ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.12.07р.

Справа № А15/233-07

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області

до Відділу державної виконавчої служби Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області

про скасування постанови про повернення виконавчого документа

Суддя Петренко Н.Е.

Представники сторін:

від позивача: Насупа В.С., представник УПФУ, доручення № 1367/04-28 від відповідача: Маринич Л.В., представник ВДВС, доручення № б/н від 26.12.07

СУТЬ СПОРУ:

Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області (далі-позивач) звернулося до господарського суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області (далі - відповідач) про скасування постанови про повернення виконавчого документа.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача позов не визнає, у судове засідання надав відзив на позов.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2007р. державний виконавець відділу державної виконавчої служби Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області Л.В.Маринич прийняв постанову про повернення виконавчого документа, а саме наказу господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2001р. по справі № 19/56, про звернення стягнення на майно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Уран" на користь управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області на суму 558, 18 грн. посилаючись на те, що управління ПФУ відмовилось авансувати проведення виконавчих дій (п.4 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження").

Вищезазначена постанова надійшла до управління ПФУ в Криничанському районі 23.11.07р.

Відповідач у своєму відзиві, посилається на те, що позов подано з порушеннями строків звернення до суду, а також позивачем не надано ніяких доказів відсутності фінансування витрат на виконавче провадження чи інших причин відмови від такого авансування.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна людина має право на вільний доступ к суду. Як вказує у своїх Рішеннях Європейській суд по правам людини, права встановлені ст. 6 Конвенції, були б ілюзорними, якби допускалося невиконання рішення суду чим порушувалися б права однієї зі сторін. Виконання рішення суду повинно бути захищеним, як складова частина "суду".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закону) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження").

Статтєю 4 Закону визначені заходи примусового виконання рішення, в тому числі і звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до наказу господарського суду від 01.02.01р. по справі № 19/56 необхідно звернути стягнення на майно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Уран" на суму 558,18 грн.

У разі відсутності відомостей про місце знаходження майна боржника, державний виконавець виносить постанову про розшук майна, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби. Розшук майна боржника здійснює державна виконавча служба шляхом запитів до відповідних установ (Державної автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, податкової адміністрації, управління земельних ресурсів, банків або інших кредитних установ тощо), які на теперішній час здійснюються безкоштовно.

Відповідно до ст. 48 Закону стягувач може за погодженням із державним виконавцем внести на депозитний рахунок відповідного органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або для покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Тобто авансовий внесок для стягувача, відповідно до зазначеної статті є правом, а не обов'язком.

Витратами, пов'язаними з проведенням виконавчих дій, є витрати на організацію й проведення виконавчих дій. Про суми витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець складає акт про витрати на проведення виконавчих дій, в якому зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з проведення виконавчих дій, а також документи, якими вони підтверджуються, з доданням копій таких документів.

Витрати, пов'язані з розшуком майна боржника, стягуються з боржника за постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби (ст.42 Закону).

Відповідно до ст. 43 Закону з грошової суми (в тому числі одержаної від реалізації майна боржника), яка стягнута державним виконавцем з боржника, в першу чергу повертається авансовий внесок та інших осіб на проведення виконавчих дій, в другу чергу компенсуються витрати Державної виконавчої служби на здійснення виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб, у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір.

У судовому засіданні представником ВДВС не надано жодних доказів вжиття заходів примусового виконання наказу господарського суду від 01.02.01р. по справі № 19/56 про звернення стягнення на майно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Уран" на суму 558,18 грн., які визначені Главою 5 Закону України "Про виконавче провадження". Державним виконавцем не вжиті заходи примусового виконання рішення суду, які є обов'язковими для виконання в силу вищезазначених норм права як національного законодавства так і міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2001р. по справі № 19/56, про звернення стягнення на майно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Уран" на користь управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області на суму 558, 18 грн., необхідно визнати неправомірними, постанову про повернення виконавчого документа від 18.09.07р. скасувати та зобов'язати державного виконавця вжити всі заходи примусового виконання рішення, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2001р. по справі № 19/56, про звернення стягнення на майно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Уран" на користь управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області на суму 558, 18 грн., визнати неправомірними.

Постанову про повернення виконавчого документа від 18.09.07р. скасувати.

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області вжити всі заходи примусового виконання рішення, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Н.Е. Петренко

вик.Шевцова В.В.