ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "24" листопада 2008 р. по справі № 06/95-38

Суддя господарського суду Волинської області Дем’як В.М., розглянувшисправу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Варто», м. Івано - Франківськ

до відповідача Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Луцьк

про стягнення 678 150 грн. 89 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Кривоніс Р.Б. – директор, Шкіль М.В. (дов. № 02/0508-02 від 02.05.2008р.)

від відповідача: Богдан А.Ю. (дов. № 58 від 28.07.2008р.)

В судовому засіданні 20.11.2008р. оголошувалась перерва до 24.11.2008р. до 12:00 год., що не суперечить ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Варто» звернувся із позовом до відповідача - Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та просив стягнути 678 150 грн. 89 коп., з них: 651 194 грн. 43 коп. основної заборгованості за поставлений товар – щебінь гранітний, згідно договору поставки №5 від 27.06.2008р, № 175 від 12.08.2008р.; 13 478 грн. 23 коп. пені; 1 684 грн. 78 коп. – 3% річних; 11 793 грн. 45 коп. понесених збитків.

В підтвердження позовних вимог позивач посилається на договір поставки № 175 від 12.08.2008р. (а.с.10-11); специфікацію №1 до вказаного договору від 12.08.2008р. (а.с.12); договір поставки №5 від 27.06.2008р. (13-14); видаткові накладні № ВР-000001 від 21.07.2008р.; № ВР-000002 від 27.07.2008р.; № ВР-000003 від 27.07.2008р.; № ВР-000004 від 26.08.2008р.; № ВР-000005 від 27.08.2008р.; № ВР-000006 від 28.08.2008р.; № ВР-000007 від 30.08.2008р.; № ВР-000008 від 31.08.2008р.; № ВР-000009 від 09.09.2008р.; № ВР-000010 від 16.09.2008р.; № ВР-000011 від 17.09.2008р.; № ВР-000012 від 19.09.2008р.; № ВР-000013 від 22.09.2008р.; № ВР-000014 від 22.09.2008р.; № ВР-000015 від 25.09.2008р.; № ВР-000016 від 25.09.2008р. (а.с.15-30); вимоги про сплату заборгованості № 08/10-02, № 07/10-02 від 23.10.2008р. з додатками (а.с.33-40); акти звірки взаєморозрахунків від 25.09.2008р. (а.с.41-42); договір про відкриття кредитної лінії № 14835/01-18 від 09.06.2008р. (а.с.45-47); платіжні доручення № 37 від 26.08.2008р., № 42 від 29.09.2008р., № 48 від 30.10.2008р. (а.с.49-51); тендерну документацію, затверджену Рішенням тендерного комітету від 09.07.2008р. (а.с.61-63); договір купівлі – продажу щебеню № 05/06-1 від 05.06.2008р. та специфікацію ВР-01 від 30.07.2008р. (а.с.64-68); банківську виписку по рахунку від 30.07.2008р. (а.с.69); рахунок – фактуру № 3007 від 30.07.2008р. (а.с.70); акт перевірки цільового використання кредиту від 02.09.2008р. (а.с.71); фінансовий звіт суб’єкта малого підприємництва від 27.10.2008р. з розшифровкою дебіторської заборгованості, станом на 30.09.2008р. (72-73).

Представники позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві № 1500 від 20.11.2008р. позовні вимоги визнав в сумі 651 194 грн. 43 коп., що відповідає сумі основної заборгованості за поставлений товар. Позовні вимоги в частині стягнення пені та 3% річних не визнав, посилаючись на те, що відповідно до договорів поставки, оплата поставленого товару повинна була здійснитись у 30-ти денний термін з моменту передачі товару. Водночас зазначив, що згідно п. п. 4, 5 договорів та нормативно – правових акті «Укрзалізниці», моментом передачі товару є дата календарного штемпеля станції призначення на залізничних накладних, які позивачем до позовної заяви не додані.

Причиною несплати заборгованості, відповідно до договірних зобов’язань, вказав відсутність бюджетного фінансування із сторони Державної служби автомобільних доріг України як розпорядника бюджетних коштів. У зв’язку з цим просив відстрочити виконання рішення на 6 місяців з дати його прийняття.

У зв’язку з зазначеними обставинами, в судовому засіданні 20.11.2008р. було оголошено перерву до 24.11.2008р. до 12:00 год. для подачі позивачем залізнично - дорожних накладних, відповідачем – документів первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують відсутність надходжень коштів із державного бюджету та бюджетних доходів усіх рівнів у липні – листопаді 2008 року.

В призначеному судовому засіданні 24.11.2008р. позивач подав заяву про зменшення позовних вимог № 12/11-02, згідно з якою просив стягнути з відповідача 651 194 грн. 43 коп. основної заборгованості.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. N 01-8/482 Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року, із змінами і доповненнями, внесеними інформаційним листом Вищого господарського суду України від 14 жовтня 2008 року N 01-8/622, факт зменшення ціни позову не тягне за собою припинення провадження у справі на суму зменшених позовних вимог. При розгляді справи по суті, судом береться до уваги уточнена сума позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві № 1512 від 24.11.2008р. не визнав і суми основної заборгованості, посилаючись на відсутність бюджетного фінансування, оскільки, відповідно до п.5. 4 договору № 175 від 12.08.2008р., розрахунок за поставлений товар здійснюється після отримання відповідачем бюджетних коштів.

Водночас, клопотання про відстрочку виконання рішення на 6 місяців з дати його прийняття в судовому засіданні не підтримав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

27 червня 2008 року та 12 серпня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Варто» та Дочірнім підприємством «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» було укладено договори поставки товару – щебеню гранітного.

Відповідно до умов вказаних договорів позивач зобов’язався передати у встановлений строк у власність відповідача товар, а останній – прийняти його та оплатити протягом 30-ти календарних днів від дати отримання товару. Датою поставки товару вважається дата фактичної поставки товару за місцем вказівки відповідача, що підтверджується його штемпелем на відповідній накладній. Якщо покупець не може виконати свої зобов’язання у зв’язку із затриманням бюджетного фінансування, розрахунок за поставлений товар здійснюється після отримання ним бюджетних коштів на свій поточний рахунок.

На виконання умов договорів, Товариством з обмеженою відповідальністю «Варто», передано у власність Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» товар в кількості 4 733,43м3 на загальну суму 751 194 грн. 43 коп., що підтверджується видатковими накладними № ВР-000001 від 21.07.2008р.; № ВР-000002 від 27.07.2008р.; № ВР-000003 від 27.07.2008р.; № ВР-000004 від 26.08.2008р.; № ВР-000005 від 27.08.2008р.; № ВР-000006 від 28.08.2008р.; № ВР-000007 від 30.08.2008р.; № ВР-000008 від 31.08.2008р.; № ВР-000009 від 09.09.2008р.; № ВР-000010 від 16.09.2008р.; № ВР-000011 від 17.09.2008р.; № ВР-000012 від 19.09.2008р.; № ВР-000013 від 22.09.2008р.; № ВР-000014 від 22.09.2008р.; № ВР-000015 від 25.09.2008р.; № ВР-000016 від 25.09.2008р.

Водночас, відповідач розрахунок за отриманий товар здійснив частково, в сумі 100 000 грн.

Надіслані на адресу відповідача вимоги про сплату заборгованості № 08/10-02, № 07/10-02 від 23.10.2008р. залишені без відповіді та задоволення.

Разом з тим, 25 вересня 2008 року між сторонами по справі було підписано повноважними особами та завірено відтиском печатки акти звірки взаєморозрахунків, якими підтверджено наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 651 194 грн. 43 коп. за поставлений товар.

Отже, сума заборгованості на день розгляду справи становить 651 194грн.43коп.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обов’язки на підставі договору поставки товару.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистими, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов’язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Разом з тим, судом не взято до уваги доводи відповідача про неможливість здійснити оплату за поставлений товар у зв’язку із відсутністю бюджетних коштів, як це передбачено п. 5.4 договору № 175 від 12.08.2008р.: «розрахунок за поставлений товар здійснюється після їх отримання на поточний рахунок».

При цьому судом враховано, що документи, додані відповідачем, а саме: лист начальнику головного управління Державного казначейства України у Волинській області № 9-5/1507 від 21.11.2008р. (а.с.111-112); рішення Волинської обласної ради № 19/14 від 21.05.2008р. (а.с.113); виписки з банківського реєстру від 04.09.2008р., від 05.09.2008р. (а.с.114, 116); платіжне доручення №1 від 04.09.2008р. (а.с.115); план розвитку виробничих потужностей дорожнього господарства, затвердженого 14.08.208р. (а.с.117); виписка по рахунку з урахуванням КЕКВ за 16.10.2008р. (а.с.119) не можуть бути належними доказами відсутності бюджетного фінансування в розумінні ст. 34 ГПК України. Згідно даної норми, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, п. 5.1. договору № 175 від 12.08.2008р. чітко вказано термін оплати поставленого товару – з відстрочкою 30 календарних днів від дати його отримання.

Водночас, ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи зазначене, на день розгляду справи у відповідача є зобов’язання по оплаті отриманого товару, а позовна вимога про стягнення 651 194грн.43коп. заборгованості підлягає до задоволення в повному об’ємі.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати, які складаються із державного мита в сумі 6 511 грн. 94 коп. та послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. слід покласти на нього.

Керуючись викладеним та ст. .ст. 11, 526, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити в сумі 651 194грн.43коп.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Луцьк, вул.. Ковельська, 41, р/р 7301 в ВФ АБ «Брокбізнесбанк», МФО 303592, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Варто» (м. Івано – Франківськ, вул. Старозамкова, 2, п/р в Івано – Франківській філії ВАТ СБК «Дністер», МФО 336923, ) 651 194 грн. 43коп. заборгованості та 6 511 грн. 94 коп. в повернення витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                    В.М.Дем'як