ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.10.08 Справа №10/172-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

, Яценко О.М.

при секретарі: Шерник О.В.

за участю представників:

позивача: нез’явився

відповідача: Данченко Ю.М., дов. № 5-05/131 від 04.03.2008 р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Херсонський бавовняний комбінат”, м. Херсон

на рішення господарського суду Херсонської області від 03.07.2008 року

у справі № 10/172-07

за позовом Міського комунального підприємства “Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства міста Херсона”, м. Херсон

73000, м. Херсон, площа Жовтнева, 9

до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Херсонський бавовняний комбінат”, м. Херсон

73008, м. Херсон, площа 50-річчя утворення СРСР

про стягнення 33.989,76 грн. витрат по витоку води, 2.521,20 грн. витрат по здійсненню робіт з заміни водопроводу

Установив:

Міське комунальне підприємство “Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства міста Херсона”, м. Херсон, (далі – позивач) звернулось в господарський суд Херсонської області з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства “Херсонський бавовняний комбінат”, м. Херсон, (далі – відповідач) про стягнення з останнього 36.510,96 грн. збитків, які складаються з витрат по витоку води в сумі 33.989,76 грн. і вартості ремонтних робіт з заміни водопроводу – 2.521,20 грн.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 03.07.2008 р. у справі №10/172-07 (суддя Гридасов Ю.В.) позов задовольнив, з відповідача на користь позивача стягнуто збитки у вигляді витрат по витоку води в сумі 33.989,76 грн., збитки у вигляді витрат по здійсненню ремонтних робіт з заміни водопроводу – 2.521,20 грн., 365,10 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано наступним. Спірні правовідносини сторін врегульовані договором № 51 від 01.10.2006р. Керуючись ст. 186 ЦК України, ст. 225 ГК України, п.п.9.6, 1.14 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.94 №65, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не виконав своїх обов’язків за договором №51, не забезпечив економне і раціональне використання води, допустив її витікання, у зв’язку з чим зобов’язаний відшкодувати позивачеві збитки, завдані в результаті порушення ним зобов’язань у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач просить рішення господарського суду Херсонської області від 03.07.2008 р. у справі №10/172-07 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, свої доводи мотивує наступним.

По-перше, відповідач за договором № 51 від 01.10.2006р. не є абонентом позивача стосовно будинку № 62 по вул. Чорноморській у місті Херсоні. По-друге, трубопровід, на якому стався аварійний випадок, що знаходиться у будинку № 62 по вул. Чорноморській, не перебуває на балансовому обліку відповідача. На порушення статті 33 ГПК України позивачем не доведено наявність в діяннях відповідача правопорушення, розміру понесених збитків, причинного зв’язку між діями відповідача і понесеними збитками.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 15.09.2008р. апеляційна скарга ВАТ “Херсонський бавовняний комбінат”, м.Херсон, прийнята до розгляду та призначена слуханням на 02.10.2008 р.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 02.10.2008р. розгляд апеляційної скарги відкладено до 10.10.2008р. у зв’язку з необхідністю витребувати у сторін додаткові докази у справі.

За розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №1918 від 10.10.2008р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кричмаржевського В.А. (головуючого), Шевченко Т.М. та Яценко О.М.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі.

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу та інші витребувані судом документи не надав, представник в судове засідання 10.10.2008р. не з’явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 07.10.2008р. (міститься в матеріалах справи).

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача на підставі статті 96 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

За клопотанням представника відповідача судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення та за його згодою у судовому засіданні 10.10.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Запорізького апеляційного господарського суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Правовідносини сторін врегульовані договором про постачання холодної води і послуги по прийманню і очищенню стічних вод № 51 від 01.10.2006 р. (далі – Договір), за умовами якого позивач забезпечує відповідачу подачу води по об’єкту водопостачання відповідача відповідно до додатку № 1, який є невід’ємною частиною Договору, на господарсько-питні, побутові і технологічні потреби, а також приймання і очищення стічних вод протягом всього періоду дії Договору в обсягах, передбачених лімітами або нормами. При цьому обидві сторони керуються діючими Законами України: «Про питну воду і питне водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.94 N 65 (далі – Правила), Правилами приймання стічних вод підприємств у міську комунальну систему каналізації, затвердженими рішенням виконкому Херсонської міської ради 17.08.2004 р. № 332, рішеннями міськвиконкому про ліміти і норми водоспоживання, ГОСТами, СНіПами, іншими законодавчими і нормативними актами і документами. Розмежування балансової належності водопровідних і каналізаційних мереж і експлуатаційної відповідальності сторін визначається згідно з актом визначення межі балансової належності водопровідно-каналізаційних мереж у вигляді додатку № 2 на трьох аркушах, який є невід’ємною частиною Договору і приписів нормативно-правових актів (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору при виявленні представником позивача витоку води в мережах відповідача складається акт згідно з п.12.15 Правил, при цьому відповідач сплачує нарахування на підставі п. 9.6 Правил згідно з умовами, передбаченими у п. 2.2.1 Договору.

08.12.2006р. представниками позивача в присутності інженера ПТО Ясеня Н.Я., начальника ЖУ-3 Надточій А.А. складено Акт про порушення Правил, згідно з яким у внутрішньобудинкових мережах водопостачання житлового будинку №62 по вул.Чорноморській в м. Херсоні встановлено витік води (а.с. 21, т. 1). Відповідно до зазначеного Акту витік води стався з 01.12.2006р. Від підпису вказані представники відповідача відмовились, натомість в Акті зазначили, що до транзитного водопроводу ЖКО ВАТ «ХБК» немає ніякого відношення.

Слід зазначити, що вказаний будинок № 62 по вул. Чорноморській в м. Херсоні не міститься серед об’єктів водопостачання відповідача в додатку № 1 до Договору і, як наслідок, в актах визначення межі балансової належності водопровідно-каналізаційних мереж у вигляді додатку № 2 (а.с. 13, 14, 15, 15а, т. 1).

На підставі умов Договору (п. п. 2.1.7, 2.2.1, 5.4 Договору), а також п.п. 12.15, 9.6 Правил позивач здійснив розрахунок витрат води і надіслав відповідачу для сплати рахунок № 8940 від 20.03.2007 р. на суму 33.989,76 грн. (а.с. 25, т. 1).

Також, як стверджує позивач, ним було виконано ремонтні роботи по заміні водопроводу холодного водопостачання в підвальному приміщенні будинку №62 по вул.Чорноморській в м.Херсоні, на доказ чого позивачем надано односторонній локальний кошторис №1 на суму 2.521,00 грн. (а.с. 30, т. 1) і односторонній акт приймання виконаних підрядних робіт № 1 за грудень 2006 р. на суму 2.521,20 грн. (а.с. 31, т. 1). На сплату відповідачу виставлено рахунок № 1 від 15.01.2007 р. на суму 2.521,20 грн. (а.с. 29, т. 1). Відповідач не заперечує факту виконання позивачем зазначених ремонтних робіт, але вважає, що виконувався ремонт саме транзитної магістралі холодного водопостачання, яка проходить в підвалі житлового будинку № 62 по вул. Чорноморській в м. Херсоні і від якої отримують водопостачання також житлові будинки №№ 62, 62, 58, що вбачається з акту від 30.12.2006р., складеному комісією в складі начальника ЖУ № 3, інженера-енергетика ЖКО ВАТ «ХБК», вказаний акт також підписано мешканцями квартир №№ 2, 3, 4. До речі, труби для вказаного ремонту загальною вартістю 941,60 грн. надані відповідачем, що встановлено рішенням господарського суду Херсонської області від 05.04.2007р. у справі № 13/140-07 і в порядку ст. 35 ГПК України доведенню не підлягає.

Стягнення з відповідача на користь позивача 36.510,96 грн. збитків, які складаються з витрат по витоку води в сумі 33.989,76 грн. і вартості ремонтних робіт з заміни водопроводу в сумі 2.521,20 грн., з підстав, зазначених вище, стало предметом спору у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (п. 1 ст.614 ЦК України). Тобто, наявність вини є обов'язковою підставою для притягнення до відповідальності, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналогічна норма права міститься і в статті 22 Цивільного кодексу України.

Як передбачено ст.225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Зазначені статті визначають загальну норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права; завдання збитків та причинний зв’язок між порушенням права та збитками. При наявності таких обставин в особи виникає право на відшкодування завданих збитків.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб’єкт, об’єкт, об’єктивна та суб’єктивна сторона. Суб’єктом є боржник; об’єктом - правовідносини по зобов’язаннях; об’єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, противоправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов’язання, причинний зв’язок між противоправною поведінкою боржника і збитками; суб’єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї противоправної поведінки і її наслідків.

Відсутність хоча б одного із вищеперелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих ним на себе зобов’язань, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Відшкодування збитків – це міра відповідальності за правопорушення в сфері господарювання, тому її застосування можливе за наявності підстави відповідальності, передбаченої законом. Особа, яка вимагає відшкодування збитків, повинна довести факт порушення господарського зобов’язання контрагентом, наявність і розмір понесених ним збитків, причинний зв’язок між правопорушенням і збитками.

На думку колегії суддів, позивачем не доведено наявність і розмір збитків, і тим більше, саме з вини відповідача. Відсутній також причинний зв’язок між діями відповідача та заявленими до стягнення збитками.

По-перше, як вже зазначалось вище, вказаний будинок № 62 по вул. Чорноморській в м. Херсоні не міститься серед об’єктів водопостачання відповідача в додатку № 1 до Договору (а.с. 13). Отже, відповідач за Договором не є абонентом позивача стосовно вказаного будинку.

По-друге, трубопровід, на якому стався аварійний випадок, що знаходиться в підвалі будинку № 62 по вул. Чорноморській в м. Херсоні, не перебуває на балансі відповідача. Фонд державного майна України - власник будинку № 62 по вул. Чорноморській в м. Херсоні підтвердив факт, що водопровідні мережі житлових будинків за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 58 і 62 на балансі відповідача не обліковуються і інформація про включення їх вартості до вартості житлових будівель відсутня (лист №10-21-17797 від 09.11.2007р., а.с.139 т.1).

Згідно з п. 1.13 Правил водопровідні вводи підприємств, відомчих жилих будинків і жилих будинків громадян, а також прилади й пристрої на них, у тому числі колодязі, запірна арматура, водолічильники, витратоміри та інші прилади обліку (надалі - водолічильники), стабілізатори тиску й обмежувачі витрат, належать абонентові та ним експлуатуються.

Відповідно до п. 1.12 Правил водопровідні вводи до зовнішнього зрізу будинків житлового фонду місцевих органів влади, житлобудівних кооперативів (надалі - ЖБК), усі магістральні й розподільні внутрішньоквартальні мережі комунального водопроводу, а також вуличні водорозбірні колонки, призначені для колективного водокористування, передаються забудовником у робочому стані на баланс Водоканалу для подальшої експлуатації.

Слід зазначити, що рішенням виконкому Херсонської міської ради депутатів трудящих № 508/25 від 30.12.1970 р. «Про введення в експлуатацію п’ятиповерхового вісімдесятиквартирного будинку для малосімейних по вул. Чорноморській, 62» будівля житлового будинку передана на баланс ЖЕКу № 6, інженерні мережі передані на баланс відповідних експлуатуючих організацій.

Згідно з рішенням господарського суду Херсонської області від 05.04.2007р. у справі № 13/140-07 трубопровід, на якому сталася аварія, не знаходиться і на балансі позивача. В порядку статті 35 ГПК України зазначене доведенню не підлягає.

Отже, враховуючи вищенаведене, спірний трубопровід не знаходиться ні на балансі позивача, ні на балансі відповідача.

Згідно з п. 1.20 Правил у разі наявності безгосподарних мереж останні беруться на баланс Водоканалом при наданні місцевими органами державної виконавчої влади додаткових матеріально-технічних засобів.

Тобто, безпідставними є посилання суду першої інстанції та позивача на п. 5.4 Договору, оскільки не надано жодних доказів, що аварія сталася в мережах відповідача (також вказаний будинок № 62 по вул. Чорноморській не входить до об’єктів водопостачання за Договором).

Пунктом 9.6 Правил також не регулюються спірні правовідносини сторін, оскільки в ньому також закріплені наслідки витоку води в мережах абонента внаслідок їх пошкодження або нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини абонента.

Натомість матеріали справи свідчать, що з боку відповідача здійснювалися заходи по запобіганню настання негативних наслідків аварії. Службова записка від 05.12.2006 р. начальника ЖРЕУ-3 Надточій А.А., телефонограми: від 01.12.2006 р., 06.12.2006 р., лист відповідача позивачу від 05.12.2006р. (отриманий позивачем 05.12.2006р.) свідчать про те, що відповідач не міг завадити витоку води.

В порушення п. 2.1.3 Договору, згідно з яким при отриманні заявки від відповідача позивач зобов’язаний провести його відключення від міських мереж водопроводу протягом однієї доби, а при аварійних ситуаціях – протягом 3-х годин, позивач воду не перекрив.

Отже, вина відповідача у виникненні аварійного випадку відсутня, відповідних доказів позивачем не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Надані позивачем локальний кошторис № 1 на суму 2.521,00 грн. і односторонній акт приймання виконаних підрядних робіт № 1 за грудень 2006 р. на суму 2.521,20 грн. на підтвердження вартості ремонтних робіт по відновленню трубопроводу холодного водопостачання також не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки вони не узгоджені з відповідачем. Наявність кошторису не означає того, що зазначені в ньому роботи по ремонту проведені, і саме в тому обсязі, який зазначений в кошторисі, і на суму, наведену в позовній заяві. Доказів необхідності проведення ремонту саме з вини відповідача і в обсягах, зазначених в кошторисі, позивачем не надано.

Перелічені в позовній заяві порушення з боку відповідача належним чином не доведені, документів на підтвердження суду не надано.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення норм матеріального права.

Судові витрати по апеляційній скарзі відповідно до статті 49 ГПК України слід віднести на позивача.

Керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Херсонський бавовняний комбінат”, м. Херсон, задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 03.07.2008р. у справі №10/172-07 скасувати і прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Міського комунального підприємства “Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства міста Херсона”, м. Херсон, на користь Відкритого акціонерного товариства “Херсонський бавовняний комбінат”, м. Херсон, 182,56 грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Херсонської області.

Яценко О.М.