ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2008 р. Справа № 17/815/07

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача –Мироненко Л.В., довіреність № 1 від 15.01.2008 року;

від відповідача –не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/815/07

за позовом акціонерного товариства закритого типу „Миколаївське спеціалізоване управління № 28”, м. Миколаїв, вул. 12 Повздовжня, 51,

до відкритого акціонерного товариства „Миколаївпромсантехмонтаж”, м. Миколаїв, вул. 4 Повздовжня, 76,

про: стягнення заборгованості за договоом підряду № 91 від 16.12.2005 року ,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство закритого типу „Миколаївське спеціалізоване управління № 28” (надалі-позивач) звернулося до господарського суду з позовом до відкритого акціонерного товариства „Миколаївпромсантехмонтаж” (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором підряду № 91 від 16.12.2005 року.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги наступним:

-          16 грудня 2005 р. між АТЗТ МСУ-28 та ВАТ "Миколаївпромсантехмонтаж" укладено договір підряду № 91 від 16.12.2005 року.

-          Даним договором сторони узгодили, що Позивач приймає на себе зобов'язання по виконанню робіт по облаштуванню фундаментів ФМ-1 = 10 шт, ФМ-2= 1 шт, Ф-3=1 шт, ФМ-4 - 1 шт і монтаж м/к опор Оп 152- 155,158-165 і РМ-5 блокуючих трубопроводів Миколаївської нафтобази, а Відповідач зобов'язався прийняти виконані роботи, та оплатити їх.

-          Позивач виконав взяті на себе договірні зобов'язання, про що свідчать акти приймання виконаних підрядних робіт, які підписані сторонами, без пред?явлення будь-яких зауважень щодо кількості та якості виконаної роботи, але Відповідач до цього часу не здійснив їх повну проплату.

-          З 28.02.06 року по 31.03.2006 року після підписання актів виконаних робіт Відповідачу виставлялись до сплати рахунки: НК0000120 (28.02.2006 року) на суму 208 482 грн.; НК 0000181 (31.03.2006 року) на суму 11 020 грн. 80 коп; НК 0000182 (31.03.2006 року) на суму 11 466 грн.

-          рахунок № 120 на суму 208 482 грн. Відповідач сплачував таким чином: В лютому 2006 року надав позивачу послуги на суму 49 759 грн. 44 коп., (акт від 28.02.2006 року) та на суму 8 913 грн. 22 коп. (акт № 090 від 28.02.2006 року).

-          30.03.2006 року було проплачено 55 253 грн. 45 коп. (банківська виписка від 30.03.2006 року);

-          25.04.2006 року проплачено 17 938 грн. 26 коп. (банківська виписка від 25.04.2006 року);

-          15.05.2006 року проплачено 60 000 грн. (банківська виписка від 15.05.2006 року);

-          20.04.2007 року проплачено 5 000 грн. (банківська виписка від 20.04.2007 року);

-          18.05.2007 року проплачено 5 000 грн. (банківська виписка від 18.05.2007року);

-          16.02.2007 року проплачено 6 000 грн. банківська виписка від 16.02.2007 року).

Всього відповідачем було сплачено 207 864 грн. 37 коп.

Борг по цьому рахунку становить 617 грн.63 коп.

-          Рахунок № 181 та № 182 сплачувався таким чином: 31.03.2006 року Відповідач надав позивачу генпослуги на суму 899 грн. 47 коп., (акт № СУ-0000175 від 31.03.2006 року), поставив бетон на суму 384 грн. (видаткова накладна 123 від 31.03.2006 року) та надав послуги екскаватором на суму 2 880 грн. (акт № 157).

Сума боргу по даних рахунках складає 18 323 грн. 33 коп.

Загальна сума боргу по всіх виставлених до сплати рахунках № № 120, 181, та 182 складає 18 940 грн. 96 коп.

При укладенні спірного договору підряду сторони узгодили що у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт (п. 7.4 договору), Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу. За розрахунками позивача, сума пені становить 1 605 грн. 51 коп. Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, відзив на позов не надав, у судове засідання не з?явився.

Таким чином, справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до умов спірного договору позивач виконав певний обсяг робіт, про що свідчать акти приймання виконаних робіт, які підписані та скріплені печатками сторін; будь-які зауваження щодо кількості та якості робіт в матеріалах справи відсутні. Після підписання зазначених актів відповідачу було виставлено рахунки на загальну суму 230 968 грн. 80 коп.

Відповідачем було погашено заборгованість частково виконанням певних робіт, про що зазаначає позивач та грошовими коштами на загальну суму 212 027 грн. 84 коп.

На підтвердження існуючої заборгованості сторонами також складалися акти звірки взаєморозрахунків ( а.с. 41-42).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є його порушенням.

Ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а згідно ч. 2 ст. 218 учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивач нарахував у відповідності до п. 7.4 спірного договору суму пені у розмірі 1605 грн. 51 коп. Дані позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 52 грн. 35 коп. оскільки відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, у судове засідання не з?явився, відзив по суті позовних вимог не надав.

Про день, час і місце розгляду справи всі учасники процесу були належним чином повідомлені, але відповідач в судове засідання не з'явився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи.

Відпоівдно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачене держмито слід віднести на рахунок сторін пропорційно задоволеним вимогам позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги акціонерного товариства закритого типу „Миколаївське спеціалізоване управління № 28” задовольнити частково.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Миколаївпромсантехмонтаж”, м. Миколаїв, вул. 4 Повздовжня, 76 (код 13857794) суму заборгованості у розмірі 18 940 грн. 96 коп., пеню у розмірі 52 грн. 35 коп., 1 899 грн. 25 коп. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь акціонерного товариства закритого типу „Миколаївське спеціалізоване управління № 28”, м. Миколаїв, вул. 12 Повздовжня, 51 (код 01413804).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя