Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 року Справа № 49/315-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., суддя Лакіза В.В. ,суддя Фоміна В.О.

при секретарі Березка О.

за участю представників:

позивача –Мар*їна-Кравець І.О., дов. № 207/10від 28.12.2007 року;

відповідачів: 1) Соболєва Я.С. , дов. № 11-01 від 11.01.2008 року;

2) Юркова Т.С. ,дов. від 06.02.2008 року № 482/973;Іваськевич-Вязьонова О.М. , дов. № 1024/851 від 12.03.2008 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу другого відповідача (вх.№ 236Х/1-13) на рішення господарського суду Харківської області від 24.12.07 р. по справі № 49/315-07

за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" в особі Харківської філії, м. Харків

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоквар", м. Харків

2) Відкритого акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків

про стягнення 1742524,66 грн.

встановила:

Позивач - ДК “Газ України”НАК “Нафтогаз України”, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ “Теплоквар”про стягнення 1742524,66 грн. заборгованості, з якої 1642431,08 грн. основного боргу, 68178,18 грн. пені, 19724,71 грн. інфляційних та 12190,69 грн. 3% річних за договором № 06/06-38 БО-02 на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, укладеним між ДК “Газ України”НАК “Нафтогаз України” та ТОВ “Теплоквар”29.12.2006 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 жовтня 2007 року до участі у справі було залучено другим відповідачем Відкрите акціонерне товариство «Харківгаз».

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.12.2007р. по справі № 49/315-07 (суддя Кононова О.В.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ТОВ “Теплоквар”на користь ДК “Газ України”НАК “Нафтогаз України”1378818,14 грн. основного боргу, 58088,79 грн. пені, 16862,40 грн. інфляційних витрат, 10418,77 грн. 3% річних, 14641,88 грн. витрат по сплаті державного мита та 99,15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 1800 грн. провадження по справі припинено. В частині заявлених до стягнення сум основного боргу у розмірі 261812,92 грн. пені у розмірі 10089,39 грн., інфляційних витрат у розмірі 2862,31 грн. та 1771,92 грн. 3% річних в задоволенні позову відмовлено.

Другий відповідач -           ВАТ “Харківгаз”, не погодився з рішенням господарського суду Харківської області 24.12.2007р., звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити, скасувавши в частині відмови з задоволенні заявленої ДК Газ України»НАК «Нафтобаз України» в особі Харківської філії до стягнення з ТОВ «Теплоквар»суми основної заборгованості у розмірі 261812,92 грн. та в цій частині позовні вимоги задовольнити. В решті рішення господарського суду Харківської області від 24.12.2007 року по справі № 49/315-07 - залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги , заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та наданих сторонами в підтвердження обставин справи доказів, перевіривши надану в рішенні суду їх юридичну оцінку колегія суддів встановила наступне.

29 грудня 2006 року між ДК»Газ України»НАК «Нафтобаз України» в особі Харківської філії та ТОВ «Теплоквар» було укладено договір № 06/06-38 БО-02 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій , що фінансуються з державних та місцевих бюджетів , а також інших суб*єктів . Відповідно до п.1.1 договору позивач зобов*язався передати у власність , а перший відповідач прийняти та оплатити поставлений газ.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано ТОВ»Теплоквар»у ході судового розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій , позивач свої зобов*язання за договором виконав в повному обсязі , проте перший відповідач за поставлений газ розрахувався частково , а тому у відзиві на позовну заяву ТОВ «Теплоквар» визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 1367785,70 грн..

Дослідивши наданий позивачем розрахунок стягуваної суми , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.1 договору № 06/06-38 БО-02 остаточні розрахунки за поставлений природний газ здійснюються на підставі акту приймання-передачі природного газу до 10 числа наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 3.4 цього ж договору не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу , ТОВ «Теплоквар»зобов*язався надати ДК «Газ України»НАК «Нафтобаз України» в особі Харківської філії два примірники акту приймання-передачі газу, підписані та скріплені печатками першого відповідача та погоджені газорозподільною або газотранспортною організацією . В даних актах зазначаються фактичні обсяги спожитого та протранспортованого газу.

Як вбачається з матеріалів справи акти приймання-передачі газу за спірний період ( січень-квітень 2007 року ) підписані та скріплені печатками , погоджені другим відповідачем , проте слід зазначити , що перший відповідач дані акти підписав з протоколами розбіжностей , які не були розглянуті ані позивачем , ані другим відповідачем у встановленому законодавством порядку та строки.

Як встановлено в ході судового розгляду розбіжності у кількості поставленого та спожитого природного газу виникли внаслідок донарахування ВАТ «Харківгаз»( газотранспортною організацією) обсягів протранспортованого газу . Донарахування було проведено у зв*язку з тим , що при перевірці , проведеній у першого відповідача фахівцями другого відповідача було встановлено , що обладнання (комерційні вузли обліку газу ) ТОВ «Теплоквар»не відповідає «Правилам обліку природного газу під час його транспортування розподільними мережами постачання та споживання», затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики № 618 від 27.12.2005 року .

Пунктом 4.1 договору № 06/06-38 БО-02 від 29.12.2006 року кількість газу , яка подається покупцеві , визначається за показами комерційного вузла обліку газу облікової організації. Другий відповідач надав до матеріалів справи довідки , відповідно до яких у Богодухівському , Валківському та Краснокутському теплових районах ТОВ «Теплоквар» не встановлені комерційні вузли обліку газу облікової організації .

Проте , матеріалами справи спростовано дані доводи апелянта і доведено , що комерційні вузли обліку газу ТОВ «Теплоквар»належним чином , вчасно сертифіковані та повірені, що підтверджуються свідоцтвами про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № У-045 від 19.07 .2005 року ; № ЦС 487 від 30.09.2005 року ; № У-064 від 11.08.2005 року ; № У-048 від 20.07.2005 року , № У-049 від 19.07.2005 року ; №У-047 від 20.07.2005 року ; № У-088 від 07.09.2005 року .

Випадки проведення перерахунків об*єму протранспортованого газу передбачені п.5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами , постачання та споживання, затверджених наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005 року № 618 , зареєстрованих у Мін’юсті України 26.01.2006 року за № 67/11941.

Так, відповідно до п.5.13 цих Правил перерахунки об*єму протранспортованого газу проводяться у випадках тимчасової відсутності засобів вимірювальної техніки (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт);

- непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу;

- наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ).

Пунктом 5.13.1 встановлено , що перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Проте , апелянт не спростував доказів першого відповідача на підтвердження наявності сертифікованих та повірених засобів вимірювальної техніки.

За таких обставин , колегія суддів вважає , що суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що заборгованість першого відповідача перед позивачем складає 1378818,16 грн. Позивач та перший відповідач з такими висновками господарського суду погодились та з апеляційними скаргами до апеляційного господарського суду не звертались.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

У відповідності зі статтею 625 ЦК України, боржник , який прострочив виконання зобов*язання , за вимогою кредитора повинен сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми за весь час прострочення.

Оскільки вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимогу позивача щодо стягнення інфляційних та трьох відсотків річних частково , а саме в частині стягнення з відповідача 16862,40 грн. інфляційних витрат та 3% річних в сумі 10418,77 грн.

Також , колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення пені у відповідності до п.7.2 договору у розмірі 58088,79 грн.

З огляду на вищевикладене , судом першої інстанції прийнято законне, обґрунтоване рішення з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права та встановленням фактичних обставин справи , а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги , колегія суддів не вбачає.

Керуючись,ст.ст.22,33,43,99,101,103-105 Господарського процесуального Кодексу України, судова колегія :

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення .

Рішення господарського суду Харківської області від 24.12.07року по справі № 49/315-07 залишити без змін.

Повний текст постанови виготовлений 03 квітня 2008 року .

Головуючий суддя Токар М.В.

Суддя Лакіза В.В.

Суддя Фоміна В.О.