ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.02.08 Справа № 11/14

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.Б.

По справі:

За позовом Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями “Сантрейд” , м.Київ

До відповідача Приватного підприємства “Леся”, м. Золочів Львівської області.

Про стягнення 49123,69грн.

Представники:

Від позивача Мошура Т.В. –предст.довіреність №10-2008/legal від 06.02.2008р.

Від відповідача не з”явився

На розгляд господарського суду Львівської області Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями “Сантрейд” заявлено позовну вимогу про стягнення із Приватного підприємства “Леся” 49123,69грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 18.01.2008року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 07.02.2008року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та настоює на його задоволенні з наступних підстав:

Між ДП “Сантрейд” та ПП “Леся” укладено договори купівлі-продажу №ТОР5-Е014.Я від 21.03.2006р. та №ТОР5-Е031.П від 27.03.2006р. На виконання умов договорів позивач поставив товар, а саме, ячмінь та пшеницю. Відповідач в порушення умов договорів не провів повний розрахунок за поставлений товар, в результаті чого у ПП “Леся” перед ДП “Сантрейд” виникла заборгованість в сумі 33096,69грн.

В судове засідання представник відповідача не з»явився, будь-яких пояснень на вимогу суду по суті заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги по суті не оспорив, вимоги ухвал суду не виконав, хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В судовому засіданні 07.02.2008р. судом проголошено вступну і резолютивну частину рішення. Рішення виготовлене та підписане в повному обсязі 07.02.2008р.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Дочірнім підприємством “Сантрейд” (позивач) та Приватним підприємством “Леся” (відповідач) було укладено договори купівлі-продажу ячменю №ТОР5-Е014.Я (договір-1) від 21.03.2006р. та пшениці №ТОР5-Е031.П від 27.03.2006р. (договір-2).

Відповідно до п.1.1 Договору-1 позивач (продавець) зобов»язується продати та поставити, відповідач (покупець) оплатити і прийняти ячмінь 3-го класу, врожаю 2005р. (товар) насипом, у відповідності до умов договору.

Відповідно до п.1.1 Договору-2 позивач (продавець) зобов»язується продати та поставити, відповідач (покупець) оплатити і прийняти пшеницю 6-го класу, врожаю 2005р. (товар) насипом, у відповідності до умов договору.

На виконання умов договорів позивач передав у власність відповідача а відповідач прийняв товар в кількості та асортименті відповідно до видаткових товарних накладних: № 64/1/В від 22.03.2006р. на суму 21272,40грн., № 88/W від 30.03.2006р. на суму 22824,29грн.

Таким чином, позивачем було поставлено на адресу відповідача пшениці та ячменю на загальну суму 44096,69грн.

Той факт, що позивач передав, а відповідач прийняв товар підтверджується вказаними накладними підписаними та завіреними печаткамии сторін, довіреностями та складськими квитанціями, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до умов п.6.1 договорів покупець проводить оплату в українських гривнях шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця на протязі 2 банківських днів з моменту підписання трьохстороннього акту приймання передачі товару Таким чином, кінцеві терміни остаточної оплати за договором-1 закінчилися відповідно 25 березня 2006р. а за договором-2 04.04.2006р.

Відповідач в порушення умов договорів оплату за поставлені пшеницю та ячмінь в повному обсязі не провів.

Позивачем для вирішення питання по сплаті відповідачем вищезазначеної заборгованості направлено на його адресу претензії №407/1 від 10.07.2007р. з вимогою сплати основного боргу та штрафних санкцій. Відповідач на заявлені претензії не відреагував суму боргу не сплатив.

Отже на момент подання позову основна заборгованість відповідача перед позивачем по договору-1 складає 19772,40грн., по договору-2 відповідно складає 13324,29грн. Загальна сума заборгованості складає 33096,69грн., що підтверджується актом звірки розрахунків від 20.12.2007р. який підписаний обома сторонами без зауважень.

Дослідивши подані позивачем матеріали, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне:

п. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов»язання у встановлений договором строк належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статей 526,692 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо ішше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7.2 договорів у випадку несвоєчасної оплати товару покупець зобов”язується сплатити продавцю пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочки оплати.

Позивачем правомірно нараховано пеню яка відповідно до розрахунку за договором-1 складає 1901,69грн. та за договором-2 складає 3867,00грн. Отже загальна сума пені яка підлягаєдо стягнення становить 5768,69грн.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем правомірно нараховано 3% річних які згідно з доданим розрахунком за договором-1 становлять 1040,30грн., та за договором-2 1050,27грн., отже загальна сума 3% річних складає 2090,57грн. Також позивачем нараховано інфляційні збитки які відповідно до розрахунку за договором-1 складають 4257,22грн. та за договором-2 3910,53грн., отже загальна сума інфляційних збитків складає 8167,75грн.

Таким чином загальна сума заборгованості яка підтверджена матеріалами справи та відповідає чинному законодавству складає 49123,69грн.

Судові витрати покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. 193 ГК України ст.ст. 526,625 Цивільного кодексу України ст.ст.43,49,82-84,116 Господарського процесуального кодексу України

суд-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути із Приватного підприємства “Леся”, м. Золочів вул. Ваврика, 4А Львівської області ( р/р 10 в ПЛФ “Кредитбанк” МФО 325365) на користь Дочірнього підприємства Сантрейд”, м.Київ бул. Л.Українки, 26 ( р/р 0496 в ЗАТ “ОТП_банк” МФО 300528) 33096,69грн. основного боргу, 5768,69грн. - пені, 8167,75грн. –інфляційних, 2090,57грн. –3% річних, 491,23грн. державного мита та 118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України

Суддя