КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2008                                                                                           № 3/195

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Зарпан"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.06.2008

у справі № 3/195

за позовом                               Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волинь"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Зарпан"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення 47060,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 12.06.2008 р. у справі № 3/195 позов ОСББ „Волинь” до ТОВ „Зарпан” про стягнення 47060 грн. задоволений.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 02.08.2006 сторони уклали договір оренди № 11 приміщення , загальною площею 37,5 кв.м. по вул.. Волинська 10 м. Києва, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв орендоване приміщення в користування та зобов’язався здійснювати щомісячні платежі. Договір укладений на три роки.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарський суд задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача 54675 грн.( з врахуванням уточнень до позову) неустойки, яки мотивовані тим, що відповідач неналежно виконував умови договору по сплаті орендних платежів протягом більше трьох місяців, відповідно до листа позивача, договір оренди розірваний з 14.08.2007, але враховуючи що приміщення відповідачем по акту здачі-приймання передано лише 16.04.2008, то останній повинен сплатити неустойку.

Заперечуючи проти рішення, відповідач звертає увагу на те, що з матеріалів позивача, наданих суду, вбачається відсутність заборгованості по орендній платі, тобто позивач продовжував отримувати оплату та не вживав заходів для повернення майна, тому вважати договір розірваним не можна; позивачем взагалі безпідставно заявлені вимоги про стягнення неустойки, оскільки пропущений строк позовної давності;тощо.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ст. ст. 782, 785 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд; якщо наймач не виконує обов’язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З наданих платіжних доручень вбачається відсутність заборгованості за орендними платежами, акти виконаних робіт, на які посилається господарський суд, в якості належного виконання з боку позивача умов договору не міститься зауважень про неналежне виконання в частині оплати відповідачем зобов’язань за договором оренди, оскільки у актах зазначено, що сторони претензій одна до одної не мають . Жодного листа, крім № 33 від 30.07.2007 про розірвання договору оренди та сплати боргу не має.

Строк дії договору оренди встановлений до 02.08.2009 року, однак, позивачем він безпідставно розірваний, так як п.6.3 встановлено дострокове розірвання договору на підставі письмової угоди між сторонами, але така угода досягнута не була. Колегія суддів звертає увагу позивача на його порушення умов договору, а саме п.10.1 яким передбачено що дострокове розірвання договору за ініціативою орендодавця можливе не раніше чим через рік від дати підписання договору, тобто позивач не мав права надсилати на адресу відповідача вищевказаного листа про розірвання договору та зобов’язання звільнити приміщення.

Матеріали справи свідчать про протилежне, а саме: неодноразові письмові звернення відповідача, з відміткою про їх отримання представником позивача, про неякісне надання послуг( відсутність опалення, електропостачання, тощо) що є порушенням п.3.2 договору, таким чином твердження суду про належне виконання зобов’язань позивачем за договором оренди є помилковими. Відповіді про усунення недоліків та здійснення перерахунку, як того вимагав відповідач не зроблено.

З розрахунку позовних вимог позивача вбачається, що заборгованість у відповідача відсутня, навпаки є переплата, тому позивач не може брати подвійну плату за користуванням орендованого приміщення в розмірі 7575 грн. при розрахунку неустойки в зв’язку з відсутністю заборгованості. До апеляційної скарги надана заява відповідача з клопотанням підготовити акт приймання-передачі приміщення, однак позивачем акт приймання не складений, а тому наполягання на тому, що відповідач не повернув спірне приміщення не доречне.

Відповідно до ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або капітальної споруди (їх окремої частині) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

З пояснень представника позивача вбачається, що він без належних причин ухилявся від нотаріального посвідчення договору оренди, що є порушенням.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, а рішення господарського суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ „Зарпан” задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2008 року у справі № 3/195 скасувати.

2.          Прийняти нове рішення, яким: відмовити ОСББ „Волинь” у задоволенні позову до ТОВ „Зарпан” про стягнення 47060 грн.

3.          Матеріали справи повернути господарському суду міста Києва .

Головуючий суддя

Судді

17.10.08 (відправлено)