СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" січня 2008 р.

Справа № 05/94-2А.

за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю „ТМЦ-Ексім”, м.Луцьк

до відповідача Державної
податкової інспекції у м.Вінниці, м.Вінниця

про визнання
нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 31.10.2006 року

Суддя                Бондарєв
С. В.

при
секретарі  Абрамович І. В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

представник позивача Матвіїв В.М.,
довіреність №25 від 03.09.2007р.;

директор Степанов В. Д. ;

представник відповідача
Скржешевський М.С., довіреність № 1533/10/16, від 31.08.2007р.;

представник відповідача Шахбанова
І.В., довіреність від 08.10.2007р.;

представник відповідача Томчук
А.В., довіреність від 08.10.2007р.;

представник відповідача Заскіна
І.П., довіреність № 21657/10 від 27.11.2007р.;

В засіданні господарського суду
взяли участь: Чмир І. В. -прокурор відділу
облпрокуратури.

Представникам сторін та прокурору в
судовому засіданні були роз'яснені права і обов'язки передбачені ст.ст. 49, 51
КАСУ.

Заяв про відвід складу суду не поступало.

СУТЬ СПОРУ:
Позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю „ТМЦ-Ексім” звернувся до суду
з позовом, в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ
у м.Вінниці від 31.10.2006 року № /0, яким товариству зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 3333333 грн..

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що спірне податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам
чинного законодавства; товариством не допущено завищення суми бюджетного
відшкодування за серпень 2006 року на суму 3333333 грн., оскільки усі необхідні
документи, на підставі яких суми ПДВ відображались в документах податкової
звітності з ПДВ були і є в наявності та подавались перевіряючим для проведення
перевірки; податковій подавались копії податкових накладних, на підставі яких
суму, задекларовану в декларації з ПДВ за серпень 2006 року віднесено до складу
податкового кредиту звітного місяця та пакет документів, який міг би
підтвердити правомірність віднесення задекларованої суми до складу податкового
кредиту за липень-серпень 2006 року; перевіряючими з невідомих причин
вимагались документи з 01.04.2005 року по 01.09.2006 року, хоча сума
відшкодування задекларовано в декларації за серпень 2006 року; податкові
накладні є єдиною підставою для включення сум податку на додану вартість до
складу податкового кредиту; відповідно до договору купівлі-продажу №28 від
01.06.2006 року товариством придбано автомобілі спеціального призначення для
пересувних телевізійних станцій та, відповідно, як покупець, який сплатив суму
товару, ТзОВ „ТМЦ-Ексім” набуло право на податковий кредит з ПДВ; договір є
реальним, підтверджується актами приймання-передачі автомобілів, платіжними
дорученнями на оплату; договір в установленому законом порядку не було визнано
недійсним; придбані автомобілі за договором №28 від 01.06.2006 року
обліковуються як основні засоби (фонди) і не підпадає ТзОВ „ТМЦ-Ексім” під
визначення п.п. 7.7.11 п.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”
суб'єкта, який не має права на отримання бюджетного відшкодування.

Відповідач у запереченнях на позов
від 10.10.2007 року, від 14.01.2008 року, в судовому засіданні позов заперечив,
оскільки вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам
чинного законодавства; перевіркою встановлено, що в порушення вимог п.п.7.4.5
п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” позивач не подав
контролюючому органу документів, які б підтверджували заявлену суму бюджетного
відшкодування за серпень 2006 року в розмірі 3333333 грн.; для з'ясування
достовірності нарахування бюджетного відшкодування відповідачем проведена
невиїзна податкова перевірка ТзОВ „ТМЦ-Ексім” за період з 01.08.2006 року по
01.09.2006 року, результати якої відображено в акті від 31.10.2007 року;
відповідач направляв листи,  запити до
позивача щодо подання бухгалтерських та податкових документів для проведення
позапланової документальної перевірки з питань достовірності нарахування
бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.04.2005 року
по 01.09.2006 року; на жоден запит позивач не відповів; на дату складання акту
перевірки підприємством не були надані документи, які підтверджують суму ПДВ
сплаченого постачальнику товарів; в зв'язку з вищевикладеним провести податкову
документальну перевірку з питань достовірності нарахування бюджетного
відшкодування податку на додану вартість за період з 01.04.2005 року по
01.09.2006 року не видалось можливим; постановою господарського суду Вінницької
області від 08.05.2007 року у справі № 15/75-07 встановлено, правомірність та
законність дій посадових осіб ДПІ у м.Вінниці по проведенню та оформленню
результатів невиїзної позапланової перевірки позивача; якщо платником податку
при проведені перевірки не були подані підтверджуючі документи, то це
прирівнюється до їх відсутності; викликає сумнів в легітимності цих документів.

Прокурор проти позову заперечив,
підтримав пояснення відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд,-

Встановив:

ДПІ у м.Вінниці було проведено
невиїзну позапланову документальну перевірку ТзОВ „ТМЦ-Ексім” з питань
достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість
на рахунок платника за період з 01.08.2006 року по 01.09.2006 року, про що
складено акт № 1875/2330/33448900 від 31.10.2006 року.

Як зазначено в акті перевірки,
згідно з поданою ТзОВ „ТМЦ-Ексім” до ДПІ у м.Вінниці податковою декларацією з
ПДВ за серпень 2006 року (вх.№ 155732 від 19.09.2006 року), уточнюючого
розрахунку до податкової декларації за серпень
2006 року (вх.№ 150893 від 09.10.2006 року), та розрахунком суми
бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на
розрахунковий рахунок, складає 3333333 грн.

Згідно з даними декларації: залишок
від'ємного значення попереднього податкового періоду з врахуванням суми
податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного
періоду складає 3333333 грн.:

-          сума податкового кредиту попереднього
податкового періоду (рядок 17 податкової декларації попереднього податкового
періоду) складає 4836280 грн.,

-          сума податкового кредиту попереднього
періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому
податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), складає 3333333
грн..

Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню
складає 3333333 грн.

За даними перевірки сума, що
підлягає бюджетному відшкодуванню складає -0 грн.

ДПІ у м.Вінниці посадовим особам
ТзОВ „ТМЦ-Ексім” 25.10.2006 року подано лист № 17112/10/2-314 щодо надання
бухгалтерських та податкових документів для проведення позапланової
документальної перевірки з питань достовірності нарахування бюджетного
відшкодування податку на додану вартість за період з 01.04.2006 року по
01092006 року. Підприємство за юридичною адресою не знаходиться.

Станом на дату складання акту
перевірки на порушення п.п.7.4.5, п.п.7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону України „Про
податок на додану вартість” № 168/97-ВР від 03.04.1997 року (зі змінами та
доповненнями) підприємством не надані документи, які підтверджують суму ПДВ
сплаченого постачальником товарів (послуг).

В зв'язку з вищевикладеним провести
позапланову перевірку з питань достовірності нарахування бюджетного
відшкодування податку на додану вартість за період з 01.04.2006 року по
01.09.2006 року не можливо.

Таким чином підприємством не
надані  документи, що підтверджують
заявлену суму бюджетного відшкодування за серпень 2006 року 3333333 грн..

А тому, в порушення п.п.7.4.5  п.п.7.7.2 Закону України „Про податок на
додану вартість” № 168/97-ВР від 03.04.1997 року (зі змінами та доповненнями)
підприємством завищено суму бюджетного відшкодування за серпень 2006 року на
3333333 грн..

За результатами перевірки
відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 31.10.2006 року №
0/0, яким зменшено ТзОВ ”ТМЦ-Ексім” суму бюджетного відшкодування на
3333333 грн..

Проаналізувавши в справі докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача підставні та підлягають до задоволення.

При цьому суд виходив з наступного:

Виходячи із фактичних обставин
справи судом встановлено, що між ТзОВ „ТМЦ-Екміс”, м.Вінниці (Покупець) та ТзОВ
„Прикарпатська фінансова компанія”, м.Івано-Франківський (Продавець) 01.06.2006
року було укладено договір купівлі-продажу № 28. Відповідно до умов договору
ТзОВ „Прикарпатська фінансова компанія”
зобов'язується передати у власність ТзОВ „ТМЦ-Ексім” автомобілі
спеціального призначення для пересувних телевізійних станцій (надалі АСП-ПТС),
а ТзОВ „ТМЦ-Ексім” зобов'язується прийняти автомобілі та оплатити їх загальну
вартість на умовах встановлених в даному договорі.

Кількість автомобілів визначається
сторонами додатково в Додатку до даного договору (згідно додатку до договору
від 01.06.2006 року кількість автомобілів спеціального призначення -11 штук).

Відповідно до п.3.2.договору від
01.06.2006 року загальна сума договору становить 29015884,40 грн., в т.ч. ПДВ
-20%.

Відповідно до п.4.3 договору при
прийманні автомобілів складається акт і підписаний акт приймання-передачі
уповноваженими представниками сторін засвідчує фактичну передачу АСП-ПТС і
перехід права власності на АСП-ПТС до Покупця. Розрахунки Покупець проводить
протягом 30 найблищих днів з моменту підписання акту приймання-передачі.

На виконання умов договору, згідно
актів приймання-передачі від 04.07.2006 року, 05.07.2006 року, 21.07.2006 року
ТзОВ „ТМЦ-Ексім” отримало від ТзОВ „Прикарпатська фінансова компанія” 11
спецавтомобілів загальною вартістю 29015884,40 грн., що підтверджується також
розхідними накладними №СВ-0000087 від 21.07.2006 року, № СВ-0000086 від
05.07.2006 року, № СВ-0000085 від 05.06.2006 року, № СВ-0000084 від 04.07.2006
року, № СВ-0000083 від 05.07.2006 року, № СВ-0000082 від 04.07.2006 року, №
СВ-0000081 від 04.07.2006 року, № СВ-0000080 від 04.07.2006 року, № СВ-0000079
від 04.07.2006 року, № СВ-0000078 від 04.07.2006 року, № СВ-0000077 від
04.07.2006 року та податковими накладними № 95 від 14.07.2006 року, № 94 від
05.07.2006 року, № 93 від 05.07.2006 року, № 92 від 05.07.2006 року, № 91 від
04.07.2006 року, № 90 від 04.07.2006 року, № 89 від 04.07.2006 року, № 88 від
04.07.2006 року, № 87 від 04.07.2006 року, № 86 від 04.07.2006 року, № 85 від
04.07.2006 року.

Позивач згідно платіжних доручень №
273 від 14.07.2006 року на суму 10 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1666666,67 грн.,
№ 274 від 14.07.2006 року на суму 10 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1666666,67
грн., № 275 від 14.07.2006 року на суму 9015884,40 грн., в .т.ч. ПДВ 1502647,40
грн. повністю розрахувався з Продавцем за придбані автомобілі сплативши
-29015884,40 грн., в т.ч. ПДВ 4835980,74 грн.

Дані операції відображені позивачем
в бухгалтерському та податковому обліку.

Придбані ТзОВ „ТМЦ-Ексім” по
договору № 28 від 01.06.2006 року спецавтомобілі для пересувних телевізійних
станцій, обліковані позивачем як основні засоби (фонди), що підтверджується
довідкою № 95 від 10.01.2007 року, журналом-ордером по рахунку 105 „транспортні
засоби” і журналом-ордером по рахунку 131 „Знос основних засобів”.

Відповідно до договору оренди № 45
від 04.07.2006 року, додатку до договору від 01.10.2006 року спецавтомобілі
передано в оренду ТзОВ „Телеміст Україна”.

Частиною 1 п. 1.31 ст.1 Закону
України „Про оподаткування прибутку підприємств” встановлено,  що
продаж   товарів   -
будь-які   операції,   що
здійснюються згідно  з  договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу
прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків
її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

У відповідності з п.3.1 ст.З Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств», об'єктом  оподаткування
є  прибуток,    який
визначається    шляхом зменшення
суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на суму валових витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону, суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із
статтями 8 і 9 цього Закону.

Закон України «Про податок на
додану вартість»визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та
ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування
операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття
податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Відповідно до п.1.4 ст.1
вищезгаданого Закону поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються
згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими
цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі
товари за компенсацію незалежно від строків її поставки, а також операції з
безоплатної поставки товарів та операції з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами
фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими
договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права
власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

У розумінні п.3.1.1 п.3.1 ст.З
Закону України "Про податок на додану вартість" операції платників
податку з поставки товарів на митній території України є об'єктом оподаткування
ПДВ.

З наведеного вбачається, що
вищезазначені операції позивача з його контрагентом є об'єктом оподаткування
податком на додану вартість відповідно до п.1.4. ст.1. та п.п.3.1.1. п.3.1.
ст.З. Закону України "Про податок на додану вартість".

Згідно з п.п.7.2.3. п.7.2. ст.7.
Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна
складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається
у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим
документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується
на кожну повну або     часткову поставку
товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить
відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів
зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому
центральним органом державної податкової служби України, та враховується у
визначенні загальних податкових зобов'язані.

Згідно з п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7.
Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення
податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка
припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт
(послуг) платником податку.

Згідно з п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7
Закону України „Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку
у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість
яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних
фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України „Про податок на додану вартість" не дозволяється включення
до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) -
актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує
перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Згідно з п.п.7.5.1. п.7.5. ст.7.
Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення
права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в
оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного
чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт
придбання платником податку товарів(робіт, послуг).

Отримавши податкові накладні ТзОВ
„ТМЦ-Ексім” у відповідності з п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України „ Про податок
на додану вартість” віднесено суми по зазначених накладних до податкового
кредиту.

Позивач на законних підставах набув
право власності на зазначені спец автомобілі, сплатив їх вартість в т.ч. ПДВ.

Договір купівлі-продажу від
01.06.2006 року № 28 в установленому законом порядку не визнаний недійсним
(доказів суду не подано).

ТзОВ „Прикарпатська фінансова
компанія”, відвантаживши товар, мала право складати податкові накладні, які являються
підставою для віднесення ТзОВ „ТМЦ-Ексім” сум, зазначених в них до податкового
кредиту.

Закон України „Про податок на додану
вартість” визначає лише один випадок не включення до складу податкового кредиту
витрат зі сплати податку -відсутність податкової накладної. Інших підстав не
включення до складу податкового кредиту витрат зі сплати податку зазначений
законом не передбачає.

Як вбачається із матеріалів справи,
на ТзОВ „ТМЦ-Ексім” мало податкові накладні на підтвердження суми податкового
кредиту. Відповідачем належним чином зазначене не спростовано, доказів суду не
подано. Про наявність податкових накладних свідчить і те, що позивачем
подавалась декларація з ПДВ за серпень 2006 року, 09.10.2006 року подавався до
ДПІ у м.Вінниці уточнений розрахунок суми податкових зобов'язань з ПДВ.

ТзОВ „ТМЦ-Ексім” мало і продовжує
мати право на включення податкових накладних до податкового кредиту.

Включення податкових накладних до
податкового кредиту є дією законною, яку посадові особи, зобов'язані вчиняти,
оскільки це відповідає інтересам підприємства.

Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна
сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАСУ.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язки доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності
покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечення ж відповідача по справі є необґрунтованими та спростовуються
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Спірне податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м.Вінниці № /0 від 31.10.2006 року, слід
визнати нечинним.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України „Про податок на додану вартість”, ст..ст.
70, 71, 86,87, 89, 94, 159, 160-163 КАСУ, господарський суд,-

П О С Т А Н О
В И В :

Визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м.Вінниця №/0 від 31.10.2006 року, яким
зменшено ТзОВ „ТМЦ-Ексім” суму бюджетного відшкодування на 3333333,00 грн.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 КАСУ -з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду
України.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя