ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті позовної заяви

03 листопада 2008 р. Справа № 14/29-08/02-2

Суддя господарського суду Залімський І.Г. , розглянувши матеріали

за позовом:Приватного підприємства "Торгово-універслаьна фірма "Феріде", вул. Фрунзе, 24, м. Вінниця, 21007

до:Закритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (Промінвестбанк), провул. Шевченка, 12, м. Київ, в особі Філії "Відділення Промінвестбанку в м. Вінниця", вул. Хмельницьке шосе, 23а, м. Вінниця

про визнання дій щодо зміни частини кредитного договору недійсними

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду надійшла позовна заява № 294 від 28.10.2008 р.Приватного підприємства "Торгово-універслаьна фірма "Феріде" до Закритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (Промінвестбанк) в особі Філії "Відділення Промінвестбанку в м. Вінниця" про визнання дій щодо зміни частини кредитного договору недійсними.

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що в її прийнятті слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Разом з тим, вимога про визнання дій відповідача щодо ініціювання безпідставного збільшення процентів за користування кредитами згідно кредитних договорів та примушення позивача до укладання додаткових угод до кредитних договорів на вкрай невигідних умовах, незаконними не узгоджується з положеннями ГПК України. Так, зокрема, позивач заявивши вимогу, де ставиться питання щодо законності дій відповідача, не висуває вимогу яка б стосувалась існуючих договірних (цивільно-правових) відносин між сторонами, відповідно до положень ст. 12 ГПК України.

Заявлені позивачем вимоги за своїм правовим змістом є фактично встановленням факту, що має юридичне значення, а тому не можуть бути окремим предметом спору. Водночас, встановлення певного юридичного факту є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості заявлених вимог і може мати місце за наявності у сторін спору щодо існуючих договірних відносин.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік такого способу захисту, який за своїм юридичним змістом відповідає позовним вимогам, не містить.

Таким чином, заявлені позивачем в даній справі позовні вимоги за своїм змістом не відповідають визначеним законом матеріально-правовим способам захисту порушеного права, а, відтак, господарському суду не підвідомчі.

Враховуючи викладене, беручи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в господарському суді.

Керуючись п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви №294 від 28.10.08 на 3-харкушах відмовити.

2. Позовні матеріали на 30-тиаркушах повернути позивачу.

3. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 85 грн., перераховане за платіжним дорученням № 399 від 28.10.2008 р. , підлягає поверненню.

4. Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 1258 від 21.12.05 "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ", внесені для оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу грошові кошти в сумі 118,00 грн., перераховане за платіжним дорученням № 398 від 28.10.2008 р. , підлягають поверненню.

5. Ухвалу надіслати позивачу.

6. Копію ухвали надіслати відповідачу.

Суддя Залімський І.Г.

віддрук. прим.:

1 - позивачу

2-3 - відповідачу: ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (Промінвестбанк), провул. Шевченка, 12, м. Київ"

Філії "Відділення Промінвестбанку в м. Вінниця", вул. Хмельницьке шосе, 23а, м. Вінниця

4 - в наряд