ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Божок
В.С. -головуючого,

Костенко
Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши
матеріали  касаційних скарг

товариства з обмеженою відповідальністю
"Інвестбуд", фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

на
постанову

Севастопольського
апеляційного господарського суду від 04.03.2008 р.

у
справі

господарського
суду Автономної Республіки Крим

за
позовом

товариства
з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд"

до

комунального
підприємства "Ялтажитлоексплуатація", комунального підприємства
"Комбінат благоустрою", товариства з обмеженою відповідальністю
"Глобус", фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, Ялтинської міської
ради, Фонду комунального майна Ялтинської міської ради

про

визнання
додаткових угод до договору недійсними

за
участю представників сторін:

від
позивача: Кушнір
Р.Ю. за дов. від 30.05.2008р. б/н, Шатохін О.І. за дов. від 13.05.2008р.
№13-05, Манівчук Д.В. (дир.),

від
відповідача 1: не
з'явився,

від
відповідача 2: не
з'явився,

від
відповідача 3: Нагайченко
В.С. за дов. від 20.07.2007р. б/н,

від
відповідача 4: СПД
ОСОБА_1

від
відповідача 5: не
з'явився,

від
відповідача 6: не
з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю
"Інвестбуд" звернулось до господарського суду Автономної Республіки
Крим з позовною заявою до комунального підприємства "Ялтажитлоексплуатація",
комунального підприємства "Комбінат благоустрою", товариства з
обмеженою відповідальністю "Глобус", суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, Ялтинської міської ради, Фонду комунального майна
Ялтинської міської ради, про визнання недійсними додаткових угод від 23 вересня
2003 року та  № 3 від 02 березня
2004р.  до  договору оренди  комунального майна  від 10 січня 2002 року.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18 січня 2008 року у справі № 2-22/16815-2007
позов ТОВ "Інвестбуд" задоволений. Додаткову угоду від 23.09.2003 р.
до договору оренди комунального майна від 10.01.2003 р., укладену між КП
"Ялтажитлоексплуатація", правонаступником якого є КП "Комбінат
благоустрою", ТОВ "Глобус" та СПД  ОСОБА_1визнано недійсною на майбутнє.
Зобов'язано ТОВ "Глобус" повернути СПД ОСОБА_1домоволодіння загальною
площею 1096 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літ. "А",
"В", убиральня.  Додаткову
угоду № 3 від 02.03.2004 р. до договору оренди комунального майна № 8 від 10.01.2002
р., укладену між КП "Ялтажитлоексплуатація", правонаступником якого є
КП "Комбінат благоустрою" та ТОВ "Глобус" визнано недійсною
на майбутнє.

Відносно КП
"Ялтажитлоексплуатація" провадження у справі припинено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 04.03.2008р. рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.01.2008р. у справі №2-22/16815-2007 скасовано
та  прийнято нове рішення про  відмову в позові.

Вказана постанова суду апеляційної
інстанції мотивована тим, що Закон України "Про оренду державного та
комунального майна" не містить заборони щодо заміни особи орендаря у
зобов'язанні з оренди комунального майна, яке не припинилося, а також, що ТОВ
"Глобус" є належним землекористувачем земельної ділянки площею 1396,
7 кв.м. на підставі умов Договору оренди від 10.01.2002р., з посиланням на
ст.ст. 41, 48 ЦК УРСР ст.ст. 796, 797 ЦК України та умови договору оренди.

Не погоджуючись із вказаною
постановою у даній справі, СПД ОСОБА_1звернувся з касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій просить постанову скасувати, а рішення
господарського суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

ТОВ "Інвестбуд" в особі
генерального директора ОСОБА_2, також не погоджуючись із вказаною постановою у
даній справі, звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України,
в якій просить постанову скасувати, а рішення господарського суду першої
інстанції залишити в силі, посилаючись на порушення та неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

У відзиві КП "Комбінат благоустрою"
на касаційні скарги, останній просить залишити постанову суду апеляційної
інстанції в силі, а касаційні скарги без задоволення.

Відповідач 1, 2, 5, 6 з даної справи
не реалізували своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду
касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в
задоволенні касаційних скарг відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом
першої та апеляційної інстанції, 10 січня 2002 року між ФКМ Ялтинської міської
ради та СПД ОСОБА_1був укладений договір оренди комунального майна, згідно з
умовами якого СПД ОСОБА_1прийняв у строкове платне користування домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для організації готельного комплексу.

Строк дії договору визначений пунктом
5.1 і складає 50 років, з 10 січня 2002 року по 10 січня 2052 року.

У відповідності до пунктів 8.3.1, 8.1
статті 8 договору зміни його умов, доповнення та додатки до нього мають
юридичну силу тільки у разі їх письмового оформлення при підписанні
уповноваженими посадовими особами сторін.

22 травня 2002 року на підставі
Додаткової угоди № 1 до зазначеного договору, укладеної між КП
"Ялтажитлоексплуатація" та СПД ОСОБА_1,  був змінений орендар за договором: замість
ФКМ Ялтинської міської ради ним стало КП "Ялтажитлоексплуатація",
правонаступником якого є КП "Комбінат благоустрою".

Протоколом
№69/33 від 24 липня 2003 року засідання комісії з розгляду умов оренди
нерухомості комунальної власності Ялтинської міської ради та  розпорядженням міського голови Ялтинської
міської ради від 28 липня 2003 року №237-р було узгоджено заміну сторони за
договором оренди від 10 січня 2002 року з СПД ОСОБА_1на ТОВ "Глобус"
без зміни умов договору оренди та при умові отримання узгодження
Республіканського комітету по охороні культурної спадщини Автономної
Республіки  Крим.

23.09.2003р. між КП
"Ялтажитлоексплуатація", правонаступником якого є КП "Комбінат
благоустрою", СПД ОСОБА_1та ТОВ "Глобус" була укладена додаткова
угода до договору оренди комунального майна від 10.01.2002 року, згідно з якою
орендарем майна було визначено ТОВ "Глобус".

На виконання умов договору оренди (з
урахуванням додаткової угоди від 23.09.2003 р.) КП
"Ялтажитлоексплуатація”, правонаступником якого є КП "Комбінат
благоустрою", та ТОВ "Глобус" був складений акт
приймання-передачі комунального майна в оренду, згідно з яким ТОВ
"Глобус" прийняло в оренду будівлі та споруди загальною площею 1096
кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, літери А, В, убиральня.

На виконання розпорядження міського
голови Ялтинської міської ради № 13-р від 23 квітня 2004 року та відповідно до
наказу Фонду комунального майна Ялтинської міської ради № 7-П від 29 січня 2004
року між КП "Ялтажитлоексплуатація", правонаступником якого є КП
"Комбінат благоустрою", та ТОВ "Глобус" 02.03.2004 р.
укладено додаткову угоду № 3 до договору оренди № 8 від 10 січня 2002 року,
якою внесені зміни до договору оренди шляхом
доповнення  пунктами  7.7 та 7.8, де зазначалось, що одночасно з
передачею майна орендарю у нього виникало право користування земельною
ділянкою, на якій розташоване майно загальною площею 1396, 7 кв.м, право
користування земельною ділянкою припинялось одночасно з припиненням права
користування майном.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку та
даючи оцінку на предмет  відповідності
оспорюваних додаткових  угод від  23.09.2003р. та від 02.03.2004р. чинному
законодавству України, господарський суд 2-ї
інстанції обґрунтовано застосував норми Цивільного кодексу УРСР
(1963р.), який діяв на момент укладання спірної угоди від 23.09.2003р.
стосовно  останньої, та положення
Цивільного кодексу України який, який набрав чинності 01.01. 2004 року,
стосовно сопорюваної додаткової угоди від 02.03.2004р.

Згідно
з ч.1 ст. 48 ЦК УРСР, недійсною є угода, що не відповідає вимогам закону.
Названою статтею також передбачено особливі наслідки недійсності угод, зокрема,
кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а
при неможливості повернути одержане в натурі -відшкодувати його вартість у
грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

За
загальними положеннями цивільного законодавства заміна осіб у зобов'язанні
пов'язана з тим, що попередні учасники зобов'язань вибувають з цих відносин, а
їх права та обов'язки у повному обсязі переходять до суб'єктів, які їх
замінюють. При цьому, заміна осіб у зобов'язанні неможлива лише тоді, коли є
встановлена законом заборона, зокрема, якщо зобов'язання нерозривно пов'язане з
особою кредитора. Заміні боржника може перешкоджати встановлення законом
обмежень змісту спеціальної правоздатності учасників зобов'язань.

Враховуючи,
що Закон України "Про оренду державного та комунального майна" не
містить заборони щодо заміни особи орендаря у зобов'язанні з оренди
комунального майна, яке не припинилося, суд апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку, що  дії сторін у
даному спорі,  направлені на заміну
учасника у договорі оренди (орендаря), не тягнуть за собою їх недійсність. При
цьому, також було встановлено наявність
згоди орендодавця на заміну особи у зобов'язанні.

Крім
того, відповідно до ст. 9 Закону України "Про оренду державного та
комунального майна", оренда комунального майна можлива, зокрема, у разі
надання органом, уповноваженим управляти майном, що перебуває у комунальній
власності, відповідного дозволу.

Як
встановлено господарським судом апеляційної інстанції, підставами для укладення
спірних угод явились розпорядження міського голови Ялтинської міської ради  №237-р від 28.07.2003 року та № 13-р від
23.04.2004 року, засновані на згоді Республіканського комітету по охороні
культурної спадщини АР Крим та наказу ФКМ Ялтинської міської ради № 7-П від 29
січня 2004 року. Матеріалами справи також підтверджується виконання ТОВ
"Глобус" вимоги щодо отримання згоди Республіканського комітету по
охороні культурної спадщини  Крим.

Згідно ст. 796 ЦК України, одночасно
з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини)
наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться,
а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або
споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. Якщо наймодавець не
є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки
погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо
інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки.

Відповідно
до ст. 797 ЦК України,  плата, яка  справляється з наймача будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування
нею і плати за користування земельною ділянкою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що
розмір земельної ділянки, наданої ТОВ "Глобус" у користування,  був визначений 02.03.2004 р. додатковою
угодою № 3 до договору оренди від 10.01.2002р., у відповідності до умов якої
ТОВ "Глобус" було передано у користування земельну ділянку, на якій
знаходиться орендоване майно, а також прилеглу земельну ділянку площею 1396, 7
кв.м..

Пунктом
7.7 Договору оренди комунального майна від 10.01.2002 року (зі змінами та
доповненнями) встановлено, що одночасно з передачею майна орендарю у останнього
виникає право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться майно у
розмірі 1396, 7 кв.м..

Таким
чином, враховуючи встановлене, приписи зазначених норм  матеріального права та умови договору оренди
із змінами і доповненнями,   апеляційний
господарський суд правомірно визнав ТОВ "Глобус" з 23.09.2003 р.
належним орендарем домоволодінь, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 -А та 12-В,
та належним користувачем земельної ділянки площею 1396, 7 кв., розташованої за
вказаною адресою.

За
таких обставин, висновок господарського суду апеляційної інстанції про
скасування рішення господарського суду першої інстанції та прийняття нового
рішення про відмову в позові, колегія визнає правомірним та обгрунтованим.

Зважаючи
на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним господарським
судом дана належна юридична оцінка обставинам справи, порушень норм
матеріального та процесуального права  не
вбачається, судове  рішення
відповідає  чинному законодавству України
та обставинам справи і підстави  для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117,
1118, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційних скарг
відмовити.

Постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 04.03.2008р. у справі № 2-22/16815-2007 залишити без
змін.

Головуючий
суддя
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко