ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.08 Справа № 8/152/08

Суддя

Позивач

Відкрите акціонерне товариство “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім.. А.м.Кузьміна”, м.Запоріжжя

Відповідач

Товариства з обмеженою відповідальністю “СоцКомБанк”, м.Одеса

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:

Русинова Т.Ю., дов. № 130 від 14.12.2007 р.

Ладиженська Є.О., дов. № 125 від 12.12.2007 р.

Яворський А.С., дов. № 126 від 12.12.2007 р.

Відповідача:

Мазотов П.С., дов. від 18.03.2008 р.

Федорова І.Г., дов. від 17.04.2008 р.

Розглядаються позовні вимоги про припинення та усунення порушень власника свідоцтва на знак для товарів та послуг та власника патенту.

В засіданні, відкритому 24.03.2008 р., оголошувалися перерви. Рішення оголошено сторонам в засіданні 18.04.2008 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав викладених у позові, з уточненнями, викладеними в заяві від 11.04.2008 р. В обґрунтування вимог в позові зазначено, що ВАТ «Дніпроспецсталь»є власником патенту на промисловий зразок №7865 «емблема»із вісім'ю заявленими варіантами. Емблема зареєстрована Державним департаментом інтелектуальної власності за заявкою №. У патенті зазначено дату, з якої набирають чинності .права, що випливають з патенту - 15.09.2003 р. та дату публікації - 15.09.2003 р., Бюл. №9. Пунктом 2 ст.20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки»передбачено, що патент надає його власнику виключне право використовувати промисловий зразок за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів.

Відповідно до п.5 ст.20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки»власник патенту має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання промислового зразка на підставі ліцензійного договору.

Дозволу на використання промислового зразку відповідачем ВАТ «Дніпроспецсталь»не надавало.

Крім того, ВАТ «Дніпроспецсталь»є власником свідоцтв на знак для товарів та послуг №50953 від 15.07.05 р., яким зареєстрований знак за заявкою № від 14.10.2002 р., опубліковано 15.07.05 р., Бюл. №7, діє до 14.10.2012 р. та №53190 від 15.09.05 р., яким зареєстрований знак за заявкою № від 14.10.2002 р., опубліковано 15.09.05 р., Бюл.№9, діє до 14.10.2002 р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеним у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Використанням знака визнається:

-          нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

-          застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

-          застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет, у тому числі в доменних іменах.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:

-          зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;

-          зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги;

-          позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати;

-          позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати, що також передбачено і ст.157 ГКУ.

Дозволу на використання знаків для товарів та послуг відповідачем ВАТ «Дніпроспецсталь»не надавало.

ВАТ «Дніпроспецсталь» стало відомо про незаконне використання промислового зразку та знаків для товарів та послуг відповідачем, про що свідчать розміщені без згоди позивача у приміщеннях цехів ВАТ «Дніпроспецсталь»рекламні агітаційні плакати та листівки ТОВ «СоцКомБанку». Вказані плакати містили запрошення щодо отримання подарунку від ВАТ «Дніпроспецсталь»- платіжної картки “VІSА”, спеціальні умови щодо процентної ставки для працівників заводу та емблему заводу, що одночасно містить в собі знакове та словесне позначення, які зареєстровані у законодавчо визначеному порядку, як знаки для товарів та послуг.

Однак така реклама містить недостовірну, двозначну інформацію, є перебільшенням, вводить в оману споживачів реклами, а саме працівників заводу, оскільки ВАТ «Дніпроспецсталь»не приймало участі у створенні платіжної картки відповідача та не приймає участі у її розповсюдженні шляхом пропонування як подарунку від підприємства своїм працівникам, та навіть ніколи не пропонувало своїм працівникам обслуговуватись у відповідача, а сама платіжна картка не є подарунком від позивача. До того ж для досягнення свої мети, що має комерційний характер (наприклад, розширення своєї мережі та залучення якомога найбільшої кількості клієнтів), для закріплення своїх ринкових позицій та створення репутації надійного банку та її підтримки за рахунок використання фірмового найменування, торгової марки та емблеми ВАТ «Дніпроспецсталь»відповідач використав ім'я (фірмове найменування), торгову марку позивача та промисловий зразок (емблему), які охороняються патентом та відповідними свідоцтвами, власником яких є позивач.

П.З ст.20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки»встановлено, що патент надає його власнику право забороняти іншим особам використовувати промисловий зразок без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання визнається згідно з цим Законом порушенням прав власника патенту.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки»будь-яке посягання на права власника патенту, передбачені статтею 20 цього Закону, вважається порушенням прав власника патенту, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника патенту таке порушення повинно бути припинено.

Ст.20 Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” передбачено, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України, а на вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати.

Дії щодо неправомірного використання чужих позначень, рекламних матеріалів, упаковки; неправомірного використання товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу іншого виробника; порівняльної реклами вважаються відповідно до ст. 33 ГК України неправомірним використанням ділової репутації суб'єкта господарювання. Використання без дозволу уповноваженої на те особи чужого імені, комерційного найменування, торговельної марки, інших позначень, а також належних іншій особі рекламних матеріалів тощо, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб'єкта господарювання, який має пріоритет на їх використання, згідно з п.2 зазначеної статті також визнається неправомірним.

Позивач просить у відповідності до ст.20, 26 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», ст.16, 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", ст.94, 424, 495 ЦК України, ст. 33, 157 ГК України:

1) зобов'язати ТОВ «СоцКомБанк»припинити порушення прав власника свідоцтв на знак для товарів та послуг та патенту - використання емблеми та товарної марки у господарській діяльності, у т. ч. у рекламі, друкованих виданнях, в проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації.

2)          Заборонити ТОВ «СоцКомБанк» використовувати без дозволу ВАТ «Дніпроспецсталь»промисловий зразок - емблему та знаки для товарів та послуг у господарській діяльності, у т. ч. у рекламі, друкованих виданнях, в проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації.

3)          Зобов'язати ТОВ «СоцКомБанк»знищити виготовлені плакати та листівки та ліквідувати позначення на плакатах та листівках, у рекламі, друкованих виданнях, в проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації.

4)          Зобов'язати ТОВ «СоцКомБанк»вилучити випущені та введені в оборот платіжні картки.

5)          Надрукувати у засобах масової інформації повідомлення щодо порушення прав інтелектуальної власності та зміст судового рішення.

6) Зобов’язати ТОВ “СоцКомБанк” у газеті “Елетрометалург” спростувати інформацію що не відповідає дійсності відносно запропонування платіжної картки відповідача як подарунку від підприємства.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у запереченнях на позов зазначив, що ТОВ КБ „СКБ” проводить активну роботу з працівниками провідних підприємств України по оформленню платіжних карток міжнародної платіжної системи „VІSА” з встановленим кредитним лімітом (овердрафт). Програма по залученню працівників має назву „Друга зарплата" и передбачає оформлення співробітникам підприємств платіжних карток з кредитним лімітом в залежності від його робочого стажу на даному підприємстві, посади, середньомісячної заробітної плати, віку та інших соціально - економічних факторів.

У зв'язку з тим що ВАТ „Дніпроспецсталь” є широковідомим підприємством, що динамічно розвивається, а його співробітники отримують достойну заробітну плату, на підприємстві практично відсутня текучка кадрів, добре розвинена соціальна сфера, керівництвом ТОВ КБ „СКБ" було прийняте рішення звернутися до керівництва підприємства з пропозицією про оформлення платіжних карток з кредитним лімітом співробітникам.

Після ознайомлення керівництвом позивача з наданими документами, в телефонній розмові була досягнута домовленість про особисту зустріч керівництва підприємства з представниками Банку. Під час зустрічі була досягнута домовленість про впровадження програми по оформленню платіжних карток співробітникам підприємства. На попередньому етапі було вирішено здійснювати оформлення карток за іншим варіантом (тобто поки що без підписання договору „Про споживче кредитування співробітників підприємства за допомогою платіжних карток”), і якщо даним картковим продуктом Банку зацікавилися би працівники після доведення до них інформації про умови користування платіжними картками, керівництво давало згоду на підписання договору. Представникам Банку було організовано зустріч з представниками профкому підприємства (профлідери структурних підрозділів), на якій була досягнута домовленість про розповсюдження інформації щодо оформлення платіжних карток для співробітників через цехові профспілки. Банком була виготовлена певна кількість рекламної продукції власними силами Банку: листівки, які розповсюджувалися біля прохідних заводу протягом 3-х днів, та плакати, які були передані в профком підприємства для розповсюдження на території заводу. Логотип та назва підприємства була нанесена тільки на рекламні листівки Банку (а не в якому разі не на продукцію) для підняття корпоративного духу працівників підприємства та для більш сприятливого прийняття інформації, тому Банк вважає що ніякого порушення права власників на знак для товарів не було. Після висловлення побажань щодо припинення роботи Банку на підприємстві, одразу ж було ліквідовано робоче місце працівника Банку в профкомі, а будь - яка рекламна компанія на території підприємства на той час не відбувалася в загалі. Оформлення платіжних карток (як і до моменту ліквідації) велося працівникам тільки як звичайним фізичним особам в відділенні Банку.

На даний момент у ТОВ КБ «СКБ»відсутні плакати та листівки із позначенням логотипу ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь»ім. А.М.Кузьміна, також Банк не використовує промисловий зразок заводу, що є обставинами які підтверджують відсутність предмету спору.

Заслухавши представників, дослідивши додані матеріали, суд встанови:

Відповідачем не оспорюються обставини, викладені товариством “Дніпроспецсталь”, щодо розповсюдження СоцКомБанком рекламної продукції на території підприємства в зазначений період часу. Зразки такої продукції вивчені в судому засіданні та додані до справи.

Позивач в діях банку вбачає порушення право власника свідоцтв на знак для товарів та послуг та патенту на промисловий зразок “Емблема”.

Згідно доданих матеріалів, позивач є власником свідоцтв на знак для товарів та послуг № 50953 від 15.07.2005р., яким зареєстрований знак за заявкою № від 14.10.2002р. та № 53190 від 15.09.2005р., яким зареєстрований знак за заявкою № (копії в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 7 Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” заявка на одержання свідоцтва повинна містити перелік товарів і послуг, для яких заявник просить зареєструвати знак, згрупованих за МКТП.

Згідно зі ст.. 16 Закону права, що виплавають із свідоцтва, діють від дати подання заявки.

Таким чином, обсяг дії свідоцтва обмежується переліком товарів та послуг для яких заявник зареєстрував знак.

При дослідженні вказаних свідоцтв судом встановлено, що їх дія не поширюється на рекламу.

Таким чином, посилання позивача на порушення відповідачем його прав передбачених законом України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” є хибним.

Крім того, позивач є власником патенту на промисловий зразок № 7865 “Емблема” із вісімю заявленими варіантами. Емблема зареєстрована Державним департаментом інтелектуальної власності за заявкою № . У патенті зазначено дату, з якої набирають чинності права, що з нього випливають –15.09.2003р. та дату публікації –15.09.2003р.,бюл. №9.

Згідно із п. 2 ст. 20 Закону України “Про охорону прав на промислові зразки” патент надає його власнику виключне право використовувати промисловий зразок за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патенту.

Використанням промислового зразка визнається виготовлення виробу із застосуванням запатентованого промислового зразка, застосування такого виробу, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу у зазначених цілях.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України “Про охорону прав на промислові зразки” патент надає його власнику право забороняти іншим особам використовувати промисловий зразок без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим законом порушенням прав власника патенту. Статтею 1 Закону встановлено, що знак –це позначення за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Статтею 33 ГК України встановлено, що неправомірним є використання без дозволу уповноваженої на те особи чужого імені, комерційного найменування, торговельної марки, інших позначень, а також належних іншій особі рекламних матеріалів тощо, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб'єкта господарювання, який має пріоритет на їх використання.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд дійшов висновку, що рекламні листівки та плакати, на яких відображений запатентований промисловий зразок “Емблема”, за своєю суттю не є виробом, а його використання в даному випадку не є застосуванням у товарі або послузі. При цьому в листівках та плакатах відображений запатентований знак вказував саме на його власника ВАТ “Дніпроспецсталь” та ніяким чином його відображення не призводить до змішування діяльності ВАТ “Дніпроспецсталь” з діяльністю ТОВ КБ “СоцКомБанк”.

У даному випадку можливо має місце реклама, що не відповідає дійсності, але суд, відповідно до чинного ГПК України, не може виходити за межі позовних вимог та розглядає спір з предмету та підстав, заявлених до розгляду.

Оскільки позивач посилається на порушення відповідачем саме Законів України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” та “Про охорону прав на промислові зразки” суд дійшов висновку, що в позові з підстав, визначених позивачем, слід відмовити.

Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача, як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг та власника патенту, інші вимоги, викладені у позові, що встановлені Законом, як застосування заходів до відновлення порушених прав інтелектуальної власності, суд вважає безпідставними та відмовляє в задоволенні зазначених вимог.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя І.А. Попова