ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.10.08р.

Справа № 9/274-08(5/494-07)

За позовом Міського комунального виробничого підприємства "Дніпроводоканал" м. Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства "Дніпрошина" м. Дніпропетровськ

про стягнення 4823148 грн. 25 коп.

Суддя Подобєд І.М.

При секретарі судового засідання –спеціаліст Бобир Ю.В.

Представники:

Від позивача – Христова Т.О. – юрисконсульт, довіреність від 05.10.07р. № 19/28-06

Від відповідача - Сердюк О.К.- нач. юрвідділу, довіреність від 08.10.07р.

СУТЬ СПОРУ:

МКВП „Дніпроводоканал” звернулось у вересні 2007 року із позовом до ВАТ „Дніпрошина”, в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 4823148,25 грн. заборгованості за наданні послуги водопостачання та водовідведення станом на 01.07.2007р., у тому числі: 3370295,76 грн., 850994,01 грн. пені, 121400,59 грн. –3% річних, 480457,89 грн. величини інфляції. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю не виконаних Відповідачем зобов’язань за договором №0703 від 09.08.2004р.

Заявою від 08.02.08р. Позивач, у зв’язку із збільшенням періоду, протягом якого надавалися Відповідачу послуги водопостачання та водовідведення, збільшив позовні вимоги та просить стягнути з Відповідача на свою користь 5928247,88 грн., у тому числі: 4034960,26 грн. –основного боргу, 850994,01 грн. –пені, 185422,77 грн. –3% річних, 856870,84 грн. –величина інфляції. Вказує у додаткових поясненнях від 22.07.08р., що в процесі проведення звірки між сторонами були звірені обсяги наданих послуг, у зв’язку із чим сума основного боргу Відповідача за послуги водопостачання та водовідведення за період січень 2005 року –січень 2008 року складає 3908761,31 грн., із якої Відповідач шляхом звернення із заявами про зарахування зустрічних позовних вимог від 31.01.08р. на суму 2833607,51 грн. та від 18.03.08р. на суму 177999,53 грн. фактично визнав свою заборгованість у розмірі 3011607,04 грн.

29.07.08р. Позивачем подана до суду заява про збільшення позовних вимог, яка була повернута без розгляду ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.08р. у цій справі на підставі п.6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач позовні вимоги не визнає. Вказує, що отримав від Позивача лише рахунки за січень-червень 2005 року та червень-липень 2006 року, які повністю оплатив у сумі 1359824,41 грн. Вважає, що Позивач не надав доказів, які б доводили виставлення Відповідачу інших рахунків за надані послуги та виникнення підстав для проведення розрахунків Відповідача з Позивачем за такими рахунками, що вказує на недоведеність твердження Позивача про порушення Відповідачем зобов’язань за договором на надання послуг водопостачання та водовідведення №0703 від 09.08.2004р. Вважає припиненими свої зобов’язання з оплати за поставлену воду та надані послуги водовідведення в результаті проведених взаємозаліків у січні 2008 року та у березні 2008 року на загальну суму 3761347,81 грн.

В доповненнях до відзиву від 24.07.08р. та від 24.09.08р. Відповідач частково погодився із здійсненими Позивачем нарахуваннями за прострочення платежів та визнав заборгованість у розмірі 862,80 грн. основного боргу, 32869,14 грн. інфляційних та 11983,29 грн. трьох відсотків річних, а всього –45715,23 грн. В іншій частині позову просить відмовити за безпідставністю цих вимог.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 16.09.08р. до 22.09.08р., до 24.09.08р., до 03.10.08р. та до 06.10.08р.

В судовому засіданні 06.10.08р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, господарський суд -

встановив:

Між Державним комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м.Дніпропетровська (Водоканал) та Відповідачем - Відкритим акціонерним товариством „Дніпрошина” (Абонент) був укладений договір № 0703 від 09.08.2004р. “на надання послуг водопостачання та водовідведення” на об’єкти Відповідача зі строком дії до 21.09.2005р., який відповідно до пунктів 9.1 і 9.2, продовжує свою дію на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про наміри внести до нього зміни, доповнення або про відмову від цього договору.

Під час укладення вказаного договору сторони зобов’язались керуватися діючими Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, Правилами приймання виробничих стічних вод в міську систему каналізації, рішеннями міської Ради народних депутатів і іншими діючими нормативними актами.

Згідно з рішенням міськвиконкому №1976 від 17.07.2003 року Державне комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Дніпропетровська було перейменовано на Міське комунальне виробниче підприємство “Дніпроводоканал” (надалі - Позивач), внаслідок чого Позивач є правонаступником Державного комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Дніпропетровська у спірних правовідносинах.

Згідно з умовами вказаного договору Позивач зобов’язався надавати Відповідачу послуги водопостачання та водовідведення, а Відповідач зі своєї сторони зобов’язався здійснювати оплату наданих послуг (пункти 1.1, 4.2.1 договору).

За умовами пункту 2.4 вказаного договору, зняття показів приладів обліку води Відповідача здійснюється не рідше одного разу на місяць представником Позивача.

Згідно з п. 5.1 вказаного договору, розрахунки за надані послуги здійснюються у відповідності з чинним законодавством України на підставі рахунків за затвердженими відповідним органом тарифами. В разі зміни тарифів, діючих на момент договору, оплата Відповідачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами без зміни інших умов цього договору.

Згідно з п. 5.3 вказаного договору, сторонами встановлений розрахунковий період оплати водопостачання і водовідведення –один календарний місяць та встановлено, що Відповідач зобов’язаний сплатити надані послуги до 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

У відповідності з п. 6.2 вказаного договору, Відповідач зобов’язаний у випадку прострочення платежів після 11 числа розрахункового місяця сплатити пеню у розмірі 1% суми, яка підлягає оплаті за кожний день прострочення шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок.

Як вказує Позивач, Відповідач неналежним чином виконував зобов’язання за вказаним договором в частині оплати за спожиті послуги, внаслідок чого станом на 01.02.2008р. має перед Позивачем заборгованість у сумі 4034960,26 грн. –основний борг, а у зв’язку із допущеною Відповідачем прострочкою грошових зобов’язань Позивачем, у відповідності з п. 6.2 вказаного договору, була додатково нарахована Відповідачу пеня у розмірі 850994,01 грн. за період з 11.11.06р. по 10.05.07р. та, у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, за час прострочення з 01.07.07р. по 31.01.08р. нараховано 3% річних у сумі 185422,77 грн. та величина інфляції –480457,89 грн. за період з вересня по грудень 2007 року включно.

Проте позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача зазначених грошових коштів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, іншого правового акту, договору.

Відповідно до змісту пункту 5.1 договору №0703 від 09.08.2004 року розрахунки за надані послуги здійснюються згідно із діючим законодавством України на підставі рахунків по затвердженим відповідним органом тарифам.

Згідно із пунктами 2.1 та 2.4 договору №0703 від 09.08.2004 року, кількість використаної абонентом води та скидів визначається за показами повірених та опломбованих приладів обліку споживання води та скидів, а зняття показів приладів обліку споживання води абонента здійснюється один раз на місяць представником водоканалу.

Як передбачено пунктом 12.5 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 року №65 (в подальшому –Правила), дотримання яких згідно із пунктом 1.2. цих Правил є обов’язковим для всіх осіб, підприємств, установ, організацій, що користуються комунальними водопроводами і каналізаціями, незалежно від їх відомчої належності і форми власності та водоканалу, рахунки за воду складаються згідно з цими Правилами на підставі тарифів, що діють у даній місцевості або населеному пункті, рахунок вручається абонентові або пересилається поштою.

Пунктом 12.9 названих Правил встановлено, що рахунки або інші платіжні документи за воду підлягають оплаті абонентами у триденний строк після їх подачі Водоканалом. Відлік зазначених строків починається з наступного дня після вручення рахунку чи пред’явлення в банк платіжних документів.

За приписами ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, за вищенаведених обставин, із яких видно, що Відповідач не мав можливості та не повинен за умовами договору самостійно обраховувати вартість наданих йому послуг водопостачання та водовідведення, обов'язковою підставою для розрахунків між Позивачем та Відповідачем за надані послуги за умовами Правил та зазначеного договору є рахунки Позивача, що містять обсяги наданих послуг, тарифи за ці послуги та їх загальну вартість до оплати. Строк оплати Відповідачем кожного рахунку Позивача становить три дні та починається з наступного дня після вручення Позивачем рахунку Відповідачу.

Як вбачається із поданих до матеріалів справи документальних доказів, на протязі 2005-2006 років Відповідач отримав від Позивача 10 рахунків на оплату за послуги з водопостачання та водовідведення, що були надані в наступних місяцях:

- грудень 2004 року (рахунок №4995 отриманий 27 січня 2005 року) на суму 169 415,47грн.;

- січень 2005 року (рахунки №14837, 14838 отримані 16 лютого 2005 року) на суму 153 327,75грн.;

- лютий 2005 року (рахунки №24729, №24730 отримані 18.03.2005 року) на суму 175 677,29грн.;

- березень 2005 року (рахунки №34750, №34751, 34752 отримані 28.04.2005 року) на суму 178 686,31 грн.;

- квітень 2005 року (рахунки №44553, №44554, №44555 отримані 30.05.2005 року) на суму 147 060,44 грн.;

- травень 2005 року (рахунки №54584, №54585, №54586, 54587 отримані 30.06.2005 року) на суму 176 047,28 грн.;

- вересень 2005 року (рахунки №94689, №94690, №94691 отримані 31.10.2005 року) на суму 144 854,49 грн.;

- травень 2006 року (рахунки №53567, №53568, №53569 отримані 30.06.2006 року) на суму 115 780,95 грн.;

- червень 2006 року (рахунки № 63899, №63900, №63901 отримані 27.07.2006 року) на суму 136 056,31 грн.;

- серпень 2006 року (рахунок № 500179 отриманий 29.09.2006 року) на суму 100240,16грн.

Через 3 дня після отриманням вказаних рахунків на оплату у Відповідача виникло зобов’язання з оплати послуг, наданих Позивачем у вищезазначених місяцях, в розмірі 1 497 146,45 гривень, за які Відповідач здійснив розрахунок на суму 1 497 146,45 грн., та передплатив 9 228,66 грн., тобто загалом сплатив 1 506 375,11 грн. (заліки та грошові оплати), що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків між Позивачем та Відповідачем за договором №0703 від 09.08.2004р., матеріалами справи та не заперечується Позивачем.

Як свідчить листування між підприємствами, яке надане до матеріалів даної справи, Позивач неодноразово направляв на розгляд Відповідачу акти звіряння взаємних розрахунків. При цьому лише 24.10.2007 року Відповідач отримав рахунок №187538 на оплату послуг, наданих Позивачем у серпні 2007 року, на суму 104967,01 грн., а рахунки на оплату послуг водопостачання та водовідведення, наданих в червні, липні, серпні, жовтні, листопаді, грудні 2005 року, січні-квітні, липні, вересні-грудні 2006 року, січні-липні 2007 року, були вручені Відповідачу лише 08.01.2008 року разом з листом Позивача №10305/9-16 від 21.12.2007 року.

Таким чином, в силу ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, по закінченню триденного строку з моменту отримання Відповідачем кожного із наведених рахунків у Позивача виникало право вимоги до Відповідача з оплати послуг водопостачання та водовідведення у розмірі 104 967,01 грн. та у розмірі 2 900 640,03 грн. на підставі договору №0703 від 09.08.04р. та рахунків, отриманих 08.01.08р, на оплату послуг, наданих в наступних періодах:

червень 2005 року –184 601,86 грн. (рахунки №64751, 64752, 64753, 64754);

липень 2005 року –174 975,71 грн.; (рахунки №74834, 74835, 74836);

серпень 2005 року –175 409, 00 грн. (рахунки №84832, 84833, 84834);

жовтень 2005 року –142 517,23 грн. (рахунки №104595, 104596,104597);

листопад 2005 року –166 418,69 грн. (рахунки №114406, 14407, 114408);

грудень 2005 року –161 859,05 грн. (рахунки №4469, 4470, 4471);

січень 2006 року –150 756,45 грн. (рахунки №14080, 14081, 14082);

лютий 2006 року –152 936,29 грн. (рахунки № 23681, 23682, 23683);

березень 2006 року –169 433,78 грн. (рахунки №33479, 33480, 33481);

квітень 2006 року –160 831,49 грн. (рахунки №43399, 43400, 43401);

липень 2006 року –116 986,96 грн. (рахунки №74195, 74196, 74197);

вересень 2006 року –151921,82 грн. (рахунок №96797 від 31 жовтня 2006 року);

жовтень 2006 року –138 503,94 грн. (рахунок №104757 від 30 листопада 2006 року);

листопад 2006 року - 102 370,73 грн. (рахунок №112238 від 31 грудня 2006 року);

грудень 2006 року –116 448,11 грн. (рахунок №119398 від 31 січня 2007 року);

січень 2007 року –108 461,76 грн. (рахунок №124505 від 23 лютого 2007 року);

лютий 2007 року –124 664,15 грн. (рахунок №136650 від 26 березня 2007 року);

березень 2007 року –124 052,41 грн. (рахунок № 146281 від 20 квітня 2007 року);

квітень 2007 року –150 957,98 грн. (рахунок №153863 від 24 травня 2007 року);

травень 2007 року –24 724,06 грн. (рахунок №162905 від 22 червня 2007 року);

червень 2007 року –44 787,37 грн. (рахунок №171609 від 25 липня 2007 року);

липень 2007 року –57 021,19 грн. (рахунок №179588 від 31 серпня 2007 року).

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За правилами встановленими ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається із матеріалів справи беззаперечним доказом вручення Відповідачу рахунків на оплату послуг водопостачання та водовідведення, наданих вересні-грудні 2007 року на загальну суму 764 969,43 грн., слід вважати лист Позивача № 6117/916 від 28.07.2008 року, що був отриманий Відповідачем 06.08.2008р.

По закінченню триденного строку з моменту отримання Відповідачем кожного із наведених рахунків у Позивача виникло право вимоги до Відповідача з оплати послуг водопостачання та водовідведення на суму 764 969,43 грн. на підставі договору №0703 від 09.08.2004р. та рахунків, отриманих 06.08.2008р., на оплату послуг, наданих в наступних періодах:

- вересень 2007 року –139 656,55 грн. (рахунок №201479 від 31 жовтня 2007 року);

- жовтень 2007 року –178 374,78 грн. (рахунок №211319 від 30 листопада 2007 року);

- листопад 2007 року –189 778,90 грн. (рахунок №220977 від 28 грудня 2007 року);

- грудень 2007 року –257 159,20 грн. (рахунок № 228607 від 31 січня 2008 року);

Отже, як свідчать матеріали справи, відповідно до вимог ст. ст. 34, 33 Господарського процесуального кодексу України, Позивачем не були надані належні докази отримання Відповідачем рахунків про оплату послуг, наданих за договором №0703 від 09.08.04р., раніше вище наведених дат.

На підтвердження своїх заперечень на позов Відповідач зі своєї сторони надав судові рішення та документи про проведення взаємозаліків, які свідчать про наступні обставини.

Рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 29.05.01р. у справі №3/180 за позовом ВАТ „Дніпрошина” до державного комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська встановлено, що за період з 01.04.97р. по 01.08.99р. Державним комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська було безпідставно отримано від ВАТ „Дніпрошина” грошові кошти, майно та проведено взаємозаліки погашення заборгованості на загальну суму 3 280 435,28 грн. У зв’язку з цими обставинами, вказаним рішенням суду з державного комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська було стягнуто на користь ВАТ „Дніпрошина” на підставі статті 469 Цивільного кодексу УРСР 3 280 435,28грн. заборгованості та 32 804,35 грн. держмита.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як зазначалося вище, Позивач є правонаступником Державного комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Дніпропетровська у спірних правовідносинах.

Згідно зі ст. 469 Цивільного кодексу УРСР особа, яка одержала майно за рахунок іншої особи без достатньої підстави, встановленої законом або договором, зобов’язана повернути безпідставно придбане майно цій особі. Такий же обов’язок виникає, коли підстава, на якій придбано майно, згодом відпала. Ці правила поширюються на випадок збереження майна за рахунок іншої особи без достатніх підстав, встановлених законом або договором.

З урахуванням безпідставного отримання та збереження Позивачем грошових коштів у розмірі 3280435,28 грн. між Позивачем та Відповідачем виникло зобов’язання, за яким Позивач був зобов’язаний повернути Відповідачу по цій справі безпідставно одержані грошові кошти у розмірі 3280435,28 грн., а Відповідач має право вимагати від Позивача виконання цього обов’язку.

Грошове зобов’язання Позивача з повернення Відповідачу безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 3280435,28 грн. виникло з моменту, коли Позивач дізнався про володіння цими коштами без достатньої правової підстави, тобто з 29.05.2001р. - дати набрання законної сили рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 29.05.2001 року у справі №3/180 (відповідно до статті 115 Арбітражного процесуального кодексу України в редакції від 17.05.01р).

Як вбачається з ухвали господарського суду Дніпропетровської області у справі №3/180, станом на 11.10.07р. Позивач не повернув Відповідачу безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 3 280 435,28 грн. Вказана ухвала господарського суду була залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.01.08р. та постановою Вищого господарського суду України від 16.04.08р. у справі №3/180.

За таких обставин Відповідач мав право вимоги до Позивача (правонаступника Державного комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська) з повернення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 3 280435,28 грн., що підтверджується вищевказаними рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 29.05.2001 року та ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.07р. у справі №3/180.

Відповідно до частини 2 пункту 4 і пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та частини 2 пункту 4 і пункту 5 розділу ІХ “Прикінцеві положення” Господарського кодексу України до прав і обов’язків сторін, що виникли до 01.01.2004р. та продовжують існувати, та прав і обов’язків сторін, які виникли після 01.01.2004р., мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України і Господарського кодексу України.

Так відповідно до частин 1 і 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За правилами ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Статтею 601 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Керуючись статтями 601 Цивільного кодексу України та 203 Господарського кодексу України, 31.01.08р. та 18.03.08р. Відповідач заявив шляхом направлення відповідних листів на адресу Позивача про зарахування вимог Відповідача з повернення безпідставно отриманих грошових коштів та зустрічних вимог Позивача з оплати послуг водопостачання та водовідведення за договором №0703 від 09.08.04р. у розмірі 2833607,51 грн. та 162770,87 грн. відповідно.

Таким чином, в силу приписів ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України, зобов’язання Відповідача сплатити Позивачу на підставі договору №0703 від 09.08.04р. та рахунків на оплату за послуги водопостачання та водовідведення, надані в червні, липні, серпні, жовтні, листопаді, грудні 2005 року, січні-квітні, липні, вересні-грудні 2006 року, січні-серпні 2007 року, на суму 2 996 378,38 грн. (2833607,51грн. + 162770,87 грн.) та зобов’язання Позивача повернути Відповідачу безпідставно отримані грошові кошти на суму 2 996 378,38 грн. - є припиненими.

Іншим судовим рішенням, а саме рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.08р. у справі №9/229-08 було стягнуто з Позивача на користь Відповідача інфляційні в розмірі 1378429,66 грн. в зв’язку з невиконанням Позивачем зобов’язання з повернення Відповідачу безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 3280435,28 грн.

Керуючись статтями 601 Цивільного кодексу України та 203 Господарського кодексу України, 03.09.08р. Відповідач заявив також шляхом направлення листа на адресу Позивача про зарахування вимог Відповідача з повернення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 278 305,76 грн. та сплати інфляційних збитків у розмірі 486 663,72 грн. та зустрічних вимог Позивача з оплати послуг водопостачання та водовідведення за договором №0703 від 09.08.04р., наданих у вересні-грудні 2007 року, на суму 764 969,43 грн.

За вищевказаних обставин в силу приписів статей 601 Цивільного кодексу України та 203 Господарського кодексу України відповідні зустрічні зобов’язання Відповідача та Позивача також є припиненими.

Доводи Позивача, викладені у додаткових поясненнях від 03.10.08р., про намагання здійснити з Відповідачем залік тих самих вимог до Відповідача, але повністю з іншими зустрічними однорідними вимогами, не можуть бути прийнятими до уваги судом з тих підстав, що законодавство передбачає здійснення заліку саме тих зустрічних однорідних вимог, що були визначені стороною, яка заявила про проведення такого заліку. До того, ж Позивачем не доведено обставин із якими законодавство встановлює неможливість заліку об’єктивно існуючих однорідних зустрічних вимог, зробленого за письмовою заявою однієї сторони.

Таким чином, саме з цього моменту у Позивача виникло право вимоги до Відповідача з оплати послуг водопостачання та водовідведення у розмірі 764 969,43 грн. на підставі договору №0703 від 09.08.2004 року та рахунків, отриманих 06.08.2008 року, на оплату послуг, наданих в наступних періодах: вересень 2007 року –послуги на суму 139656,55 грн.; жовтень 2007 року –послуги на суму 178 374,78 грн.; листопад 2007 року –послуги на суму 189 778,90 грн.; грудень 2007 року –послуги на суму 257159,20 грн.

До того ж, Позивач безпідставно врахував у суму позовних вимог суму заборгованості у розмірі 146 550,70 грн., яка за твердженням Позивача існувала в розрахунках між сторонами станом на 01.01.2005 року, але на на підтвердження існування якої у спірному періоді не надано відповідних доказів.

Як пояснив Відповідач, суми, нараховані Позивачем до сплати Відповідачу в рахунку на оплату послуг за грудень 2004 року були прийняті останнім до сплати лише частково, оскільки нарахування за послуги водовідведення не співпадали з обсягом послуг, які були фактично надані Позивачем Відповідачу у грудні 2004 року, що визнав Позивач в акті звіряння взаєморозрахунків між Позивачем та Відповідачем за договором №0703 від 09.08.2004 року станом на 18.03.2008 року.

Проте, як вбачається з розрахунку до позовної заяви та зі змісту заяви Позивача про збільшення позовних вимог позовні вимоги у цій справі заявлені за період січень 2005 року –січень 2008 року, а тому заборгованість за 2004 рік у розмірі 146 550,70 грн. не є предметом розгляду по зазначеній справі.

Таким чином, згідно до вимог ст.ст. 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України, Позивач не додав до матеріалів даної справи доказів, які б вказували на існування такої заборгованості.

Статтею 530 ч.1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до приписів ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов’язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно приписів ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу положень ст. ст. 9, 16, 549-551, 611 Цивільного кодексу України та ст. ст. 4, 20, 216-220, 230-232 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку і натурі, відшкодування збитків і застосування штрафних санкцій.

За вище встановлених обставин, позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суми пені за період жовтень 2006 року –березень 2007 року є необґрунтованими, оскільки розрахунок пені Позивача, зроблений без врахування вищенаведених дат виставлення рахунків на оплату за послуги водопостачання та водовідведення та без врахування у розрахунках дійсного розміру основного боргу.

До того ж, як вбачається із Акту звіряння взаєморозрахунків між Позивачем та Відповідачем за договором №0703 від 09.08.2004р., з вересня 2006 року по жовтень 2007 року Відповідач мав переплату перед Позивачем, а тому підстав для нарахування Відповідачу пені за цей період у Позивача не існувало.

Відповідач неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобов’язання перед Позивачем допустивши прострочення оплати поставленої на його замовлення питної води та наданих послуг водовідведення, чим порушив умови укладеного із Позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги Позивача в частині про примусове стягнення з Відповідача грошових коштів є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню у сумі 862 грн. 80 коп. - основного боргу, 32869 грн. 14 коп. - інфляційних, 11983 грн. 29 коп. трьох процентів річних, згідно із контррозрахунками Відповідача, за ті періоди, в яких у Відповідача дійсно існувало прострочення виконання зобов’язання зі сплати грошових коштів, а саме: за прострочення сплати суми 2833607,51 грн. за період 19.01.2008р. по 31.01.2008р. та за прострочення сплати суми 162770,87 грн. за період з 01.02.2008р. по 18.03.2008р.

В частині позовних вимог про стягнення суми 3761347,81 грн. основного боргу провадження у справі підлягає припиненню, згідно приписів ст. 80 ч.1 п.1-1 Господарського процесуального кодексу України, за відсутністю предмету спору між сторонами, оскільки ці грошові зобов’язання Відповідача на час розгляду даної справи є припиненими зарахуванням зустрічної однорідної вимоги.

В іншій частині вимог про стягнення інфляційних та трьох відсотків річних Позивач не врахував вищенаведені дати виставлення рахунків на оплату за послуги водопостачання та водовідведення та вказаних фактів припинення грошових зобов’язань сторін внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, тому наведені Позивачем розрахунки не можуть бути визнані обґрунтованими і у цих вимогах Позивача, які є похідними від неіснуючого основного боргу, слід відмовити, як безпідставних.

Судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Дніпрошина" на користь Міського комунального виробничого підприємства "Дніпроводоканал" суму 862 грн. 80 коп. основного боргу, 32869 грн. 14 коп. інфляційних, 11983 грн. 29 коп. трьох процентів річних, 20127 грн. 15 коп. витрат на державне мито, 93 грн. 13 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині позовних вимог на суму 3761347 грн. 81 коп. провадження у справі припинити.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення підписано - 20.10.08р.