ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.08 Справа № 20/18/08

Суддя Гандюкова Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Дочірнього підприємства “Запорізький Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, м. Запоріжжя

до Приватного підприємства “Дорожній торгівельно-комерційний центр”, Запорізька область, м.Мелітополь

про стягнення суми 106 325,17 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Дондик Г.П. (дов. №177/08 від 08.10.2007р.);

Від відповідача –не з’явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суму 61816,93 грн. боргу, суму 44508,24 грн. штрафу, всього суму 106 325,17 грн.

Ухвалою господарського суду від 06.12.2007р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/18/08, судове засідання призначено на 16.01.2008р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 01.02.2008р.

01.02.2008р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 16.01.2008р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, просить замість дати нарахування штрафу з 13.08.2007р. по 03.09.2007р., вважати що періодом нарахування штрафу є період з 03.09.2007р. по 13.11.2007р.

У порядку ст. 22 ГПК України заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду справи є уточнені позовні вимоги, мотивовані обставинами, викладеними у позові, та обґрунтовані ст.ст. 526 ЦК України, ст.193, 216, 222, 230 ГК України.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвали суду направлені на адресу, вказану як в позовній заяві та і довідці Головного управління статистики у Запорізькій області.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2007р. між Дочірнім підприємством “Запорізький Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” в особі філії Мелітопольська ДЕД (постачальник, позивач у справі) та Приватним підприємством “Дорожній торгівельно-комерційний центр” (відповідач у справі) був укладений договір №44 постачання, згідно з яким постачальник зобов’язався поставити та передати у власність замовника товар, а покупець (замовник) - прийняти і оплатити товар. Вид товару: щебінь 10-20,20-40.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 договору замовник сплачує за товар за цінами, погодженими сторонами попередньо і становить за щебінь фракції 10/20 –145,80 грн, та щебінь фракції 20/40 –147,80 грн. з ПДВ за 1 м. куб., а/б марки Б-2 –314,77 грн., за 1 т. з ПДВ. Загальна вартість договору становить 61816,93 грн.

Відповідно до п.п.5.1 договору замовник проводить 100% оплату за поставлену продукцію протягом 20 днів з моменту отримання товару на складі постачальника.

Як свідчать матеріали справи, на адресу ПП “Дорожній торгівельно-комерційний центр” був поставлений товар –щебінь 10-20,20-40. , на загальну суму 61816,93 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000204 від 13.08.2007р. та довіреністю №151946 серії ЯНЧ від 08.08.2007р.

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач свої зобов”язання за договором не виконав, оплату за поставлений товар не здійснив. Внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем за поставлену продукцію в сумі 61816,93 грн.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу. Відповідно до акту звірки від 31.08.2007р. фактично борг у сумі 61816,93 грн. визнав.

Таким чином, вимоги про стягнення з Приватного підприємства “Дорожній торгівельно-комерційний центр” на користь Дочірнього підприємства “Запорізький Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” суми 61816,93 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 44508,24 грн. за період з 03.09.2007р. по 13.11.2007р. (72 дні).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у разі прострочення платежу, замовник сплачує постачальнику штраф в розмірі 1% від загальної вартості договору за кожен день прострочення платежу.

Згідно з ст.ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Враховуючи, що сторонами у договорі передбачена неустойка у відсотках за кожен день прострочення виконання, суд вважає, що фактично сторонами встановлено пеню.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

На підставі цих приписів законодавства до стягнення підлягає неустойка за період з 03.09.2007р. по 13.11.2007р. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, у сумі 1 951 грн. 04 коп. (61816,93грн. х 16% : 365дн. х 72дн. = 1951,04 грн.)

У зв’язку з викладеним, позов в цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства “Дорожній торгівельно-комерційний центр” (72316, Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Дзержинського, 402 кв.81, юридична адреса: 32687669, Запорізька область, Мелітопольський район, с.Терпіння, вул.. Сизова,109, р/р 1 МФ “Запорізька дирекція “АТ “Індекс-Банк” м.Запоріжжя, МФО 313281, ) на користь Дочірнього підприємства “Запорізький Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”(69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, р/р 0007 у філії АКБ “Трансбанк”, ) суму 61816 грн. 93 коп. основного боргу, суму 1951 грн. 04 коп. неустойки, суму 637 грн. 68 коп. витрат на державне мито, суму 70 грн. 77 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 03. 03.2008р.