СУД
Постанова

Іменем України

11
лютого 2008 року

Справа
№ 2-29/11789-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Прокопанич
Г.К.,

суддів                                                                      Антонової
І.В.,

Котлярової О.Л.,

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
Фонду майна Автономної Республіки Крим на рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 15.11.2007 у справі №
2-29/11789-2007,

за
позовом           Фонду майна Автономної Республіки Крим (вул.
Севастопольська, 17, м.Сімферополь, 95015)

до          ОСОБА_1(АДРЕСА_1, Білогірський р-н, АР Крим, 97624);
(представнику ОСОБА_2: АДРЕСА_2, м. Білогірськ, АР Крим)

про
розірвання договору купівлі-продажу та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя О.І. Башилашвілі) від
15.11.2007 у справі № 2-29/11789-2007 відмовлено у задоволенні позову Фонду
майна Автономної Республіки Крим до ОСОБА_1про розірвання договору
купівлі-продажу та зобов'язання вчинити певні дії.

Не
погодившись з постановленим судовим актом, позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечення
на апеляційну скаргу до суду не надходили.

У
зв'язку з хворобою судді Заплава Л.М. 06.02.2008 за розпорядженням заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду О.А. Латиніна у
складі судової колегії була проведена заміна судді Заплава Л.М. на суддю
Антонову І.В.

У
судовому засіданні 06.02.2008 оголошено перерву до 11.02.2008.

У
судове засідання 11.02.2008 представники сторін не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належним чином.

Оскільки
матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін,
підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За
клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши
справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України судова колегія встановила наступне.

У
травні 2006 року Фонд майна Автономної Республіки Крим звернувся до Білогірського
районного суду Автономної Республіки Крим з позовом до  ОСОБА_1, просив розірвати договір
купівлі-продажу від 21.01.2001 №165 об'єкта незавершеного будівництва
-Лікувального комплексу на 240 місць, розташованого в с.м.т. Зуя, Білогірського
району, укладений між сторонами та зобов'язати відповідача повернути позивачу
зазначений спірний об'єкт, посилаючись на
невиконання відповідачем умов договору щодо завершення будівництва
придбаного об'єкту.

Рішенням
Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 03.08.2006 позов
Фонду майна Автономної Республіки Крим задоволено у повному обсязі.

Ухвалою
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12.04.2007 апеляційну скаргу
ОСОБА_1задоволено, рішення Білогірського районного суду Автономної Республіки
Крим від 03.08.2006 скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою
Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.06.2007 справу
направлено на розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Заперечуючи
проти позову, відповідач посилається на те, що позивачем  у порушення пункту 6.1 договору
купівлі-продажу не здійснені заходи щодо відведення земельної ділянки
несільськогосподарського призначення, на якій розташований об'єкт незавершеного
будівництва, у зв'язку з чим відповідач позбавлений можливості замовити проект
будівництва та здійснювати будівельні роботи.

Оскаржене
рішення мотивоване відсутністю вини відповідача у порушенні ним умов договору.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків
суду обставинам справи, судова колегія
вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а рішення
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно
до статті 27 Закону України „Про приватизацію державного майна” при
приватизації майна державного підприємства як єдиного   майнового
комплексу шляхом його викупу, продажу
на аукціоні, за конкурсом між
продавцем  і  покупцем
укладається відповідний договір купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу
повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації
зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу
чи викупу, щодо завершення будівництва жилих будинків. Включення до договору
інших зобов'язань покупця допускається за згодою сторін.

Згідно
зі статтею 19 Закону України „Про особливості приватизації об'єктів
незавершеного будівництва” обов'язковими умовами приватизації об'єктів
незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, зокрема є: встановлення
строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва; заборона
відчуження об'єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, на якій
розташований цей об'єкт, до завершення будівництва та введення об'єкта в
експлуатацію.

У
разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу
підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець,
з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в
державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі
збитки, завдані невиконанням умов договору.

Як
вбачається з матеріалів справи, 26.01.2001 між Фондом майна Автономної
Республіки Крим (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір
купівлі-продажу № 165 об'єкту незавершеного будівництва -Лікувального комплексу
на 240 місць, що знаходився на балансі Міністерства архітектури та будівельної
політики Автономної республіки Крим, розташованого за адресою: АР Крим,
Білогірський район, с.м.т. Зуя (том 1, а.с. 9-10).

02.03.2001
сторони підписали акт прийому-передачі об'єкта незавершеного будівництва (том
1,  а.с. 12).

Відповідно
до пункту 5.1 договору купівлі-продажу від 26.01.2001, відповідач зобов'язався
завершити будівництво до 2004 року.

Відповідно
до додаткової угоди від 11.02.2004 до договору купівлі-продажу строк закінчення
будівництва продовжено до 01.01.2006.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач
не передав відповідачу документацію про відведення земельної ділянки під об'єкт
та не виконав свій обов'язок з передачі відповідачеві проекту відведення
земельної ділянки, чим порушив пункти 4.1., 6.1 договору купівлі-продажу щодо
сприяння у переоформленні документів на право користування земельною ділянкою.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в пункті 1 постанови
від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення  є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив
справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності -на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту
законодавства України.

На
думку колегії оскаржене рішення зазначеним вимогам не відповідає з огляду на
наступне.

Пунктом
4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що
Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до
тих прав і обов'язків, що  виникли  або
продовжують  існувати після
набрання ним чинності.

Правовідносини
сторін виникли до 01.01.2004 та продовжуються після зазначеної дати, тому
застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України.

Відповідно
до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння  відмова
від  зобов'язання  або одностороння зміна його умов  не
допускається,  якщо  інше не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору
та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що
звичайно ставляться.

Статтею
503 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом
11.3 спірного договору купівлі-продажу встановлено, що у разі невиконання
однієї із сторін умов цього договору він може бути розірваний за рішенням суду
за вимогами іншої сторони.

Стаття
611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема,
розірвання договору.

Правові
наслідки розірвання договору визначені статтею 653 Цивільного кодексу України.

Пунктом
5 статті 27 Закону України „Про приватизацію державного майна” передбачено, що
на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або
визнано недійсним за рішенням суду у разі невиконання іншою стороною
зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Статтею
3 Закону України „Про особливості приватизації об'єктів незавершеного
будівництва” передбачено, що покупці об'єктів
незавершеного  будівництва  можуть придбати разом з  об'єктами
незавершеного  будівництва  земельні ділянки, відведені в установленому
порядку під забудову. За  бажанням
покупців земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти незавершеного  будівництва,
надаються  їм у довгострокову
оренду. Земельні  ділянки, що не
підлягають продажу відповідно до Земельного кодексу  України, надаються в довгострокову оренду з
правом першочергового їх  придбання
орендарем у разі зняття заборони на приватизацію зазначених ділянок.

Пунктом
4.3 договору купівлі-продажу від 26.01.2001 передбачений обов'язок покупця
вирішувати питання про передачу відведеної для будівництва «Об'єкту»земельної
ділянки у користування або її приватизації.

Одночасно
пунктом 6.1 договору встановлено, що у разі необхідності Фонд майна Автономної
Республіки Крим зобов'язаний сприяти покупцю у переоформлені документів на
право користування земельною ділянкою.

Згідно
зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідачем
не надано суду доказів звернення до Фонду майна Автономної Республіки Крим з
проханням сприяти у оформленні документів на право користування земельною
ділянкою та порушення позивачем пункту 6.1 договору.

Крім
того, у разі неможливості завершення будівництва у встановлені строки за
наявності відповідних обґрунтувань строки завершення будівництва можуть бути
змінені за рішенням органу місцевого самоврядування та органу приватизації, про
що укладається додаткова угода (стаття 19 Закону України "Про особливості
приватизації об'єктів незавершеного будівництва" та Положення про внесення
змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 29.10.1998 № 2041).

Доказів
продовження у встановленому порядку строків завершення будівництва відповідачем
суду не надано, з огляду на що підстави для відмови у задоволенні позовних
вимог Фонду майна Автономної Республіки Крим відсутні.

Зазначена
правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від
24.01.2008 у справі № 2-13/9066-2007.

За
таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як
постановлене з порушенням норм матеріального права з прийняттям нового про  задоволення позовних вимог Фонду майна
Автономної Республіки Крим про розірвання договору купівлі-продажу.

Оскільки
судом встановлено, що 26.01.2001 між Фондом майна Автономної Республіки
Крим та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу № 165, розірванню
підлягає саме договір від 26.01.2001.

Керуючись
статтями 101, 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Фонду майна Автономної Республіки Крим задовольнити.

2.
Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.11.2007 у справі
№ 2-29/11789-2007 скасувати.

3.
Позов Фонду майна Автономної Республіки
Крим     до          ОСОБА_1 про розірвання договору
купівлі-продажу та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Розірвати
договір купівлі-продажу № 165 від 26.01.2001 об'єкта незавершеного будівництва
- Лікувального комплексу на 240 місць, розташованого у с.м.т. Зуя Білогірського
району, укладений між Фондом майна Автономної Республіки Крим (вул.
Севастопольська, 17, м.Сімферополь, 95015)
та          ОСОБА_1  (АДРЕСА_1, Білогірський р-н, АР Крим, 97624).

Зобов'язати  ОСОБА_1(АДРЕСА_1, Білогірський р-н, АР Крим,
97624) повернути Фонду майна Автономної Республіки Крим (вул. Севастопольська,
17, м.Сімферополь, 95015) об'єкт незавершеного будівництва - Лікувальний
комплекс на 240 місць, розташований у с.м.т. Зуя Білогірського району.

4.
Доручити господарському суду Автономної Республіки Крим видати наказ.

Головуючий
суддя
Г.К. Прокопанич

Судді
І.В. Антонова

О.Л.
Котлярова