ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-9/304
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"20" березня 2008 р. 17:30                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

судді Рибіної С. А.,

при секретарі судового засідання Саксоновій А.І.

за участю представників сторін:

прокурора –Шульга А.М., прокурор відділу прокуратури міста Севастополя, посвідчення № 438 від 20.02.06,

позивач (Балаклавська міська державна адміністрація) –Камардін В.В., представник, довіреність № 494/07 від 19.02.07, Балаклавська районна державна адміністрація м. Севастополя

відповідач –Кулагін О.О., представник, довіреність № 616 від 14.08.07, Інкерманська міська Рада депутатів;

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом прокурора Балаклавського району міста Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської державної адміністрації, Балаклавської районної державної адміністрації у місті Севастополі

до Інкерманської міської Ради

про скасування рішення сесії Інкерманської міської Ради V скликання № 15/263 від 28.08.2007 у частині визнання вжитих заходів Севастопольською міською державною адміністрацією та Балаклавською районною державною адміністрацією у місті Севастополі незадовільними.

Суть спору. Прокурор Балаклавського району міста Севастополя звернувся до суду із адміністративним позовом в інтересах держави в особі Севастопольської міської державної адміністрації, Балаклавської районної державної адміністрації у місті Севастополі до Інкерманської міської Ради про скасування рішення сесії Інкерманської міської Ради V скликання № 15/263 від 28.08.2007 у частині визнання вжитих позивачами заходів ліквідації наслідків надзвичайної ситуації на полігоні ТПВ у міста Інкермані незадовільними. Свої доводи прокурор обґрунтовує тим, що при винесенні рішення відповідач вийшов за межи компетенції, які надані йому чинним законодавством, чим порушив права та інтереси позивачів. Обґрунтування та інші доводи прокурора та позивача –Балаклавської районної державної адміністрації - викладені у позові та додаткових поясненнях (а.с.3-4, 60-61, 77-78).

Позивач –Балаклавська районна державна адміністрація –позовні вимоги прокурора підтримав в повному обсязі.

Позивач –Севастопольська міська державна адміністрація –у судові засідання жодного разу не з’явився, думку щодо заявлених позовних вимог не висловив, витребувані судом документи не надав.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає, що при винесенні рішення Інкерманська міська Рада діяла в межах встановлених чинним законодавством повноважень та посилається на те, що винесене рішення не порушує права чи інтереси позивачів, тому не підлягає скасуванню. Обґрунтування викладено відповідачем у відзивах (а.с. 32, 90).

Згідно ст.ст. 27, 49, 51, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, прокурору та представникам сторін роз'яснені процесуальні права і обов'язки.

Відповідно до статей 9, 10 Конституції України, статті 9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003), статті 3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 № 1771), статті 10 Закону України “Про судоустрій України” від 07.02.2002, статті 18 Закону УРСР “Про мови в УРСР” від 28.10.1989, статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України суд задовольнив клопотання прокурора та представників сторін, та вони надавали пояснення по справі російською мовою.

За клопотанням сторін провадження по справі зупинялося судом для надання сторонами додаткових доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд

встановив:

28 серпня 2007 року Інкерманська міська Рада прийняла рішення № 15/263 «Про неблагополучну екологічну обстановку в місті Інкермані у зв’язку із спалахом на міському полігоні твердих побутових відходів (далі - ТПВ) в Першотравневій балці.

Заслухавши інформацію голови постійної депутатської комісії з екології та охорони здоров’я, Інкерманська міська Рада вирішила визнати незадовільними заходи, які прийняті Севастопольською міською державною адміністрацією та Балаклавською районною державною адміністрацією з ліквідації наслідків надзвичайного стану на полігоні ТПВ в місті Інкермані незадовільними (п. 1 рішення), звернутися до Інспекції з контролю за використанням та охороною земель м. Севастополя для проведення перевірки дотримання земельного законодавства при експлуатації полігону, звернутися до Міністерства надзвичайних ситуацій України з приводу ліквідації наслідків спалаху відходів на полігоні ТПВ, та т.ін. (а.с.7-8).

24 вересня Прокуратура Балаклавського району міста Севастополя направила до Інкерманської міської Ради протест в порядку нагляду (а.с. 5), яким вимагало скасувати рішення № 15/263 від 28.08.2007 в частині визнання вжитих Севастопольською державною адміністрацією та Балаклавською районною державною адміністрацією заходів незадовільними

26 вересня 2007 року Інкерманська міська Рада розглянула протест прокурора та прийняла рішення № 16/267, яким відхилила протест прокурора.

За даними обставинами прокурор звернувся до суду із позовом про часткове скасування рішення Інкерманської міської Ради № 15/263 від 28.08.2007.

Суд, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави у випадках, передбачених законом.

Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає у чому проявилося порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту і визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.

Згідно з п. 4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів входить розгляд спорів за зверненням суб'єктів владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Пункт 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб'єкта владних повноважень дається в пункті сьомому статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У позові прокурор визначив, що винесене відповідачем рішення порушує права та інтереси позивачів, так як містить оцінку заходів органів місцевого самоврядування, стосується об’єкту, який не належить до територіальних меж міста Інкермана та винесено із перевищенням відповідачем компетенції.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач обґрунтовує правомірність винесеного рішення тим, що, по-перше, місцева Рада не надає оцінку діям позивачів, а зазначає, що прийняті заходи є незадовільними, а по-друге, обґрунтовує правомірність прийнятого рішення Конституцією України та нормами статей 2, 3, 9, 10 21 26 59 74 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” та статтею 35 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”.

Суд вважає доводи відповідача необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

У відповідності із статтею 1 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” № 280/97 ВР від 21.05.1997 (в редакції на момент винесення оскаржуємого рішення) територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр;

адміністративно-територіальна одиниця - область, район, місто, район у місті, селище, село.

Статтею 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлений вичерпний перелік питань, які відносяться до компетенції місцевих рад та підлягають вирішенню на пленарних засіданнях місцевої Ради.

Вирішення питання щодо надання оцінки діям або наслідкам дій органів виконавчої влади дані положення не містять.

Крім того, згідно наданих суду листів Управління міського будівництва і архітектури № 4-1/195 від 15.01.2008(а.с. 92) та Головного управління земельних ресурсів України № 119/5/9-08 від 05.02.2008 (а.с.102) Полігон ТПВ у Першотравневій балці, знаходиться в Балаклавському районі міста Севастополя, однак не входить до територіальних меж міста Інкермана.

Інкерманська міська Рада проти цього факту заперечує, однак доказів, які б спростовували даний факт, не має та суду не надала.

Не може бути прийнято судом посилання на статтю 9 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” з тих підстав, що відповідачем не надані суду докази того, що дане питання ініційовано членами територіальної громади, відноситься до відання місцевого самоврядування, розглядалося на відкритому засіданні ради за участю членів ініціативної групи та обнародувано в порядку, встановленому представницьким органом місцевого самоврядування або статутом територіальної громади.

Посилання відповідача на статтю 35 Закону України “Про місцеві державні адміністрації” не може бути прийнято судом з тих підстав, що дана норма встановлює взаємовідносини органів влади у випадку, коли місцевою державною адміністрацією розглядаються питання, які зачіпають інтереси місцевого самоврядування. В такому випадку про це повідомляється заздалегідь відповідним органам місцевого самоврядування. Представники цих органів та посадові особи територіальних громад мають право брати участь у розгляді таких питань місцевою державною адміністрацією, висловлювати зауваження і пропозиції.

З інших питань, які державні адміністрації виконують в межах своїх повноважень, вони, у відповідності із вимогами даної статті розглядають та враховують у своїй діяльності пропозиції депутатів, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не довів належним чином наявність у нього повноваження на винесення оскаржуємого рішення, тому позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України ,

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Скасувати пункт 1 рішення № 15/263 від 28.08.2007 сесії Інкерманської міської Ради, яким заходи Севастопольської міської державної адміністрації та Балаклавської районної адміністрації з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації на полігоні твердих побутових відходів визнані незадовільними.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя С. А. Рибіна

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

31.03.2008.