донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.01.2008 р.                                                              справа №32/187пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:

Запорощенка М.Д.

суддів

Величко Н.Л.

Волкова Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

не з’явився

від відповідача 1:

не з’явився

від відповідача 2:

не з’явився

від третьої особи:

не з’явився

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Тугоплавкі сполуки” м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

03.10.2007р.

у справі

№ 32/187пн ( суддя Сковородіна О.М.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Тугоплавкі сполуки” м. Донецьк

до

1. Міжрегіональної Української Біржі м. Ясинувата

2. Відкритого акціонерного товариства “Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору

Приватного підприємства “Торгівельно-виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк

про

визнання недійсним торгів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.10.2007р. у справі № 32/187пн визнані недійсними договір уступки права вимоги від 30.10.06р. та додаткова угода №1 від 03.11.06р. до договору уступки права вимоги від 01.11.06р., укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю “Тугоплавкі сполуки” м. Донецьк та Приватним підприємством “Торгівельно–виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Тугоплавкі сполуки” м. Донецьк до Міжрегіональної Української Біржі м. Яснувата, Відкритого акціонерного товариства “Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк, за участю третьої особи: Приватного підприємства “Торгівельно–виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк про визнання недійсними торгів від 05.01.06р.

Рішення господарського суду мотивується тим, що внаслідок відсутності зобов’язання у Міжрегіональної Української Біржі м. Ясинувата щодо повернення гарантійного внеску, третя особа не мала правових підстав щодо передачі таких прав позивачу. Суд першої інстанції вважає вимоги позивача про визнання недійсними торгів від 05.01.06р. необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню через відсутність у позивача права на позов.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Тугоплавкі сполуки” м. Донецьк, не погоджуючись з рішенням господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою про скасування рішення, так як вважає, що судом неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на те, що судом при винесенні оскарженого рішення не було застосовано ст.ст. 2,19,20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, п. 7.8 ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” , п. 1.4 , п. 2.9 та п. 2.10 Порядку продажу активів у рахунок погашення податкового боргу боржника в процедурі банкрутства затвердженого наказом Міністерства економіки України № 123 від 07.06.01р. , ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України. З урахуванням положень вищевказаних норм позивач вважає , що організатором торгів щодо продажу активів ВАТ “Донецький завод хімічних реактивів” повинна була виступати ДГУ Агентство з питань банкрутства в Донецькій області. Крім того, позивач посилається на те, що відповідно до Постанови Вищого господарського суду України від 01.03.2006р. у справі №3/229Б Міжрегіональна Українська біржа взагалі не мала права на організацію та проведення торгів із продажу майна ВАТ “Донецький завод хімічних реактивів”, у статутному фонді якого частка державної власності перевищує 25%, а ВАТ “Донецький завод хімічних реактивів” не мало права подавати заявку до Міжрегіональної Української біржі на організацію проведення прилюдних торгів.

Окрім означеного, позивач вважає торги з продажу майна ВАТ “Донецький завод хімічних реактивів” , які були проведені 05.01.06р. Міжрегіональною Українською біржею недійсними, оскільки реалізація майна підприємства –боржника в порушення вимог діючого законодавства здійснювалась:

1.          Без плану санації , затвердженого господарським судом Донецької області.

2.          Без участі ДГУ Агентство з питань банкрутства в особі Філії ДГУ Агентство з питань банкрутства в Донецькій області.

3.          Без скасування арешту , який був накладений ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 28.12.05р.

Другий відповідач, Відкрите акціонерне товариство “Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк, у відзиві апеляційну скаргу позивача підтримав в повному обсязі. Вважає рішення господарського суду таким, що було прийнято з порушенням норм матеріального права.

Перший відповідач, Міжрегіональна Українська Біржа м. Ясинувата, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції - законним та обґрунтованим. Посилається на те, що за відсутністю самого права вимоги ПП “ТПФ “Навігатор” не могло передати його позивачу.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Справа, у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглянута за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення, доводи та заперечення учасників процесу, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

27.12.05р. в газеті “Салон Дона і Баса” було опубліковано оголошення про проведення на Міжрегіональній Українській Біржі торгів з реалізації нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Умова, 1, що належить Відкритому акціонерному товариству “Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк. Торги відбулися 05.01.06р.

Переможцем зазначених торгів , як вбачається з протоколів ( т. 1 а.с. 78-107) стало Приватне підприємство “Торгівельно-виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк.

05.01.06р. представником третьої особи був підписаний протокол про результати торгів, відповідно до якого Приватне підприємство “Торгівельно-виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк було визнане переможцем торгів та отримало право на укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, що належить Відкритому акціонерному товариству “Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк та знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Умова, 1. В свою чергу зазначений протокол не був підписаний керуючим санацією ВАТ “Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк Толчеєвим А.Ю., у зв’язку з прийняттям наказу міністерства економіки України від 26.12.05р. про анулювання ліцензії на діяльність арбітражного керуючого, у зв’язку з чим екземпляр протоколу не був виданий ПП “Торгівельно-виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк. З цих же причин третій особі не був виданий рахунок для оплати вартості придбаного майна та інші документи для здійснення оплати залишку суми за придбане майно.

У зв’язку з несплатою повної вартості придбаного майна зазначені торги були визнані такими, що не відбулися.

Приватне підприємство “Торгівельно-виробнича фірма “Навігатор” м. Донецьк не мало можливості здійснити повну оплату вартості придбаного майна, ним був направлений лист на адресу Міжрегіональної Української Біржі м. Яснувата з проханням повернення 5% внеску на його розрахунковий рахунок. Листом від 18.01.06р. № 339 перший відповідач відмовив третій особі в поверненні коштів.

30.10.06р. між Приватним підприємством “Торгово-виробнича фірма “Навігатор” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Тугоплавкі сполуки” був укладений договір уступки права вимоги б/н, за умовами якого третя особа передала позивачу право вимоги до Міжрегіональної Української Біржі м. Яснувата щодо повернення 5 % внеску за участь у торгах в розмірі 25410,70 грн. (т. 1 а.с. 9). За даним договором первісний кредитор уступає на користь нового кредитора належне первісному кредитору право вимоги від Міжрегіональної Української біржі (м. Донецьк, вул. Панфілова, 20а, ) повернення грошових коштів в розмірі 25410,70грн., а також 3% річних і суми інфляційних збитків, перерахованих на поточний рахунок Міжрегіональної Української біржі платіжним дорученням № 80 від 29.12.05р., як гарантійний внесок за участь у відкритих торгах з продажу майна Відкритого акціонерного товариства “Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк, характеристика яких приведена в п. 1.2, п. 1.3 договору.

Позивач листом від 28.11.06р. повідомив першого відповідача про наявність зазначеного договору та запропонував оплатити суму в розмірі 25410,70грн. ( т. 1 а.с. 13).

03.11.06р. між позивачем та третьою особою було укладено додаткову угоду № 1 до договору уступки права вимоги від 01.11.06р. (т.1 а.с.38), згідно з якою позивачу надається право звернення в судові органи з позовами до Міжрегіональної Української біржі про повернення вказаних грошових коштів, про визнання торгів з реалізації майна Відкритого акціонерного товариства “Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк від 05.01.06р., які проводились першим відповідачем, недійсними, а також з якими-небудь позовними вимогами, які направлені на повернення відступленої заборгованості.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін, що були присутні в засіданні суду, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Таким чином , це звернення обумовлено саме наявністю у сторони таких прав та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції своє право на позов позивач обґрунтовує тим, що між ним та третьою особою (яка брала участь у торгах) був укладений договір уступки права вимоги та додаткова угода по поверненню грошових коштів в розмірі 25410,70грн., сплачених в якості гарантійного внеску за участь у торгах та визнання самих торгів недійсними.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор в зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передачі первісним кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З огляду на наведене судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що право особи на звернення до суду з вимогою про визнання торгів недійсними не є зобов’язальним за своєю суттю, оскільки не складає зміст цивільно-правового зобов’язання, а тому не може передаватись на підставі договору про уступку права вимоги.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із наданих до матеріалів справи доказів, а саме: протоколами ведення відкритих торгів (т.1 а.с.78-107), не передбачене повернення переможцю торгів гарантійного внеску .

Матеріали справи не містять інших доказів, якими б підтверджувалось право третьої особи на повернення гарантійного внеску.

Таким чином, внаслідок відсутності зобов’язання у першого відповідача щодо повернення гарантійного внеску, третя особа не мала правових підстав щодо передачі таких прав позивачу.

Тобто на момент укладення договору уступки права вимоги та додаткової угоди (так само, як і на момент подання позову), третій особі не належало право вимоги до першого відповідача на повернення суми гарантійного внеску.

Беручи до уваги викладене, судова колегія вважає, що господарський суд правомірно дійшов висновку про те, що договір уступки права вимоги від 30.10.06р. та додаткова угода № 1 від 03.11.06р. до договору уступки права вимоги є такими, що суперечать приписам ч.1 ст.203, ст.512, ст.514 Цивільного кодексу України, та на підставі ст.215 ЦК України, 83 ГПК України визнав договір та додаткову угоду –недійсними.

Як правильно вказано судом першої інстанції відповідно до рішення Конституційного суду України від 01.12.2004р. по справі №1-10/2004, виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічному-смисловому зв’язку з поняттям “права” як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними.

Для правильного розуміння поняття “охоронюваний законом інтерес” важливо враховувати й те, що конфлікт інтересів притаманний не тільки правовим і неправовим інтересам, а й конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів.

Поняття “охоронюваний законом інтерес”, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям “права”, треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо неопосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Беручи до уваги наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно не розглядав по суті правомірність чи неправомірність, відповідність або ні спірних біржових торгів вимогам закону, оскільки право позивача не порушено, тому позов є необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню. З огляду на це, господарський суд правомірно не прийняв до уваги визнання позову другим відповідачем .

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а мотиви з яких надана апеляційна скарга не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 99, 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Тугоплавкі сполуки” м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2007р. у справі №32/187пн залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2007р. у справі №32/187пн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Повний текст постанови підписаний 18.01.2007 року.

Головуючий          М.Д. Запорощенко

Судді:          Н.Л. Величко

Р.В. Волков

Надруковано 8 примірників:

1 –у справу; 3 –сторонам у справі;

1- 3-й особі;

2 –ДАГС; 1 –ГС Донецької обл.