Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2008 р.
Справа № 55/115-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Погребняк В. Я., судді Бухан А.І. ,  Шевель О. В.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю
представників сторін:

позивача
-ОСОБА_2(дов. №4828 від 25.04.2008р.)

відповідача
-  не з'явився

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу відповідача (вх. № 2156Х/3-9) на рішення господарського суду
Харківської області від 12.08.2008р. у справі № 55/115-08

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до Сільськогосподарського багатофункціонального
кооперативу "Росія", с. Сосонівка

про
стягнення 110 888,66 грн., -

встановила:

Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Харківської області з
позовною заявою про стягнення  з
Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія",
52056 грн. боргу, 854,33 грн. - 3% річних, 42 324,00 грн. штрафу, 4 663,92 грн.
пені, 10 990,41 грн. інфляційних та понесених ним судових витрат, мотивуючи
свої вимоги тим, що відповідач у порушення умов договору підряду б/н від
05.09.2007 р., не виконав свої зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати
виконаних робіт та належного повідомлення щодо строків визначення робіт.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 12.08.2008 р. у справі №55/115-08
(суддя Гребенюк Н.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з
Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Росія" на
користь Фізичної особи - підприємця Запорожченко Олега Івановича 52 056,00 грн.
боргу, 854,33 грн. - 3% річних, 42 324,00 грн. штрафу, 4 663,92 грн. пені, 9 094,73
грн. інфляційних витрат, 1 089,93 грн. державного мита та 115,98 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині заявленої вимоги
щодо стягнення інфляційних нарахувань у сумі 1 895,68 відмовлено.

Відповідач  з рішення господарського суду Харківської
області від 12.08.2008 р. у справі № 55/115-08 не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить оскаржуване рішення  скасувати в
частині стягнення штрафу -42 324,00 грн., 854,33 грн. річних, 4 663,92 грн.
пені, 9 094,73 грн.  інфляційних витрат,
а також зменшити розмір державного мита та прийняти нове рішення.

Вимоги скарги
відповідач, зокрема, обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення
судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального
права, судом визнанні встановленими обставини, що не були доведені позивачем,
оскаржуване рішення було прийняте за відсутності представника відповідача, який
про судове засідання 12.08.2008р. не був повідомлений належним чином, тому
вищезазначені порушення призвели до невірного вирішення спору.

06 жовтня 2008
року за вх.№8792 представником відповідача було надане клопотання про
перенесення розгляду справи на три тижні, у зв'язку з її представництвом
інтересів відповідача в іншому судовому процесі.

Враховуючи ті
обставини, що: дане клопотання необґрунтоване та не підтверджене належними
доказами, явка представників сторін у судове засідання не була визнана
обов'язковою, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, а
також те, що представник позивача проти проведення судового засідання за
відсутності представника відповідача не заперечував, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника відповідача, який
був належним чином повідомлений про час та місце засідання суду. При цьому
колегія суддів також зазначає, що будь-яких додаткових доказів, які б могли
мати суттєве значення для вирішення спору, відповідачем до апеляційної скарги
не надано.

Колегія суддів
апеляційного суду, заслухавши представника позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги,  перевіривши наявні у
справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції,
проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального
та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає
задоволенню, зважаючи на таке.

Як вбачається з
матеріалів справи, 05 вересня 2007 р. між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1,
м. Харків (далі позивач) та СБК "Росія" с. Соснівка (далі відповідач)
був укладений договір підряду на збирання урожаю сільськогосподарських культур,
б/н (далі Договір), у відповідності до умов якого відповідач зобов'язався
своїми силами виконати роботи по збиранню урожаю сільськогосподарських культур
відповідача, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити виконані роботи
на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.1.а
Договору сторони передбачили збирання силосу кукурудзи на площі 400 га за ціною
240,00 грн., за один зібраний гектар.

Пунктами 1.2,
4.2 Договору передбачено, що здача - прийом виконаних робіт здійснюється
сторонами поетапно відносно кожного окремо обробленого позивачем поля, яка
оформлюється актом здачі - прийому виконаних робіт, в якому вказується
найменування сільськогосподарської культури, площа земельної ділянки, на якому
виконувались роботи, кількість зібраної культури, вартість виконаних робіт. Акт
здачі - прийому виконаної роботи, є невід'ємною частиною Договору, складається
у двох примірниках  та підписується
представниками сторін в день закінчення етапу виконання робіт.

Пунктом 3.3
Договору сторонами був узгоджений порядок розрахунків, який здійснюється
відповідачем на поточний рахунок позивача на протязі 1-го банківського дня
після підписання  актів здачі - прийому
кожного із етапів виконаних робіт.

Пунктом 10.1
Договору передбачений строк дії договору, а саме - договір набирає чинності з
моменту його підписання та припиняє свою дію після виконання зобов'язань обома
сторонами.

На виконання
умов Договору, позивач здійснив роботи по збиранню силосу кукурудзи на площі
223,65 га. на загальну суму 52 056,00 грн., що підтверджується актами
прийому-здачі наданих послуг від 02.10.2007 р., від 01.11.2007 р., від
09.10.2007 р.,  які підписані обома
сторонами та скріплені печатками сторін.

Отже, роботи за
вищезазначеним Договором по збиранню силосу кукурудзи були виконані позивачем
та прийняті відповідачем належним чином, але оплачені останнім не були.

07 лютого 2008
р. за вих. № 2 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія з
вимогою погашення  заборгованості у
розмірі 52 056,00 грн. за виконані роботи, що підтверджується належним чином
засвідченою копією поштового повідомлення № 7747857 з відміткою про отримання
даної претензії з боку відповідача.

Проте, як свідчать
матеріали справи, СБК "Росія" відповідь на претензію позивача не
надав, заборгованість перед ним не погасив.

У зв'язку з
вказаними порушеннями та неналежним виконанням прийнятих на себе зобов'язань
щодо повної та своєчасної оплати, у відповідача виникла заборгованість у сумі
52 056,00 грн., що і стало підставою для звернення ФОП Запорожченко О. І. до
господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до
ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином,
місцевий господарський суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про
задоволення позовної  вимоги позивача в
частині стягнення боргу з відповідача у сумі 52 056,00  грн.

Статтею 530
Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо  строк  (термін)
виконання  боржником  обов'язку
не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня  пред'явлення вимоги, якщо
обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного
законодавства.

Правові
наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу
України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до
статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не
встановлений інший розмір процентів.

Пунктом 6.3.
Договору передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань передбачених умовами
Договору, замовник виплачує виконавцю пеню у розмірі  подвійної облікової ставки Національного
банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

На підставі
аналізу вищенаведених норм чинного законодавства та умов Договору, колегія
суддів апеляційного суду також погоджується з висновками господарського суду
першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог в частині
інфляційних нарахувань у розмірі 9 094,73 грн. та відмові в частині інфляційних
нарахувань у розмірі 1 895,68 грн. (як помилково нарахованих).

Також колегія
суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно і обґрунтовано дійшов
висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з СБК "Росія"
3% річних у сумі 854,33 грн.  та пені у
сумі 4 663,92 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розрахунки
відповідних сум апеляційним господарським судом перевірено.

Пунктом 2.1
Договору передбачено, що строки робіт визначаються додатково, виходячи із
погодних та кліматичних умов на момент збирання
відповідачем, який зобов'язаний повідомити про це позивача не пізніше,
ніж за 5 днів до початку збирання, але не пізніше 2007 року.

Пунктом 6.6
Договору передбачено, що у разі неузгодженого зменшення відповідачем  обсягів належних до виконання робіт,
відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 100% вартості не узгоджено
зменшеного обсягу робіт.

Як вбачається з
матеріалів справи, відповідач, в порушення умов п.п.2.1., 6.6 Договору, без
узгодження з ФОП ОСОБА_1в односторонньому порядку, зменшив обсяги належних до
виконання робіт до 223,65 га., оскільки п.1.1 Договору було передбачено
виконання робіт на площі 400 га, а належного повідомлення, у відповідності до
п.2.1. Договору, відповідач не надав до матеріалів справи.

Оскільки
відповідач не узгодив строки з виконання робіт на 176,35 га, чим фактично
зменшив обсяги робіт за Договором, а позивач, із врахуванням цих пунктів
Договору, не міг самостійно виконати відповідні роботи, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що задоволення позовних вимог в частині стягнення з
відповідача 42 324,00 грн., є також
правомірним та обґрунтованим.

У контексті
статті 1 Господарського процесуального кодексу України та статті 3 Цивільного
кодексу України, кожна особа має
право   звертатися   до господарського    суду
згідно   з   встановленою   підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх  порушених  або
оспорюваних прав   і  охоронюваних
законом  інтересів.

Вищезазначене
свідчить, що позивач на виконання умов спірного Договору зі свого боку,  здійснив всі, передбачені цим Договором,
обов'язки. Проте відповідач свій обов'язок щодо виконання умов цього Договору,
свої обов'язки в повному обсязі не виконав, чим порушив права та охоронювані
законом інтереси позивача, і змусив його звернутися з позовом до господарського
суду Харківської області.

Щодо посилання
заявника скарги на те, що судом першої інстанції  було прийнято рішення з порушенням норм
процесуального права, у зв'язку з відсутністю представника відповідача у
судовому засіданні 12.08.2008р., таке посилання не відповідає дійсності
зважаючи на таке.

Матеріали
справи свідчать, що ухвалою від 16.05.2008р. господарським судом Харківської
області було порушено провадження по даній справі і призначено до розгляду.
Пунктом 4 даної ухвали відповідача було зобов'язано надати суду відзив на
позовну заяву, з правовим обґрунтуванням своєї позиції по справі. Відповідач в
призначене на 09.06.2008р. судове засідання прибув, відзив на позовну заяву не
надав, чим не виконав вимоги ухвали суду, та надав клопотання: про неможливість
надання відзиву з вини позивача та про відкладення розгляду справи, у зв'язку з
захистом своїх прав від фізичної розправи та у зв'язку з проведенням
інвентаризації підприємства відповідача. Господарський суд першої інстанції
заявлені клопотання відповідача задовольнив та ухвалою від 09.06.2008р.
зобов'язав позивача надіслати відповідачу копії документів, які додані до
позовної заяви, а також розгляд справи відклав на 07.07.2008р. У судове
засідання 07.07.2008р. представник відповідача не прибув та надав клопотання
про відкладення розгляду справи, у зв'язку з хворобою його представника. Суд
заявлене клопотання відповідача задовольнив, розгляд справи відклав на
14.07.2008р. Проте відповідач і в наступні судові засідання: 28.07.2008р. та
12.08.2008р. не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про усі судові
засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення та вихідні штампи канцелярії суду.

Таким чином,
місцевий господарський суд, зважаючи на чисельні відкладення розгляду справи за
клопотаннями відповідача, що призвело до її тривалого розгляду, а також те, що
відповідач не надав суду доказів на підтвердження поважності причини неприбуття
його представника в судове засідання 12.08.2008р. та, враховуючи, що явка
сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, реалізував своє право в
межах статті 75 ГПК України, і розглянув справу за наявними в ній матеріалами.
Крім того, колегія суддів враховує, що відповідач не з'явився і в судове
засідання апеляційної інстанції, хоча належним чином був повідомлений про час
та місце проведення судового засідання, надав чергове документально не
підтверджене клопотання про відкладення розгляду його ж апеляційної скарги,
тому відповідач саме таким чином реалізував своє диспозитивне право на участь у
судовому процесі.

У відповідності
до ст. 84 ГПК України, судове рішення повинно містити, зокрема, обставини
справи, встановлені господарським судом, причини виникнення спору, докази, на
підставі яких прийнято рішення, доводи, за якими господарський суд відхилив
докази сторін, законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи
рішення. Ст. 43 ГПК України встановлено, що оцінка доказів судом здійснюється
при повному, об'єктивному та всебічному розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи до
уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення
господарського суду Харківської області від 12.08.2008р. у справі № 55/115-08
прийнято без порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли
бути підставою для його скасування, воно обґрунтоване, прийняте при всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, яким
суд надав відповідну правову оцінку.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст. ст. 99,101,102, п.1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

У задоволенні
клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовити.

Апеляційну
скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Харківської області від 12.08.2008р. у справі № 55/115-08
залишити без змін.

Головуючий
суддя
В.Я. Погребняк

суддя                                         А.І.
Бухан

суддя                                        О.В.
Шевель