ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2008 Справа № 3/308-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В..

при секретарі : Гунченко Ю.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Козак Т.В., довіреність №111 від 27.05.08;

від відповідача : Мележик О.О., довіреність №б/н від 20.12.07

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго”” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.07р. у справі № 3/308-07

за позовом відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго””, м.Дніпропетровськ

до відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м.Павлоград

про стягнення 14 438грн.09коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2007р. у справі №3/308-07 (суддя С.Г.Юзіков) відкритому акціонерному товариству “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго” (далі - ВАТ”ЕК”Дніпрообленерго””) відмовлено в задоволенні позову про стягнення з ВАТ”Павлоградвугілля” 14 438грн.09коп. вартості недоврахованої електроенергії;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з пропуску позивачем строку позовної давності для стягнення вказаної суми, оскільки такий строк повинен обчислюватися з моменту, коли позивач дізнався про порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, тобто з дня складання актів про порушення, а також з того, що в установлений ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” строк позивач не подав письмової заяви до господарського суду Дніпропетровської області з вимогами до відповідача у справі про банкрутство останнього у зв”язку з чим такі вимоги вважаються погашеними;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ВАТ”ЕК”Дніпрообленерго”” подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що перебіг позовної давності за актами про порушення Правил користування електроенергією почався в жовтні 2006 року коли відбулося відновлення в бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості за спірними актами на підставі рішень судів, які набрали законної сили, а отже загальний трирічний строк позовної давності не пропущено, про те, що, вимоги ВАТ”ЕК”Дніпрообленерго”” до відповідача виникли після порушення справи про його банкрутство (11.01.2005р.), у зв”язку з чим є не кредиторськими, а поточними;

-відповідач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

В порядку, встановленому ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалася перерва до 14. та до 16.10.2008р.

16.10.2008р. представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2001р. ВАТ”ЕК”Дніпрообленерго”” (енергопостачальником) та державним відкритим акціонерним товариством “Шахта”Західно-Донбаська””(споживачем) укладено договір №492/01(53-Ц), предметом якого є постачання і передача електроенергії енергопостачальником та оплата її споживачем.

01.07., 24.09. та 01.11.2003р. посадовими особами ВАТ”ЕК”Дніпрообленерго”” складені акти-протоколи №№00032278, 00032324, 00032331.

Вказаними актами зафіксовані порушення шахтою “Західно-Донбаська” п.п.3.6, 3.7 договору та п.4.2 Правил користування електричною енергією, які полягають у безобліковому споживанні електроенергії в житловому будинку по вул. Курській, 2а в м.Терновка.

Загальна вартість недоврахованої електроенергії становить 14 438грн.09коп.

Для оплати цієї вартості позивачем виставлені відповідачу рахунки №2154 від 31.08.2003р., №2336 від 30.09.2003р. та №2675 від 31.10.2003р.

Згідно з переліченими рахунками відповідачу було запропоновано також сплатити і вартість спожитої у відповідні періоди активної електроенергії.

Дані рахунки вручені відповідачу 09.09., 08.10 та 10.11.2003р., що підтверджується реєстром виданих рахунків з активної електроенергії (т.1, а.с.10).

Відповідно до п.7.31 Правил користування електричною енергією в редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики від 22.08.2002р. №928 у разі виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці оформляється двосторонній акт за встановленою формою.

П.7.32 Правил встановлено, що на підставі акта порушень, погодженого споживачем, уповноваженими представниками постачальника електричної енергії за регульованим тарифом визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та/або сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Одночасно слід зазначити, що згідно з ст.165 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, якщо строк виконання зобов’язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час.

Боржник повинен виконати таке зобов’язання в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги кредитором, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із закону, договору або із змісту зобов’язання.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм зобов’язання по оплаті рахунків виставлених позивачем в частині вартості недоврахованої електроенергії, мали бути виконані відповідачем до 16.09., 15.10. та 17.11.2003р.

Ч.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Ст.257 названого Кодексу встановлена загальна позовна давність у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У даному випадку, про порушення свого права стосовно неоплати обсягу та вартості недоврахованої електроенергії позивач мав довідатися безпосередньо по закінченню семиденного строку від дня вручення відповідачу відповідних рахунків, тобто 17.09., 16.10. та 18.11.2003р.

Отже, на момент звернення до господарського суду з заявою про стягнення з відповідача зазначеної вартості електроенергії трирічний строк позовної давності позивачем пропущено.

Згідно з ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене в задоволенні позову слід відмовити.

У цьому зв”язку підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Посилання скаржника на те, що про порушення свого права товариство дізналося лише в жовтні 2006р. під час відновлення в бухгалтерському обліку грошових сум по актах про порушення Правил користування електроенергією і на обчислення строку позовної давності саме зазначеного моменту колегією суддів визнані безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, таке відновлення здійснено на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2006р. у справі №9/372 і даною постановою встановлено факт необґрунтованого зарахування частини отриманих за активну електроенергію коштів в рахунок оплати недоврахованої електроенергії в сумі 14 438грн. згідно з актами про порушення, що не може бути підставою для початку перебігу строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

ПОСТАНОВИВ :

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.07р. у справі № 3/308-07 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.А.Сизько

Суддя І.В.Тищик