ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2008 р. Справа № 37/319-07

вх. № 10779/4-37

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Дикань Н.І.

за участю представників сторін:

позивача - директор Поліщук В.Г.

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - не з'явився

розглянувши справу за позовом ПВКФ "Істок" , м. Харків

до 1. Харківської міської ради, м. Харків та 2. КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Приватна виробничо-комерційна фірма "Істок" (позивач) звернулася до господарського суду з позовом до Харківської міської ради (1-й відповідач) та Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" (2-й відповідач) про визнання права власності на нежитлову будівлю - магазин літ. "З-1", загальною площею 62,60 кв.м. по вул. Скрипника, 18 в м. Харкові за позивачем.

1-й відповідач надав відзив на позовну заяву в якому вказує, що нежитлова будівля по вул. Скрипника, 16 літ. «З-1» загальною площею 62,60 кв. м є тимчасовим продовольчим магазином. Відповідно до п. 1.6. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5, реєстрації права власності підлягають тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації. Не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди не вв'язані фундаментом із землею. Відповідно до рішення Харківської міської ради від 25.02.2004р. №18/04, договору оренди землі позивачу надавалася згода на будівництво саме тимчасового магазину продовольчих товарів. Позивач зазначені умови надання йому земельної ділянки в оренду в судовому порядку не оспорював, тобто цілком погодився з умовами надання земельної ділянки. Відповідно до ст. 12 та перехідних положень Земельного кодексу України, Харківська міська рада здійснює повноваження власника землі в місті Харкові.

2-й відповідач надав відзив на позовну заяву в якому вказує, що у 2-го відповідача відсутні правові підстави для здійснення державної реєстрації права власності.

Позивач до початку судового засідання надав клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини не явки в судове засідання суд не повідомили.

2-й відповідач, через канцелярію господарського суду 03.04.2008 р. за вх. № 5461, надав письмові доповнення до відзиву в яких вказав на те, що згідно пункту 1.6. Тимчасового положення затверджено, що реєстрації підлягає право власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено, та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею. Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова №22 від 06.02.2007 р. «Про присвоєння нежитловій будівлі тимчасового продовольчого магазину літ. «З-1» ПВКФ «Істок», розташованої по вул. Скрипника, 16 нової поштової адреси - вул. Скрипника, 18» затверджено, що будівля є тимчасовою спорудою. Також, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №175 від 02.03.2005 р. «Про затвердження актів державних комісій про прийняття в експлуатацію об'єктів» зазначено, що будівля літ. «З-1» ПВКФ «Істок» загального площею 62,6 кв.м., є тимчасовою спорудою.

Позивач, через канцелярію господарського суду 01.04.2008 р. за вх. № 4720, надав клопотання про здійснення письмового запиту до Харківської міської ради для отримання письмової інформації. Господарський суд, розглянувши вищевказане клопотання позивача, вважає, що дане клопотання позивача по своїй суті є клопотанням про витребування доказів та воно не підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що докази, які просить витребувати позивач у Харківській міській раді, не стосуються предмету спору, оскільки вони не можуть бути підставою для визнання права власності позивача на тимчасову споруду.

Позивач, через канцелярію господарського суду 01.04.2008 р. за вх. № 4721, надав письмові заперечення на відзиви відповідачів, які господарським судом залучаються до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Рішенням державної технічної комісії було прийнято в експлуатацію Тимчасовий продовольчий магазин по вул. Скрипника, 16 у Київському районі ПВКФ «Істок», про що 28.12.2004 року було складено акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №175 від 02.03.2005 р. «Про затвердження актів державних комісій про прийняття в експлуатацію об'єктів» було затверджено акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію від 28.12.2004 року та вказано, що будівля загальною площею 62,6 кв.м. по вул. Скрипника, 16 є тимчасовою спорудою.

Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова № 22 від 06.02.2007 р. «Про присвоєння нежитловій будівлі тимчасового продовольчого магазину літ. «З-1»ПВКФ «Істок», розташованої по вул. Скрипника, 16 нової поштової адреси - вул. Скрипника, 18» було вказано, що зазначена нежитлова будівля літ. «З-1» ПВКФ «Істок» є тимчасовою спорудою.

19.08.2004 року між 1-м відповідачем та позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки згідно якого 1-й відповідач передав а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку не сільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у м. Харкові, вул. Скрипника, 16. Договір оренду було укладено строком до 01.02.2007 року.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1.6. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5 реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене та те, що судом встановлено, що нежитлова будівля - магазин літ. “З-1”, загальною площею 62,60 кв.м., яка розташована по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові є тимчасовою спорудою, господарський суд приходить до висновку, що у позивача відсутнє право власності, оскільки право власності на тимчасові споруди не підлягає реєстрації у відповідних реєструючих органах.

За таких обставин господарський суд вважає, що позов позивача є безпідставним та необґрунтованим, у зв'язку з чим він не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, сплачене позивачем державне мито та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у разі відмови в позові повністю покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись п. 1.6. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, ст.ст. 328, 331, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання позивача про здійснення письмового запиту відмовити.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення підписаний 08.04.2008 року.

Суддя Доленчук Д. О.