ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2008 р.

Справа № 10/4932

За позовом Дочірнього підприємства Хмельницької облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод" м. Дунаївці

до Приватного підприємства "Провінтерн" с. Маків Дунаєвецького району

про стягнення 4348,80 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Дзекар М.М.-за довіреністю №27/09 від 27.09.2007р.

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 4348,80грн. заборгованості, яка виникла в зв'язку із неналежними виконанням відповідачем умов договору про постачання продукції від 02.04.06р., посилаючись на вимоги ст.ст. 216,229 Господарського кодексу України.

Повноважний представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, посилаючись на докази подані в обґрунтування позову.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, причини неявки не повідомив, письмового відзиву на позов з документальним обґрунтуванням , доказів про сплату заборгованості суду не надав, позовні вимоги не оспорив, своїм процесуальним правом не скористався.

Оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважає за можливе згідно ст. 75 ГПК України розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Між "Дунаєвецьким плодоконсервним заводом" м. Дунаєвці ( Продавець) та Приватним підприємством "Провінтерн" , с. Маків Дунаєвецького району ( Покупець) 12.04.2006р. укладено договір , відповідно до якого продавець зобов'язується продати продукцію, що вказана у специфікації, а покупець забезпечити приймання та оплату продукції в асортименті, кількості, у терміни і за цінами, згідно специфікації. на загальну суму 4348,80 грн. ( п.1.1. договору).

На виконання умов договору, позивач згідно рахунку-фактури №26 від 12.04.2006р., через представника за дорученням ЯКФ 318307 від 12.04.2006р. Дудченко А.Б. відвантажив відповідачу продукцію на суму 4348,80 грн..

Відповідно до п.п. 3.3., 3.4. договору відповідач зобов'язувався розрахуватись з позивачем на протязі 10 банківських днів шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача або готівкою.

Відповідач взяті на себе договірні зобов'язання щодо оплати отриманого товару не виконав.

Позивач направив відповідачу претензію №96 від 20.06.2006р. з вимогою оплатити отриманий товар. Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідачем заборгованість в сумі 4348,80грн. в добровільному порядку не сплачена, позивач звернувся до суду з позовною про її стягнення.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст.т.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст.ст.526,527 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається ( ст. 525 ЦК України).

Відповідно до п.1,2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач взятих на себе зобов'язань по оплаті отриманого товару на загальну суму 4348,80грн. не виконав. Доказів, які б спростовували твердження позивача та доказів про сплату заборгованості суду не подано.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи приписи ст. 33 ГПК України, в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку що позовні вимоги про стягнення 4348,80грн. боргу є обґрунтованими, підтвердженими належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позовних вимог та неправомірні дії відповідача, що зумовили звернення позивача до суду, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-84, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Дочірнього підприємства Хмельницької облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод" м. Дунаєвці до Приватного підприємства "Провінтерн" с. Маків Дунаєвецький район про стягнення 4348,80 грн. задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства "Провінтерн" с. Маків Дунаєвецький район Хмельницька область вул. Квітнева, 24 ( код 70) на користь Дочірнього підприємства Хмельницької облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод" ст. Дунаєвці вул. Першотравнева, 2 (код 01729660) 4348,80 грн. (чотири тисячі триста сорок вісім гривень) заборгованості, 102 грн. (сто дві гривні) державного мита, 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя

Віддрук 3 прим.1-до справи 2-позивачу3-відповідачу