ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.02.08 р.                     Справа № 40/15

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Прокурора Приморського району м. Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради м.Маріуполь

до відповідача комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” м.Маріуполь

про стягнення 9 943 грн. 49 коп.

за участю:

прокурора не з’явився

представників сторін:

від позивача Ракульцева С.О. - юрисконсульт

від відповідача не з’явився

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Приморського району м. Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” основного боргу по орендній платі в сумі 9 644 грн. 44 коп., послуг орендодавця у розмірі 67 грн. 29 коп. та пені в сумі 231 грн. 76 коп., згідно договору № 4914-Ж від 01.09.07р на оренду нежитлового приміщення (будівлі), яке знаходиться у комунальній власності міста Маріуполя.

Неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, вислухавши доводи представника позивача, суд встановив:

Позов прокурора мотивовано тим, що між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, далі Орендодавець, та комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа”, далі Орендар, було укладено договір №4914-Ж від 01.09.07р. на оренду нежитлового приміщення (будівлі), розташованого за адресою: вул. Артема, 48, загальною площею 172, 56 кв. м. для розміщення абонентської дільниці підприємства.

З урахуванням вимог ст. 10 закону України " Про оренду державного та комунального майна", ст. 638 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України сторони досягли суттєвих умов договору оренди, у тому числі щодо розміру орендної плати, тому він вважається укладеним.

Вступ Орендаря у тимчасове платне володіння та користування нежитловим приміщенням відбулося на підставі акту прийому – передачі від 01.09.07р. за № 5458, що відповідає пункту 2.1 та 3.1 договору.

Пунктами 4.2 та 4.3 визначені умови внесення платежів з орендної плати, яка сплачується щомісячно Орендарем самостійно, шляхом отримання розрахункових документів (рахунків) за спірний період на підприємстві позивача.

Відповідач свої зобов’язання за договором не виконав, в результаті чого за ним утворився основний борг в сумі 9 644 грн. 44 коп. за період з жовтня 2007р. по грудень 2007р.

У разі порушення терміну сплати орендної плати з Орендаря за вимогою Орендодавця підлягає стягненню пеня у розмірі двох облікових ставок Національного банку України за кожен день прострочення, що знайшло своє відображення в пункті 6.3 укладеного договору.

Доказами у справі підтверджено, що мало місце невиконання основного зобов’язання, тому прокурор та позивач наполягають на задоволенні позову в частині додаткових вимог щодо стягнення пені в сумі 231 грн. 76 коп.

Прокурором та позивачем надано суду обґрунтований розрахунок пені, яка за період з 21.10.07р. по 21.12.07р. складає 231 грн. 76 коп.

Пунктом 3.2 договору встановлена сума оплати щомісячно в розмірі 23 грн.43 коп. за надані Орендодавцем послуги по обслуговуванню Орендаря, за які Орендар зобов’язаний сплачувати у повному обсязі щомісячно.

У зв’язку з невиконанням відповідачем умов договору за ним уторилась заборгованість за послуги Орендодавця, яка складає 67 грн. 29 коп., яку прокурор та позивач намагаються стягнути.

Майно належить державі і знаходиться у комунальній власності, тому прокурор наполягає на задоволенні позову, так як відбувається порушення економічних інтересів держави, у зв’язку з не надходженням до бюджету грошових коштів у вигляді орендної плати несплаченої відповідачем.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов’язковим для виконання сторонами.

Сторонами у справі є суб’єкти господарювання у розумінні статті 55 ГК України, отже між ними виникає господарське зобов’язання.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Стаття 283 ГК України як спеціальна норма передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У силу частини першої ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

На час слухання справи позивач повідомив суд про те, що відповідач згідно розрахункових документів, зокрема: платіжного доручення № 223 від 25.01.08р. та № 261 від 29.01.08р. перерахував позивачеві основний борг на загальну суму 9 644 грн. 44 коп., однак після звернення прокурора з позовом.

За таких обставин провадження у справі щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 9 644 грн. 44 коп. слід припинити на підставі п.11 ст.80 ГПК України, у зв’язку з відсутністю предмету спору. Державне мито та збір на інформаційне – технічне забезпечення судового процесу в цій частині позову покладається на відповідача відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Провадження у справі щодо стягнення послуг орендодавця в сумі 67 грн. 29 коп. також підлягає припиненню за ознаками п. 11 ст. 80 ГПК України на тих підставах, що платіжним дорученням № 222 від 25.01.08р. відповідач перерахував позивачеві на його розрахунковий рахунок зазначену суму, однак після звернення прокурора з позовом. За такими обставинами державне мито та збір на інформаційне – технічне забезпечення судового процесу в цій частині позову покладається на відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Доказами у справі підтверджено, що відповідач свої зобов’язання щодо своєчасного перерахування орендної плати на час звернення прокурора з позовом не виконав, внаслідок чого ним були порушені строки перерахування орендної плати. Тому, позов прокурора щодо стягнення з нього додаткових вимог у вигляді пені в сумі 231 грн. 76 коп. згідно вимог пункту 6 ст. 232 ГК України обґрунтовано та підлягає задоволенню. Державне мито та збір на інформаційне забезпечення судового процесу у цій частині позову покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Статтею 49 ГПК України передбачено, що у випадку звільнення позивача у встановленому порядку від сплати державного мита, воно підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідача не звільнений від сплати державного мита.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою представника позивача було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 629, 759, 762 ЦК України, ст. 55, 193, пунктом 6 ст. 232, 283 ГК України, ст. ст. 42, 43, 44, 49, п. 11 ст. 80, ст. ст. 82, 84, ч. 3 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 9 644 грн. 44 коп. припинити.

2. Провадження у справі щодо стягнення з відповідача послуг орендодавця в сумі 67 грн. 29 коп. припинити.

3. Стягнути з комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа”, 87518, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, 1, ід. код 33760279, р/р 8100 у філії ЗАТ “Донгорбанк”, МФО 335786, на користь:

- Управління міського майна Маріупольської міської ради, 87500, м. Маріуполь, пр. Металургів, 25, ід. код 23599040, р/р 5401 в філіалі ПУМБ м. Маріуполя, МФО 335742, пеню в сумі 231 грн. 76 коп., видавши наказ;

- державного бюджету України державне мито в сумі 102 грн., видавши наказ та надіславши його на виконання Маріупольській державній податковій інспекції;

- державного бюджету України , отримувач Державний бюджет м. Донецька, Ворошиловський район, р/р 0004 у ГУ ДКУ Донецької області, код банку 834016 збір на інформаційне – технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн., видавши наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Підченко Ю.О.

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 18.02.08р.