ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

30 жовтня 2008 р.           Справа 5/121-08

за позовом:сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Птахокомбінат Тульчинський", смт. Кирнасівка Тульчинського р-ну Вінницької області

до:відкритого акціонерного товариства комерційний банк "Надра", м. Київ третя особа: ТОВ "Едельвейс", смт. Кирнасівка Тульчинського р-ну

про визнання недійсним договору застави від 29.03.2002 р. та додаткової угоди від 27.07.2002 р. до договору застави від 29.03.2002 р.

Головуючий суддя Балтак О.О.

Cекретар судового засідання Годованюк Т.Б.

Представники

позивача : Любавіна Т.Ф. - представник за довіреністю

відповідача : Ковтун А.В. - представник за довіреністю

Третя особа: Любавін В.О. - представник за довіреністю

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про визнання недійсним договору застави від 29.03.2002 р. та додаткової угоди від 27.07.2002 р. до договору застави від 29.03.2002 р..

Ухвалою від 05.09.2008 року справу № 5/121-08, відповідно до ухвали голови господарського суду Вінницької області від 04.09.08 р., прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 02.10.2008 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Від представника відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю (вх. № 10736 від 02.10.2008 року), яке мотивоване зокрема тим, що відкрите акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" зареєстроване за адресою: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15, а відтак зважаючи на положення ч. 1 ст. 15 ГПК України (згідно якої, спори у справах, що виникають при укладенні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов"язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) має розглядатися за місцем знаходження відповідача - ВАТ КБ "Надра" тобто в господарському суді м. Києва.

Однак, дане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на те, що заставлене майно згідно договору застави від 29.03.2002 р. та додаткової угоди від 27.07.2002 р. до договору застави від 29.03.2002 р., які оскаржуються позивачем, знаходиться в с. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області. Окрім того, дана справа знаходиться в господарському суді Вінницької області з 15.02.2008 року, зокрема:

19.02.08 р. господарським судом Вінницької області порушено провадження у справі № 5/121-08 (суддя Бенівський В.І.) та розгляд справи було призначено на 04.03.2008 р..

04.03.08 р. в судовому засіданні було подано заяву ТОВ "Едельвейс", смт. Кирнасівка Тульчинського р-ну про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Заява була розглянута судом і задоволена, а розгляд справи відкладено на 25.03.08 р.

Судове засідання 25.03.08 р. не відбулось, оскільки 18.03.08 р. справа № 5/121-08 направлена до Житомирського апеляційного господарського суду, в зв"язку з надходженням апеляційної скарги СВАТ "Птахокомбінат "Тульчинський" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.03.08 р.

02.04.08 р. справа повернута до господарського суду Вінницької області. Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 28.03.08 р. відмовлено в прийнятті апеляційної скарги СВАТ "Птахокомбінат "Тульчинський".

Ухвалою суду від 21.04.08 р. судове засідання по справі було призначено на 15.05.08 р., однак не відбулось, оскільки 15.05.08 р. справи направлена до Вищого господарського суду України, в зв"язку з надходженням касаційної скарги СВАТ "Птахокомбінат "Тульчинський" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.03.08 р. та на ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду від 28.03.08 р.

24.06.08 р. Вищим господарським судом України винесено постанову, якою ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду від 28.03.08 р. залишено без змін.

17.07.08 р. справа повернута до господарського суду Вінницької області, ухвалою суду від 18.08.2008 року справу призначено до розгляду.

З огляду на викладене, оскільки, вищезазначена справа знаходиться в провадженні господарського суду Вінницької області, то вона не може бути передана за підсудністю, як того просить представник відповідача у своєму клопотанні.

Відповідач вважає позовні вимоги Позивача безпідставними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне:

19.02.2008р. господарським судом Вінницької області порушено провадження у справі за позовом СВАТ „Птахокомбінат „Тульчинський" до ВАТ КБ „Надра" про визнання недійсним договору застави від 29.03.2002р.

26.03.2002р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір кредитної лінії № 80 за яким Відповідач відкрив Позивачеві кредитну лінію в сумі 85 000,00 дол. США на термін до 16.08.2004р.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за договором кредитної лінії 29.03.2002р. між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір застави, що був посвідчений приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Козловським С.В. за реєстровим №1553.

Позивач свої зобов'язання за договором кредитної лінії на даний час не виконав.

У позовній заяві Позивач стверджує, що 04.05.2007р. Відповідачем були надіслані позовні заяви про визнання недійсними договорів застави.

Позивач також посилається на протокол комітету кредиторів від 27.04.2007р. у справі № 5/1-06 про банкрутство СВАТ „Птахокомбінат „Тульчинський", що була порушена 15.02.2006р., яким було зобов'язано Голову правління Позивача подати позов до господарського суду про визнання договорів застави недійсними.

Зазначене не відповідає дійсності, оскільки Відповідачем не надсилалися, ні на адресу Позивача, ні на адресу господарського суду ніяких позовних заяв про визнання недійсними договорів застави. Будь - яких доказів, якими б стверджувалось вищезазначене суду не надано.

Комітет кредиторів СВАТ „Птахокомбінат „Тульчинський" був створений на загальних зборах кредиторів Позивача 23.10.2006р. (Протокол № 1). До комітету кредиторів абсолютною кількістю голосів було обрано: ВАТ КБ „Надра" (голова комітету), ВАТ „Райфайзен Банк Аваль" та ДПІ у Тульчинському р-ні.

23.10.2006р. відбулися збори комітету кредиторів (Протокол № 1) на яких одноголосно було прийнято рішення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Крім цього, Позивач безпідставно посилається на протокол комітету кредиторів СВАТ „Птахокомбінат „Тульчинський" від 27.04.2007р., оскільки комітет кредиторів, обраний на загальних зборах кредиторів СВАТ "Птахокомбінат Тульчинський" 23.10.2006 р. у складі ВАТ КБ "Надра", ВАТ "Райфайзен банк Аваль" та ДПІ у Тульчинському районі не збирався 27.04.2007р.

Підставою для визнання Договору застави недійсним Позивач вказує існування мораторію на задоволення вимог кредиторів, що був введений господарським судом Вінницької області 29.03.2002р. по справі № 86/10-149 та накладенням арешту на майно боржника.

Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає визначення мораторію на задоволення вимог кредиторів як зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

В ухвалі господарського суду Вінницької області від 29.03.2002р. по справі № 86/10-149 зазначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, а також на задоволення вимог кредиторів, що виникли у зв'язку з зобов'язаннями боржника в процедурах розпорядження майном боржника та санації (поточні вимоги).

Згідно з рекомендаціями Президії ВГСУ від 04.06.2004р. № 04-5/1193 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в п. 3.1.1. зазначено, що поточні кредитори це кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

У п. 5.4. зазначених рекомендацій зазначено, що дія мораторію не поширюється на задоволення вимог поточних кредиторів та виплату (стягнення) заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди.

Також, оскільки договір кредитної лінії був укладений 26.03.2002р., тобто до порушення справи № 86/10-149 про банкрутство СВАТ „Птахокомбінат „Тульчинський", а Договір застави, який є похідним від основного зобов'язання, був укладений 29.03.2002р. то мораторій на задоволення вимог кредиторів на нього розповсюджуватись не міг.

Позивачем, в період розгляду господарським судом заяви про порушення справи про банкрутство № 86/10-149 за заявою СП „Регіон-Агро" 25.03.2002р. на адресу Відповідача була надана довідка про відсутність будь-яких документів щодо банкрутства СВАТ „Птахокомбінат „Тульчинський" в господарському суді Вінницької області.

Пунктом 1.5. Договору застави зазначено, що „Заставодавець (Позивач) свідчить, що предмет застави не переданий в заставу іншим особам, не проданий, не знаходиться під арештом чи забороною, що підтверджується підписом Заставодавця під цим Договором".

Також, п. 1.5. Договору застави зазначено, що згідно до довідки № , від 29.03.2002р. виданою приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Козловським С.В., предмет застави - нерухоме майно під забороною не перебуває.

При укладенні Договору застави була відсутня будь-яка інформація про існування будь-яких заборон щодо майна Позивача, а також інформація про наявність будь-яких обтяжень у відповідних реєстрах.

Надавши вищевказану довідку від 25.03.2002р. та засвідчивши у Договорі застави відсутність будь-яких обмежень щодо можливості його укладення Позивач мав на меті дійсно набути передбачені Договором застави та чинним законодавством відповідні права та обов'язки.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 16.09.2004р. провадження у справі № 86/10-149 про банкрутство Позивача було припинено. Тобто, фактично перестали існувати обставини які могли б перешкоджати належному виконанню укладеного правочину.

У відповідності до положень ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК - це зокрема, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має вчинятися у формі, встановленій законом. Правичин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Посилання Позивача на положення роз'яснень ВГСУ від 06.10.1994р. N° 02-5/706 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з укладенням та виконанням кредитних договорів" не може застосовуватися судом в якості доказу, оскільки стосується особливостей передачі в заставу виключно державного майна.

Позивач у своїй позовній заяві не вказує, яким положенням цивільного законодавства суперечить спірний правочин.

Оскаржуваний Договір застави був укладений 29.03.2002р., остання угода про внесення змін посвідчена 27.08.2002р., а позов пред'явлено Позивачем лише в лютому 2008р.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності згаданим Кодексом.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним, право на пред'явлення якого виникло до 01.01.2004р., застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Чинне на той час законодавство не передбачало винятків щодо застосування позовної давності до позовних вимог про визнання угод недійсними. Не передбачає таких винятків і чинний Цивільний кодекс України. Зокрема, ст. 83 ЦК УРСР та ст. 268 Цивільного кодексу України встановлено перелік вимог, на які позовна давність не поширюється, і до цього переліку не входять вимоги про визнання угод (правочинів) недійсними.

Враховуючи дату укладення спірного Договору застави (з урахуванням дати посвідчення останньої угоди про внесення змін) - 27.08.2002р., трирічний строк позовної давності закінчився -28.08.2005р., тобто після 01.01.2004р., а тому до спірних правовідносин повинні застосовуватися правила Цивільного кодексу України (в редакції, чинній з 01.01.2004р.), в тому числі норми ст.ст. 257, 261, 267 цього Кодексу.

За умовами ч. 1 ст. 80 ЦК УРСР та ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України закінчення строку позовної давності є підставою для відмови в позові, якщо на цьому наполягає сторона по справі.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги ст.ст. 71, 75, 80 ЦК УРСР (1963р.), ст.ст. 257, 261, 267, п.п. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85, 115 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

В позові про визнання недійсним договору застави від 29.03.2002 р., укладеним між сільськогосподарським відкритим акціонерним товаритсвом "Птахокомбінат Тульчинський" та акціонерним комерційним банком "Надра", посвідченим приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу, Козловським С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1553, а також додаткової угоди від 27.07.2002 р. до договору застави від 29.03.2002 р. - відмовити.

Суддя Балтак О.О.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 04 листопада 2008 р.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу