ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"10" січня 2008 р.                                        Справа № 17/377/24

м. Чернігів                                                                                    «10 »січня 2008 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника позивача: Дудко О.В. –начальник відділу, дов.№25-18/45 від 09.01.08р.;

Представника відповідача: Адаменко С.Л. –працівник ЗСУ, довіреність №1608 від 17.12.07р.;

Гусєв В.В. –представник, довіреність №1607 від 17.12.07р.

матеріали справи №17/377/24

За ПОЗОВОМ: Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області

14000, м. Чернігів, вул. Бєлінського, 11

До ВІДПОВІДАЧА: Військової частини А 4302 –військовий госпіталь

17024, Чернігівська область, Козелецький район, смт. Десна

Про зобов’язання вчинити певні дії

СУТЬ СПОРУ:

КРУ в Чернігівській області пред’явлено позов до Військової частини А 4302 –військовий госпіталь про зобов’язання виконати обов’язкові вимоги Позивача щодо усунення виявлених ревізією порушень, які були направлені Відповідачу листом №07-20/84 від 02.07.2007р. в частині:

- прийняти міри по лишково виплаченій заробітній платі понадштатним працівника в сумі 21186,79 грн.;

- зробити розрахунки до кошторису витрат на 2007 рік відповідно до потреби, внаслідок завищення потреби в бюджетних асигнуваннях на оплату праці в сумі 95589,44грн.

- врегулювати питання використання державного майна, наданого безоплатно без оформлення договірних відносин з ЗВТ „Хутровик та ТОВ „Візит", які рахуються на балансі в/чА4302 на суму 36158 грн.

Представники Відповідача позовні вимоги заперечили в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

З 07 червня по 25 червня 2007 року працівниками Контрольно-ревізійного відділу в Козелецькому районі була проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності в/ч А4302 за 2006 рік та 5 місяців 2007 року.

За результатами ревізії складено акт від 25.06.2007р. №7-24/22.

В період проведення ревізії було встановлено ряд порушень чинного законодавства, які викладені у вищезазначеному акті.

Згідно п.п.7,10 ст.10 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” від 26 січня 1993 року N2939-XII (далі Закон №2939):

«Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право:

7) пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;

10) звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.»

На підставі викладеного 02.07.2007 року КРВ в Козелецькому районі було направлено в/чА4302 лист за №07-20/84 до про усунення виявлених ревізією порушень законодавства, яким, зокрема, зобов`язано Відповідача:

- прийняти міри по лишково виплаченій заробітній платі понадштатним працівника в сумі 21186,79 грн.;

- зробити розрахунки до кошторису витрат на 2007 рік відповідно до потреби, внаслідок завищення потреби в бюджетних асигнуваннях на оплату праці в сумі 95589,44грн.

- врегулювати питання використання державного майна, наданого безоплатно без оформлення договірних відносин з ЗВТ „Хутровик та ТОВ „Візит", які рахуються на балансі в/чА4302 на суму 36158 грн.

27.07.2007 року на адресу КРВ в Козелецькому районі надійшло донесення №99 від 25.07.2007 року про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства.

Однак, на думку КРУ в Чернігівській області в повному обсязі вищевказані вимоги виконані не були, що стало підставою для пред’явлення позову до Військової частини А4302 –військовий госпіталь про зобов’язання виконати обов’язкові вимоги Позивача щодо усунення виявлених ревізією порушень.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.11 вищевказаного Кодексу:

“Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.”

Відповідно до ч.2 ст.69 зазначеного Кодексу:

«Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.»

Згідно ч.ч.4,5 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України:

«Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.»

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України:

«1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.»

Як вбачається з акту, ревізією обґрунтованості потреби в бюджетних асигнуваннях за загальним фондом кошторису на 2007 рік встановлено, що при фактичній відсутності потреби в працівниках їдальні, при розрахунку розміру бюджетних асигнувань за КЕКВ 1111 „Заробітна плата”, враховано витрати на оплату основної, додаткової заробітної плати працівників їдальні в/чА4302, чим порушено вимоги п.20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог щодо виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 року № 228.

Всього до розрахунку потреби на 2007 рік включено за КЕКВ 1111 „Заробітна плата” оплату праці:

-          6 офіціантів їдальні з місячним фондом оплати праці в сумі 4003,26 грн.;

-          1 завідуючої господарством з місячним фондом оплати праці в сумі 672,0 грн. (всі посади з початку року вакантні).

Разом місячний фонд оплати праці працівників їдальні становить 4675,26 грн.

Таким чином, всього завищена сума потреби бюджетних асигнувань на оплату праці на 2007 рік становить по вакантних посадах 56103,12 грн. (розрахунок 4675,26 грн. х 12 місяців = 56103,12 грн.).

Внаслідок зазначеного, також завищені бюджетні асигнування за КЕКВ 1120 „Нарахування на заробітну плату” на 2007 рік в сумі 20309,33 грн. (розрахунок 56103,12 грн. х 36,2 % = 20309,33 грн.).

Крім того, продовжують працювати 2 кухарі та 1 підсобний робітник їдальні, які прикомандировані до приймального відділення госпіталю зверх штатних посад даного відділення. З них 1 кухар та 1 підсобний робітник являються військовослужбовцями та отримують заробітну плату (КЕКВ 1111 „Заробітна плата”), 1 кухар є військовослужбовцем, та отримує грошове забезпечення (КЕКВ 112 „Грошове забезпечення”).

За період з 01.06.2007 року по 31.12.2007 року завищена сума потреби бюджетних асигнувань на оплату праці становить:

-          за КЕКВ 1111 „Заробітна плата” - 10680,53 грн.;

-          за КЕКВ 1112 „Грошове забезпечення” - 3476,06 грн.

Всього завищена сума потреби бюджетних асигнувань на оплату праці на 2007 рік становить по зайнятих посадах 14156,59 грн.

Внаслідок зазначеного, завищені бюджетні асигнування за КЕКВ 1120 „Нарахування на заробітну плату” на суму 5020,40 грн.

Таким чином, всього на 2007 рік завищена потреба бюджетних асигнувань на оплату праці по зайнятих та по вакантних посадах становить 70259,71 грн. та завищені бюджетні асигнування за КЕКВ „Нарахування на заробітну плату” в сумі 25329,73 грн. Загальна сума завищених асигнувань становить 95589,44 грн.

Також, ревізією складання та затвердження штатних розписів на 2006 - 2007 роки встановлено, що по штатному розкладу їдальні в/чА4302 на 2006 рік передбачено 15 одиниць обслуговуючого персоналу, але з 01.10.2006 року організація харчування особового складу в/чА4302 передана Білоцерківському районному заготівельно-виробничому підприємству „Хутровик”. У зв'язку з відсутністю їдальні, 12 працівників були звільнені за власним бажанням, а три працівники - 2 кухарі та 1 підсобний робітник продовжують займати вакантні посади, але, за відсутністю їдальні, вони прикомандировані до приймального відділення госпіталю зверх штатних посад даного відділення.

Таким чином за період з 01.10.2006 року по 31.05.2007 року зазначеним працівникам виплачено заробітну плату в сумі 16612,47 грн.

Крім того, на посади офіціантів їдальні були прийняті 2 нових працівника:

-           згідно наказу № 362 від 12.12.2006 року Дворнікова К.І.;

-          згідно наказу №152 від 18.05.2007 року Жовтяк О.В., які за відсутністю їдальні прикомандировані до терапевтичного відділення та до лабораторного відділення в/чА4302 зверх штатних посад вказаних відділень.

Зазначеним працівникам за період до 31.05.2007 року нараховано заробітної плати в сумі 4574,32 грн.

Таким чином, на думку Позивача було лишково було виплачено заробітної плати в сумі 21186,79 грн.

Зазначені факти, викладені в акті ревізії, стали підставою для вимог Позивача до Відповідача:

- прийняти міри по лишково виплаченій заробітній платі понадштатним працівника в сумі 21186,79 грн.;

- зробити розрахунки до кошторису витрат на 2007 рік відповідно до потреби, внаслідок завищення потреби в бюджетних асигнуваннях на оплату праці в сумі 95589,44грн.

Разом з тим, як вбачається з наданих Відповідачем письмових заперечень та пояснень, штат №27/057 військового госпіталю затверджений Міністром оборони України 14 листопада 1996 року.

У штаті у підрозділі забезпечення визначено структурний підрозділ «Їдальня»загальною чисельністю посад 15 чоловік, в тому числі 8 посад військовослужбовців та 7 посад працівників.

Відповідно до п.6.1. Інструкції з розробки штатів і табелів до штатів з`єднань, військових частин, військово-навчальних закладів, установ та відповідних організацій Міністерства Оборони України, затвердженої наказом Міністерства Оборони України №280 від 09 вересня 1999 року, зміни до штатів і табелів до них вносяться на підставі наказів і директив Міністерства Оборони України та переліків змін, введених в дію директивами Міністерства Оборони України.

Проте, накази Міноборони України та переліки змін до штату №27/057 військового госпіталю у 2006, 5 місяців 2007 років (перевіряємий період) до військової частини А4302 по підрозділу «Їдальня»не надходили.

Лише 09.11.07р., тобто після перевіряємого періоду, до Відповідача надійшло розпорядження директора Департаменту охорони здоров`я Міноборони України №231/12/5247/ДСК від 05.11.07р. про проведення організаційно-штатних заходів в частині, яким передбачено зменшення штатної чисельності частини, а саме фахівців продовольчої служби, з терміном виконання до 30.12.07р., але затверджений перелік змін до штату (посад) частини на теперішній час не надходив.

При цьому листами за №1349 від 10.10.06р., №15-75 від 17.10.06р., №912 від 17.07.07р. Відповідач звертався до вищестоящого керівництва з приводу використання посад працівників їдальні.

Крім того, штат військової частини є державною таємницею та згідно п.5.1.1. вищевказаної Інструкції розмножувати та знімати копії з них забороняється.

Тому Відповідач позбавлений можливості представити даний штат суду. Аналогічно він не надавався під час перевірки і перевіряючим.

Згідно донесення Відповідача №99 від 28.07.07р. стосовно акту ревізії, надісланого КРВ в Козелецькому районі, обчислення фонду оплати праці у 2007 році проводилося з врахуванням чисельності працівників, що передбачена штатом, що відповідає п.п.2.1.1.,2.1.2.,3.4. Інструкції про порядок обчислення та затвердження фонду оплати праці працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України, затвердженої наказом міністра оборони України №281 від 02.09.00р. Крім того, враховуючи, що штат не змінився, у командира частини були відсутні нормативні підстави для звільнення працівників, які не виявили бажання звільнитися за власним бажанням.

Ухвалами суду від 19.11.07р. та 03.12.07р. від Позивача витребовувалося письмове пояснення з відповідним нормативно-правовим обґрунтуванням, які саме міри по лишково виплаченій заробітній платі працівникам в сумі 21186,79 грн., суд має зобов`язати вчинити Відповідача, та надати докази, що ці працівники є саме понадштатними, та чому Позивачем не прийняті доводи Відповідача, що зміни до штату до цього час не внесені і підстав для звільнення осіб, які не бажали звільнятися за власним бажанням у керівництва Відповідача не було.

Проте, належних доказів, що спростовуються вищевикладені обставини стосовно того, що 15 посад працівників їдальні як в перевіряємий період, так і на даний час, числяться в штаті військової частини А4302, як і витребуваних судом вищевказаних доказів, Позивач не надав.

З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованим висновок Позивача про те, що Відповідачем незаконно та необґрунтовано виплачено понадштатним, на думку Позивача, працівникам їдальні заробітну плату в сумі 21186,79 грн. та завищено потреби в бюджетних асигнуваннях на оплату праці даним працівникам в сумі 95589,44 грн., а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Також в акті ревізії зазначено наступне.

На підставі договору №251/4/2/06/31 від 12.07.2006 року про закупівлю послуг з організації харчування особового складу військової частини А4302 (9 військового госпіталю), укладеного Міністерством Оборони України в особі заступника Міністра Оборони України Терещенко В.І., який діє на підставі Державної цільової програми розвитку Збройних Сил України від 20.12.05р. №220/Д-55, та з другої сторони Білоцерківським районним заготівельно-виробничим підприємством «Хутровик»Київського обласного товариства кролівників і звірників любителів в особі Глиняної Тетяни Анатоліївни, відповідно до рішення тендерного комітету Міноборони України (протокол від 04.07.06р. №11/2/76), проводиться харчування особового складу з 10.08.2006 року по 31.12.2006 року.

На підставі п.2.2 Договору № 25/4/2/06/31 від 12.07.2006 року Замовник через представника замовника надає Виконавцю (ЗВП „Хутровик” м. Біла Церква) будівлю військової частини балансовою вартістю 310284,00 грн. та майно, технологічне обладнання та столово-кухонний посуд балансовою вартістю в сумі 36158,00 грн. в тимчасове використання.

Пунктом 2.7. даного Договору передбачено, що майно передається безоплатно для користування протягом встановленого строку, відповідно до ст.827 Цивільного кодексу України.

Також на підставі договору №251/4/2/07/8 від 27.03.2007 року про закупівлю послуг з харчування, укладеного Міністерством Оборони України в особі заступника Міністра Оборони України Терещенко В.І., який діє на підставі довіреності Міністерства Оборони України від 09.01.2007 року № 220/26/Д та в особі директора Дмитровича Олександра Анатолійовича, відповідно до рішення тендерного комітету Замовника проводиться харчування з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року ТОВ „Візит”.

В договорі № 251/4/2/07/8 від 27.03.2007 року про передачу майна нічого не обумовлено.

Зазначені факти, викладені в акті ревізії, стали підставою для вимог Позивача до Відповідача: врегулювати питання використання державного майна, наданого безоплатно без оформлення договірних відносин з ЗВТ „Хутровик та ТОВ „Візит", які рахуються на балансі в/чА4302 на суму 36158 грн.

Як зазначено вище, згідно п.7 ст.10 Закону №2939:

«Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право:

7) пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;

Разом з тим, в акті ревізії, який став безпосередньою підставою направлення Відповідачу листа з вимогами, стосовно вищевказаного майна відсутнє зазначення жодного Кодексу чи Закону, який в даному випадку порушено Відповідачем.

Єдине про що зазначено в акті перевірки, що відповідно до п.п.7,8 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженого постановою КМУ від 04.10.1995р. за №786, втрата доходів до Державного бюджету за оренду нерухомого майна (будівлі) за 8 місяців складає 12411 грн.

Ухвалою суду від 19.11.07р. від Позивача витребовувалося письмове пояснення: які норми Законів України чи інших нормативних актів порушено Відповідачем при взаємовідносинах з ЗВП “Хутровик” та ТОВ “Візит”та які норми чинного законодавства передбачають заборону передачі у безоплатне користування державне майно.

Згідно листа КРВ в Козелецькому районі від 29.11.07р., діючим законодавством, яке передбачає строкове платне користування державним майном на умовах оренди є Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992р. та постанова КМУ від 04.10.1995р. за №786 "Про методику розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна"

Ухвалою суду від 03.12.07р. від Позивача витребовувалося письмове пояснення: які саме статті Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992р. та постанови КМУ від 04.10.1995р. за №786 "Про методику розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна" порушено Відповідачем при взаємовідносинах з ЗВП “Хутровик”та ТОВ “Візит”та чи ці статті передбачають заборону передачі у безоплатне користування державне майно.

На дану вимогу відповіді Позивачем суду надано не було, проте в судовому засіданні 10.01.08р. представник Позивача заявив, що Відповідачем було порушено ч.3 ст.21 Бюджетного кодексу України, згідно якої бюджетна установа не має права здійснювати запозичення у будь-якій формі або надавати за рахунок бюджетних коштів позички юридичним та фізичним особам, крім випадків, передбачених законом про Державний бюджет України.

Разом з тим, безпосередньо в акті ревізії не зазначено про порушення Відповідачем ні Бюджетного кодексу України, ні Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Крім того, ч.3 ст.21 Бюджетного кодексу України забороняє надавати позички за рахунок бюджетних коштів, а в даному випадку передавалися не кошти, а майно.

При цьому, зазначення в акті ревізії, що на підставі п.2.2 Договору №25/4/2/06/31 від 12.07.2006 року Замовник через представника замовника надає Виконавцю (ЗВП „Хутровик” м. Біла Церква) будівлю військової частини балансовою вартістю 310284,00 грн. та майно, технологічне обладнання та столово-кухонний посуд балансовою вартістю в сумі 36158,00 грн. в тимчасове використання, не відповідає точному тексту даного пункту Договору яким передбачено, що для організації надання послуг представники Замовника, за погодженням з Виконавцем забезпечують його своїм майном відповідно до гл.60 Цивільного кодексу України. Майно надається у робочому стані за списком, відображеним в акті прийому-передачі зі складанням акті якісного стану та відомості дефекації на майно, як це потребує розрахунком амортизаційних відрахувань із визначенням залишкової вартості.

Тобто, безпосередньо в Договорі, і, зокрема, в підпункті 2.2. не зазначено, яке майно передається Виконавцю.

Проте, з акту ревізії не вбачається, на підставі яких документів ревізори дійшли висновку про передачу саме будівлі військової частини балансовою вартістю 310284,00грн. та майна, технологічного обладнання та столово-кухонного посуду балансовою вартістю в сумі 36158,00 грн.

Також суд враховує, що спеціальними Законами стосовно майна Збройних Сил України, які підлягають першочерговому застосуванню до спірних відносин, є не Бюджетний кодекс України та Закон України "Про оренду державного та комунального майна", а Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України»від 21 вересня 1999 року N1075-XIV та Закон України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України»від 21 вересня 1999 року N1076-XIV, аналіз яких також відсутній у акті ревізії.

Так, згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України», військові частини можуть передавати без шкоди бойовій та мобілізаційній готовності закріплене за ними рухоме та нерухоме військове майно в оренду юридичним і фізичним особам. Проте, не визначено саме обов`язковості передачі майна в користування лише шляхом укладення договору оренди.

Крім того, суд відмічає наступне.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України»:

«Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Відповідно до ст.3 даного Закону:

«Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.»

Згідно п.15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000р. N1225:

«Порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників.»

Як вбачається з Договору №25/4/2/06/31 від 12.07.2006 року та Договору №251/4/2/07/8 від 27.03.2007 року про закупівлю послуг з харчування, вони укладені не військовою частиною А4302, а Міністерством Оборони України в особі заступника Міністра Оборони України Терещенко В.І. Аналогічно Міноборони проводило і попередні укладенню договорів тендери.

Як вбачається з пояснень представників Відповідача та наданих копій документів, командирам частин вже декілька років заборонено як самостійно приймати рішення про передачу майна в оренду, так і самостійно укладати договори оренди майна.

І в даному випадку ними виконувалися вказівки та Договори, укладені Міністерством оборони України.

Ухвалами суду від 19.11.07р. та 03.12.07р. від Позивача витребовувалося письмове пояснення: чому в частині врегулювання питання використання державного майна, наданого ЗВП “Хутровик”та ТОВ “Візит”, відповідати має Відповідач, якщо згідно акту перевірки договори про закупівлю послуг харчування від 12.07.06р. та 27.03.07р. укладало Міністерство оборони України, а не Відповідач, про що і зазначено в пояснення т.в.п. командира, і з врахуванням цього: як саме Відповідач має врегулювання питання використання державного майна, наданого ЗВП “Хутровик”та ТОВ “Візит”, на суму 36158 грн., які в цій частині дії суд має зобов`язати вчинити Відповідача та стосовно якого конкретно державного майна.

Разом з тим, належної обґрунтованої фактичними та нормативними підставами відповіді на дані питання Позивачем не надано.

Згідно донесення Відповідача №99 від 28.07.07р. стосовно акту ревізії, надісланого КРВ в Козелецькому районі, до директора Департаменту з правової роботи Міністерства оборони України було надіслано листа про врегулювання питання використання державного майна, наданого безоплатно ЗВТ „Хутровик та ТОВ „Візит" (вих. №933 від 20.07.07р.).

Посилання Позивача на договори безпроцентної цільової позики від 26.09.06р. та від 01.04.07р., укладені з Виконавцями безпосередньо військовою частиною А4302, судом не приймаються з наступних підстав.

По-перше, дані договори взагалі не перевірялися та не оцінювалися під час ревізії, оскільки, згідно пояснень представника Позивача, їх під час ревізії Відповідач не надавав.

По-друге, з пунктів 2.1. обох цих договорів вбачається, що метою їх укладення було знову ж таки забезпечення виконання вищевказаних договорів, укладених Міністерством оборони України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що Позивачем не доведено як порушення Відповідачем чинного законодавства в тому, що майно було передано в користування безоплатно, так і факту, що така передача стала наслідком дій саме військової частини А4302, а не Міністерства оборони України, і саме Відповідач має в даному випадку відповідати та усувати виявлені порушення, а тому позов в частині зобов`язання Відповідача врегулювати питання використання державного майна, наданого безоплатно без оформлення договірних відносин з ЗВТ „Хутровик та ТОВ „Візит", які рахуються на балансі в/чА4302 на суму 36158 грн., задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.71, 94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. У позові відмовити повністю.

2. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

3. Дана Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Дана Постанова після набрання законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Постанова виготовлена в повному обсязі та підписана 12.01.08р.

Суддя                                                     І.В. Кушнір