виїзна планова документальна повірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТОВ «Монтажне управління №14», м. Сімферополь за період з 01.10.2003 року по 30.06.2005 року.

Про результати вказаної перевірки складений акт від 14.03.2006 року за № 1900/23-3/04772900, яким встановлені наступні порушення: заниження податкових зобов’язань по податку на прибуток за 12 місяців 2003 року на суму 44150 грн. в результаті заниження валових доходів за вказаний період на 61546 грн. та завищення валових витрат на 85655, а саме: до складу валових доходів 4 – го кварталу 2003 року, в порушення п.п. 11.3.5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» була включена суму 81652,78 грн., замість 143 198,78 грн. які поступили в цьому кварталі з Державного бюджету України за використання електромонтажних робіт для УКС Республіканського комітету зі справ національностей РМ АРК (143198,78 грн. – 81 652, 78 грн. = 61546 грн.); валові витрати 4 – го кварталу 2003 року в порушення п.п. 5.3.2 «Про оподаткування прибутку підприємств» не були зменшені на вартість будівельних матеріалів в сумі 85 655 грн. використаних на будівництво основних фондів 1 – ої групи , внаслідок введених в експлуатацію та підлягаючих амортизації.

Відповідно до висновків відповідача позивачем був заниженений оподатковуваний прибуток за 2003 рік на суму 147 201 (61546 грн. + 85655 грн. = 147 201 грн.) що призвело до нарахування позивачу податку на прибуток в сумі 44 150 грн.

Крім того в акті перевірки встановлено заниження податкових зобов’язань по збору по забрудненню навколишнього середовища в сумі 5609 грн. в результаті того, що не був нарахований збір за розміщення відходів (ветошь, шини, люмінесцентні лампи) та за викиди з стаціонарних джерел забруднення ( електроди, кисень, газ сжижений ).

Акт виїзної планової документальної перевірки № 1900/23-2/04772900 від 14.03.2006 року став підставою для прийняття податкових повідомлень – рішень : № /3 від 27.10.2006 року яким позивачу визначено податкове зобов’язання по податку на прибуток в загальній сумі 66395 грн., в тому числі 44150 грн. основного платежу та 22 245 грн. штрафних санкцій; відповідно до п.п.п 4.1.1. п. 4.1 ст. 4, п.п. 5.3.2 п.5.3.9 п. 5.3 ст.5; п.п. 8.3.1 , п.п. 8.3.2 п. 8.3, ст.. 8, п.п. 11.3.1 п. 11.3, п.п. 11.3.5 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»; № /3 від 27.10.2006 року яким позивачу визначено податкове зобов’язання по збору за забруднення навколишнього середовища в загальній сумі 8413,5 грн. в тому числі 5609 грн. основного платежу та 2804,5 грн. штрафних санкцій відповідно до п.п 2,3,4,5,6,7 Інструкції «Про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища».

Штрафні ( фінансові санкції) по вказаним податковим повідомленням – рішенням визначені позивачу відповідно до п. 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Позивач не погодившися з висновками відповідача вважає, що відповідач зобов’язаний був врахувати доходи відображені позивачем в декларації по прибутку за 9 місяців 2003 року.

На думку позивача відповідно до розрахунків з замовниками та на підставі первинних документів з виконаних робіт в 4 кварталі 2003 року у нього вирівнялися звороти по реалізації робіт на 61,5 тис. грн., які були відображені в деклараціях по ПДВ за 2003 рік та декларації по податку на прибуток за 2003 рік.

Висновки відповідача про завищення позивачем валових витрат за 4 квартал 2003 року на суму 85654,83 грн. на думку позивача є помилковими.

В листопаді 2003 року позивачем були списані будівельні матеріали на будівництво адміністративної будівлі в сумі 48954,8 грн. що відображено в бухгалтерській проводці Д151-К205.

В грудні 2003 року бухгалтерській проводці Д151-К205 на суму 37404,82 грн. відображено списання будівельних матеріалів на монтаж воріт огорожі та пожежного виходу з адміністративної будівлі.

Таким чином накопичення витрат на реконструкцію основних коштів групи № 1, по закінченню реконструкції в лютому 2004 року були віднесені на збільшення вартості основних коштів, а не на будівництво нового основного засобу як це вказав відповідач на с. 15 акту документальної перевірки ( ст. справи 24).

При цьому позивач посилається на норми п.п. 8.7.1 , п. 8.7 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ( в редакції, що діяла в 2003 році) про те, що платники податку мають право протягом звітного періоду віднести до валових витрат будь-які витрати, пов'язані з поліпшенням основних фондів, що підлягають амортизації, у сумі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів станом на початок такого звітного періоду. Витрати, що перевищують зазначену суму, збільшують балансову вартість груп 2, 3 і 4 чи окремих об'єктів основних фондів групи 1, пропорційно сукупній балансовій вартості таких груп та таких окремих об'єктів основних фондів групи 1 на початок розрахункового кварталу. Виведення з експлуатації основних фондів будь-якої групи здійснюється на підставі наказу керівника платника податку або у разі їх примусового відчуження чи конфіскації згідно із законом. Проведення будь-яких робіт, пов'язаних з поліпшенням основних фондів, без наявності вказаних вище документів не є свідченням про виведення таких основних фондів із експлуатації.

Що стосується визначення збору на забруднення навколишнього середовища , то позивач вважає, що відповідач помилково прийшов до висновку про недоплату збору в сумі 5553 грн. та застосував штрафні санкції в сумі 2776,50 грн., так як акти на списання матеріалів підтверджують списання матеріалів зі складу до експлуатації, але не являються доказом оприходування визначеної кількості відходів.

Суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

По епізоду заниження валових доходів за 12 місяців 2003 року на суму 61 546 грн.

В перевіряємому періоді позивач виконував електромонтажні роботи для управління капітального будівництва Республіканського комітету з національних питань Ради Міністрів АР Крим, тобто отримував бюджетні кошти.

Кошти поступали на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до п.п. 11.3.5 п. 11.3 ст. 11 Закону країни «Про оподаткування прибутку підприємств» датою збільшення валового доходу в разі продажу товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому вигляді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Позивач не включив доходи, отримані від виконаних робіт УКБ Республіканського комітету з національних питань Ради Міністрів АР Крим розрахованого касовим методом в сумі 81652,78 грн. замість 143 198,78 грн. заниження валового доходу за 4 квартал 2003 року склало суму 61546 грн. (143 198,78 грн. - 81652,78 грн.)

Що стосується доводів відповідача про те, що сума 61546 грн. вже була включена до складу валового доходу по строчці 01 1 декларації за 9 місяців 2003 року , а також висновки експерта по судово - бухгалтерській експертизі № 50/07 від 30.07.2007 року про завищення позивачем валових доходів від продажу робіт в податковій звітності в порівнянні з фактичними даними бухгалтерського звіту за кожний податковий період 2003 року , окрім 1 – го кварталу, то суд вказані висновки відповідача та доводи експерта не приймає до уваги з наступних підстав.

Відповідно до висновку судово – економічної експертизи експерт зрівнював суми валових доходів, відображені в деклараціях по податку на прибуток позивача за звітні податкові періоди 2003 року з найбільшими даними синтетичного бухгалтерського звіту (Головної книги).

Однак, при проведенні експертизи документи аналітичного обліку не досліджувалися.

Одержання достовірної (з ідентифікацією платників податків (контрагентів) та виписаних ними первинних бухгалтерських та податкових документів) інформації щодо здійснених Відкритим акціонерним товариством «Монтажне управління № 14» у 2003 році фінансово-господарських операцій, можливо лише з регістрів аналітичного обліку – відомостей обліку розрахунків з покупцями та замовниками за відвантажену продукцію, товари, виконані роботи й послуги, що відображаються на рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками".

На сторінці 6 Висновку експертом зазначено: «Документи аналітичного обліку (журнал-ордер та відомість по рах. 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями») за 2003 рік та Книга обліку продаж за 2003 рік для експертизи не надані, у зв’язку з чим достовірно визначити суми валових доходів від продажу робіт по даним експертизи не є можливим.

Позивачем віднесло вартість матеріалів, що були списані на монтаж по будівлі СКД (контора) та монтаж огорожі й пожежного виходу СКД, в загальній сумі 85 654,83 грн., на валові витрати, а також збільшило балансову вартість 1 групи основних фондів , з подальшим нарахуванням амортизації, а не на поліпшення основних фондів.

Відповідно до п.п. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» не включаються до складу валових витрат придбання, будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт та інші поліпшення основних фондів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з придбанням нематеріальних активів, які підлягають амортизації, згідно із статтями 8 і 9 та підпунктом 7.9.4 цього Закону.

Що стосується посилання позивача на приписи п.п. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», то дійсно платники податку мають право протягом звітного періоду віднести до валових витрат будь-які витрати, пов'язані з поліпшенням основних фондів, що підлягають амортизації, у сумі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів станом на початок такого звітного періоду. Витрати, що перевищують зазначену суму, збільшують балансову вартість груп 2, 3 і 4 чи окремих об'єктів основних фондів групи 1, пропорційно сукупній балансовій вартості таких груп та таких окремих об'єктів основних фондів групи 1 на початок розрахункового кварталу. Виведення з експлуатації основних фондів будь-якої групи здійснюється на підставі наказу керівника платника податку або у разі їх примусового відчуження чи конфіскації згідно із законом. Проведення будь-яких робіт, пов'язаних з поліпшенням основних фондів, без наявності вказаних вище документів не є свідченням про виведення таких основних фондів із експлуатації.

Однак, позивач цим правом не скористався . В строчці 04.10 «Витрати на поліпшення основних фондів» декларації по прибутку за 2003 рік позивачем вказаний прибуток.

Позивач не зменшив суму валових витрат на суму будівельних матеріалів використаних на поліпшення основних фондів, які підлягають амортизації.

Суд не приймає до уваги доводи експерта викладені у висновку судово - економічної експертизи про те, що висновок відповідача про завищення валових витрат 4 – го кварталу 2003 року на вартість будівельних матеріалів в сумі 85 655 грн., використаних на будівництво основних фондів 1 - ої групи не підтверджується первинними документами бухгалтерського та податкового обліку платника.

В абзаці 2 сторінки 8 Висновку експертом зазначено: «Згідно правилам ведення податкового обліку, з урахуванням норм п.п. 5.3.2. п. 5.3. ст.. 5 та п.п. 8.7.1. п. 8.7. ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в декларації з податку на прибуток підприємств за 2003 рік, вартість будівельних матеріалів в сумі 85 359,60 грн., використаних на реконструкцію або інші поліпшення власних основних фондів, слід було виключити зі стр. 04.1 «Витрати на придбання товарів (робіт, послуг)» та відобразити по стр. 04.10 «Витрати на поліпшення основних фондів». В результаті загальна сума валових витрат, що відображається по стр. 04 декларації, не змінилася би».

Висновок експерта по відповідному епізоду ґрунтується на припущеннях.

У висновку експерта адже йдеться не про те, що є фактично (документально підтверджене), а про те, що могло би бути, якби платник податків вчинив так-то.

Інших доводів в обґрунтування свого висновку експерт не навів.

Що стосується доводів відповідача про заниження позивачем податкових зобов’язань по збору на забруднення навколишнього середовища в сумі 5609 грн., то вони обґрунтовані.

Позивачем не був розрахований збір за забруднення навколишнього середовища .

Відповідно п.2 Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого Постановою КМУ від 01.03.1999 року № 303 збір за забруднення навколишнього природного середовища (далі - збір) справляється за: викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин (далі - викиди) стаціонарними та пересувними джерелами забруднення; скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти (далі - скиди); розміщення відходів.

Відповідно до визначення даного в ст. 1 Закону України «Про відходи» розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об’єктах».

Позивач зобов’язаний був нараховувати збір за розміщення відходів (ветошь, шини, люмінесцентні лампи) та за викиди з стаціонарних джерел забруднення (електроди, кисень, газ сжижений).

Відповідачем обґрунтовано встановлено списання забруднюючих відходів, що підтверджується первинними документами бухгалтерського та податкового обліку позивача, підтверджується висновками експерта.

Висновки експерта в даній частині не заперечуються ані позивачем ані відповідачем.

Відповідно до ст.. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони , зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідач обґрунтовано донарахував позивачу податок на прибуток в сумі 44 150 грн., донарахував збір за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 5609 грн. та відповідно обґрунтовано застосував штрафні санкції по податку на прибуток в сумі 22245 грн., по збору - в сумі 2804,50 грн.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні 11.02.2008 р.

Постанова складена в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ та підписана 18.10.2007 року .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 –164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В позові відмовити

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.