донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.01.2008 р.                                                              справа №2/287пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Стойка О.В.

суддів

Діброви Г.І. , Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Оганесян С.А. за довіреністю, Каліберда О.Л за довіреністю,

від відповідача:

Денщик В.І. за довіреністю, Мануйленко О. В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

01.11.2007 року

по справі

№2/287пн (Мартюхіна Н.О.)

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Слов'янський крейдовапняний завод" (СМИЗ) с. Черкаське, Слов'янський район Донецької області

до

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області

про

зобов’язання ВАТ “Донецькобленерго” припинити дії, що порушують правоВАТ “Слов’янський крейдовапняний завод”, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією ВАТ “Слов’янський крейдовапняний завод”; визнання недійсним рішення комісії ВАТ “Донецькобленерго”, яке оформлене протоколом засідання комісії № 8 від 18.07.2007р.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2007 року до господарського суду звернулось Відкрите акціонерне товариство "Слов'янський крейдовапняний завод" с.Черкаське Слов"янського району Донецької області (позивач) із позовом до Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м. Горлівка Донецької області (відповідач) про припинення дій, що порушують право позивача, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією та визнання недійсним рішення комісії, яке оформлено протоколом №8 від 18.07.2007р.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 01.11.07р. позовні вимоги задоволені та рішення комісії відповідача з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом засідання комісії №8 від 18.07.07р. визнано недійсним, відповідача зобов»язано припинити дії, що порушують право позивача, які полягають у незаконному та противоправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією.

Відповідач, не погодившись із рішенням господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, неповністю з’ясовані обставини, що мають значення для справи.

Позивач вважає рішення Господарського суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в договірних відносинах з приводу постачання електричної енергії на підставі Договору №1023 від 04.02.05р.(далі-Договір).

Відповідно до умов п.1 Договору відповідач постачає електричну енергію позивачу, а останній оплачує відповідачу вартість електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є невід»ємними частинами.

Згідно із п.2.1 Договору, під час виконання його умов, а також при вирішенні усіх питань, що ним не обумовлені, сторони зобов’язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією.

Отже позивач є споживачем електричної енергії у розумінні п.1.2. Правил користування електричної енергії, відповідно до яких споживачем електричної енергії є юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору;

Предметом позовних вимог позивача є вимоги про визнання недійсним рішення комісії, яке оформлено протоколом №8 від 18.07.2007р. по акту №021220 від 11.05.06р. та про припинення дії, що порушують право позивача, яка полягає у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією

Відповідач проти позовних вимог позивача заперечує та в обґрунтування правомірності складання спірного рішення комісії посилається на акт № 021220 від 11.05.2006р., яким зафіксовано порушення споживачем пломби держстандарту, а саме пошкодження та повторне обтиснення пломби держстандарту за адресою п. Черкаське, Слав»янський район.

За приписами п.6.41 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Як вбачається із змісту вказаного акту, що наданий відповідачем до суду, він не містить підпису представника позивача або зауваження про його відмову від підпису.

Позивач проти присутності свого представника при проведені спірної перевірки заперечує та посилається на те, що перевірка проводилась без присутності його представника в однобічному порядку.

Крім того, рішенням Господарського суду, яке набрало законної сили, по справі № 43/17а від 19.04.2007р. за участю тих самих сторін, визнано недійсним аналогійне рішення комісії відповідача, за тим же актом №021220. Цим рішенням суду встановлено факт відсутності погодження вказаного акту позивачем.

За приписами ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Крім встановленої невідповідності акту вимогам п. 6.41 Правил, рішення комісії про нарахування суми недоврахованої електричної енергії є безпідставними через порушення відповідачем п.3.3. Правил, відповідно до якого відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб покладається на їх власника відповідно до акта про пломбування та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них .

Відповідачем такого акту про опломбування та передання споживачу на збереження розрахункового засобу обліку електричної енергії та пломб не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі вищевказаного акту № 021220 від 11.05.2006р. комісією Слав»янського РЕМ 11.05.2006 р було прийнято рішення, яке оформлене Протоколом № 8 від 18.07.07р, про здійснення розрахунку, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, недорахованої внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженої постановою НКРЕ за №562 від 04.05.06р та визначено обсяг недоврахованої енергії - 15529 кВт/ч та сума збитків у вигляді вартості недоврахованої електричної енергії у розмірі 5256,37 грн..

Вказаний протокол та рахунок №1023 від 18.07.07р. на вищевказану суму разом з її розрахунком направлено поштою позивачу та ним отриманий, що сторонами не оспорюється.

За встановлених обставин, вищевказані суттєві порушення відповідачем вищевказаних вимог п.6.41 Правил при складанні акту та проведенні перевірки унеможливлюють правомірність використання вказаного акту як безспірної підстави при застосуванні наслідків п.п.6.42,6.43,7.5 Правил.

Відповідно до вимог п.п.6.42,6.43,7.5п /п 4 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформлюється протоколом та набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електричної енергії. Споживач має право оскаржити до суду рішення комісії протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу.

Споживач має оплатити розрахункові документи за недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

У разі невиконання цієї вимоги постачальник електричної енергії зобов’язаний (з триденним попередженням) припинити споживачу постачання електричної енергії.

При цьому прийняття проміжного рішення щодо виконання або невиконання цього обов’язку, а ні вимогами Правил, а ні вимогами закону або Договору не передбачено.

Судова колегія не приймає доводи відповідача про непідвідомчість даного спору господарському суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що сторони знаходяться в господарсько-договірних правовідносинах, та саме спірне рішення комісії відповідача (за умови вручення позивачу копії цього рішення та розрахункових документів), тягне за собою застосування певно визначених за часом наслідків у вигляді обов’язку сплатити позивачем визначеної відповідачем суми або, у протилежному випадку, виконання відповідачем обов’язку по припиненню постачання електричної енергії позивачу (хоча і з триденним попередженням).

Відповідно до ст.277 Господарського кодексу України, ст.ст. 7, 24, 26 Закону України «Про електроенергетику»додержання вимог Правил користування електричною енергією є обов’язковим для суб’єктів електропостачання.

За приписами ч.3 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Відповідно до ч.1 ст. 203, ч.1, 3 ст.215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За вищенаведених обставин спірне рішення комісії відповідача, відповідно до приписів Цивільного та Господарського кодексів, вимог Правил - є одностороннім правочином, оскільки тягне за собою певні негативні наслідки для позивача.

Отже судова колегія вважає не заснованими на законі доводи скаржника про непідвідомчість даного спору господарському суду та необхідність припинення провадження по справі.

Доводи скаржника про те, що позивач має можливість захищати своє порушене право у іншій спосіб, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 16, ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Законних підстав до обмеження цього права позивача не вбачається.

Право на судовий захист при існуванні реальної загрози порушення права також гарантується §1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, вказаним неправомірним рішенням комісії відповідача порушуються права позивача, тому вони підлягають судовому захисту у вигляді задоволення його позовних вимог про визнання вищевказаного рішення комісії відповідача, яке викладено у протоколі №8 від 18.07.2007р. недійсним, як таке, що винесено з порушенням діючого законодавства на підставі вищенаведених мотивів.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо задоволення господарським судом позовних вимог про припинення дій, що порушують право позивача, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією, судова колегія вважає ці вимоги безпідставними, оскільки задоволення цих вимог не призводить до поновлення порушеного права позивача.

Задовольняючи вимоги в цій частині суд першої інстанції не встановив конкретного способу захисту своїх прав.

Посилання при цьому на вимоги ст.61 Конституції України є безпідставним, оскільки факту притягнення позивача до юридичної відповідальності в межах предмету спору взагалі не встановлено.

Доводи суду про те, що позивач двічі був притягнутий до відповідальності за актом №021220 від 11.05.06р. не відповідає обставинам справи, оскільки прийняття рішення та здійснення нарахування за вказаним актом не свідчить про фактичну сплату позивачем виставленої суми відповідачу. Попереднє рішення комісії було визнано у судовому порядку недійсним, а отже ні яких правових наслідків для позивача не спричинило.

Судова колегія вважає, що задоволення позову в першій його частині є достатнім для поновлення порушених прав позивача.

За таких підстав рішення суду першої інстанції від 01.11.07р. по справі №2/287пн в частині задоволення позовних вимог в частині припинення дій, що порушують право позивача, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією підлягає скасуванню на підставі п.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за безпідставністю.

В іншій частині рішення господарського суду від 01.11.07р. по справі №2/287пн є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на відповідача по справі.

Керуючись ст. 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 01.11.07р. по справі №2/287пн скасувати в частині задоволення позовних вимог про припинення дій, що порушують право позивача, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією.

В скасованій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства "Слов'янський крейдовапняний завод" (СМИЗ) с. Черкаське, Слов'янський район Донецької області про припинення дій, що порушують право позивача, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 01.11.07р. по справі №2/287пн залишити без змін.

Головуючий          О.В. Стойка

Судді:          Г.І. Діброва

Т.А. Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 ГС