ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2008 р. Справа № 2/243/08

За позовом: Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальної компанії “Миколаївобленерго” в особі філії м.Миколаєва (54055, м.Миколаїв, вул.Чигрина, 94)

до 1 відповідача: Військова частина А-0831 (54015, м.Миколаїв, вул.Велика Морська, 14)

до 2 відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Миколаєва (54056, м.Миколаїв, пр.Миру, 62-А)

Суть спору: стягнення 30748,41 грн. боргу за спожиту в період з січня по квітень 2008 року активну електроенергію, 1423,56 грн. боргу за спожиту з березня по квітень 2008р. реактивної електроенергії, 1700,79грн. боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії у липні 2007р., 1039,11грн. боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії у серпні 2007р., 776,74 грн. пені, 1475,54грн. інфляційних витрат, 113,72грн. –3% річних.

Суддя Моргуленко Т.Є.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Крижанівська І.М. – дов. №023/07-993 від 28.12.2008р.

від 1 відповідача: Курманський В.В. –дов. №2 від 03.01.2008р.

від 2 відповідача: Івкін О.М. –дов. №47 від 01.07.2008р.

Відповідач 1 у своєму відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на: положення Директиви Міністра оборони України від 20.01.2005р. №Д-332/1/03, від 20.04.2005р. №Д-332/1/010, від 30.06.2005р. №Д-332/1/014, на виконання яких проведено передачу всього нерухомого майна військової частини на баланс Відповідача 2 по справі; а також, на невиконання останнім своїх зобов’язань за договором поруки.

Відповідач 2 надав письмові заперечення проти позову, в якому позов не визнав, посилаючись на порушення позивачем умов договору поруки від 26.02.07р.; на те, що відповідно до договору поруки, відповідач має оплачувати лише ту електроенергію, фінансування якої здійснюється з бюджету. Оскільки позивачем не надано розрахунку щодо обсягів та ціни спожитої в/ч А0224 електроенергії саме задля утримання, експлуатації та обслуговування її казармено-житлового фонду, будівель, споруд, та об’єктів, що належать Збройним Силам України, КЕВ м. Миколаєва не може бути притягнутий в якості відповідача.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи , суд –

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку: 30748,41 грн. боргу за спожиту в період з січня по квітень 2008 року активну електроенергію, 1423,56 грн. боргу за спожиту з березня по квітень 2008р. реактивної електроенергії, 1700,79грн. боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії у липні 2007р., 1039,11грн. боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії у серпні 2007р., 776,74 грн. пені, 1475,54грн. інфляційних витрат, 113,72грн. –3% річних, посилаючись на неналежне виконання останніми своїх обов’язків за договором про постачання електричної енергії №44/1464 від 15.01.2006р. та договору поруки №44/1464/п від 26.02.2007р.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

15.01.2006р. між позивачем (енергопостачальна організація) та 1-м відповідачем (споживач) було укладено договір №44/1464 про постачання електричної енергії (далі –Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору енергопостачальна організація забезпечує постачання електричної енергії, технічну можливість передачі електричної енергії відповідно до умов договору, а споживач своєчасно проводить оплату отриманої електричної енергії, своєчасно сплачує за отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електроенергії, за розрахунковий період.

Пунктами 3.2.- 3.4 Договору споживача зобовязано: здійснювати оплату за використану електричну енергію, за перетікання реактивної енергії, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановлених засобів обліку електроенергії, класу споживання та за діючими на період розрахунку тарифами, з урахуванням податку на додану вартість, виключно у грошовій формі згідно з умовами Договору та відповідно до Додатків № 2, 2а, 2б, 3, 4, 5, 10, здійснювати оплату за послуги з компенсації реактивної електричної енергії згідно з Додатком № 5.

Позивачем умови договору виконано, а саме, на підставі зазначеного договору позивач відпустив відповідачеві активної електричної енергії за період з січня 2008р. по квітень 2008р. у кількості 115976 кВт.г. на суму 70974,51грн.

Факт споживання електричної енергії у вказаному обсязі підтверджений актами про використану електричну енергію та рахунками енергопостачальної організації на оплату активної електроенергії.

Відповідачем умови договір виконано неналежним чином.

Так, за спожиту електроенергію відповідачем сплачено частково, внаслідок чого станом на 01.05.2008р. за ним рахувалась заборгованість зі сплати активної електричної енергії за період з січня 2008р. по квітень 2008р. в сумі 30748,41грн.

За період з березня по квітень 2008р. відповідачем спожито реактивну електроенергію у кількості 37326 кВАр на суму 1423,56грн., за яку станом на 01.05.2008р. ним не сплачено.

Відповідно до п. 1 Додатку № 1, який є невідємною частиною договору №44/1464 від 15.01.2006р., постачання електричної енергії споживачу проводиться постачальником в межах договірних величин електроспоживання, зазначених у Додатку № 1а.

Згідно умов Додатку № 1а: договірна (гранична) величина споживання 1- го відповідача за липень 2007р. становить 17200 кВт.год., в той час, як відповідно до звіту останнього, ним фактично було спожито електроенергії у розмірі 22054 кВт.год.; договірна (гранична) величина споживання 1-го відповідача за серпень 2007р. становить 14900 кВт.год., в той час, як відповідно до звіту останнього, ним фактично було спожито електроенергії у розмірі 17825 кВт.год.

На підставі складених позивачем актів про перевищення договірної величини споживання електричної енергії від 06.08.07р. та 06.09.07р., відповідно до умов Додатку № 1 та № 1а, ч. 5 ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” та п. 6.16. ПКЕЕ, обсяг спожитої електроенергії понад договірну величину споживання був розрахований відповідачеві у двократній вартості, виписано повідомлення та виставлено рахунки, які направлено 1-ому відповідачеві рекомендованою поштою, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до розрахунків позивача заборгованість 1-го відповідача за перевищення договірних величин споживання станом на 01.05.2008р. становить 2739,90грн.

Згідно з п. 2 Додатку № 10 до договору №44/1464 від 15.01.2006р., у випадку відсутності платежів у строк і обсязі відповідно п. 1, сторони керуються договірними зобовязаннями, вимогами Правил користування електроенергією в частині припинення подачі електроенергії, а на суму заборгованості, відповідно до Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань” №543/96 від 22.11.96р., нараховується пеня за кожну добу по день фактичної оплати в розмірі, що обчислюється виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України. За розрахунками позивача розмір пені за період з 06.02.08р. по 30.04.08р. становить 776,74грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми позивачем за період з 06.02.08р. по 30.04.08р. нараховано інфляційні витрати в розмірі 1475,54грн. та 3% річних в розмірі 113,72грн.

23.09.2008р. Позивачем подано письмові пояснення по справі за №10/08ю-1007 від 08.09.2008р., відповідно до яких за спожиту активну електроенергію за період з січня 2008р. по квітень 2008р. відповідачем було сплачено заборгованість у розмірі 26601,11грн., що підтверджено наданими копіями платіжних доручень: №№638017, 638011, 784098, 1078221. За спожиту реактивну електроенергію за період з березня по квітень 2008р. відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 1423,56грн., відповідно до наданих платіжних доручень №№ 9130, 4389.

Пояснення позивача підтверджено копіями відповідних платіжних доручень. Таким чином, враховуючи часткове погашення боргу відповідачем, на момент прийняття рішення по справі заборгованість 1-го відповідача за розрахунками позивача становить: 4147,31грн. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 2739,90грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання, 776,74грн. пені, 1475,54грн. інфляційних витрат, 113,72грн. –3% річних.

26.02.2007р. між ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” (кредитор по договору), Військовою частиною А 0831 (боржник) та КЕВ м.Миколаєва (поручитель) було укладено договір поруки №23 п, за умовами якого КЕВ м.Миколаєва поручається перед кредитором боржника за виконання останнім свого обов’язку по сплаті за спожиту електричну енергію з ПДВ, згідно договору про постачання електричної енергії №44/1464 від 15.02.06р. за поточну активу та реактивну електроенергію, починаючи з 01.01.07р.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов’язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пункти 2.1 та 2.2 укладеного між сторонами договору поруки повністю відповідає приписам ст. 554 ЦК і не містить будь-яких застережень.

2-м відповідачем умови договору поруки виконані не були, незважаючи на те, що позивачем було направлено на адресу КЕВ м.Миколаєва відповідну вимогу.

За таких обставин, суд вважає правомірним звернення позивача з позовом до обох відповідачів з вимогою про стягнення боргу в солідарному порядку.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України суб’єкти господарювання повинні виконувати зобов’язання належним чином відповідно до вимог закону, інших нормативно-правових актів, договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Перший відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на: положення Директиви Міністра оборони України від 20.01.2005р. №Д-332/1/03, від 20.04.2005р. №Д-332/1/010, від 30.06.2005р. №Д-332/1/014, на виконання яких проведено передачу всього нерухомого майна військової частини на баланс 2-го відповідача по справі; а також на невиконання останнім своїх зобов’язань за договором поруки.

Заперечення 1-го відповідача не приймаються судом до уваги, враховуючи положення ст. ст. 625, 629 ЦК України, відповідно до яких, договір є обовязковим для виконання сторонами, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Заперечення 2-го відповідача стосовно неправомірного притягнення його в якості відповідача, оскільки позивачем не надано розрахунку щодо обсягів та ціни спожитої в/ч А0224 електроенергії саме задля утримання, експлуатації та обслуговування її казармено-житлового фонду, будівель, споруд, та об’єктів, що належать Збройним Силам України задоволеними бути не можуть, оскільки відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем, у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника, після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Другим відповідачем не надано доказів існування наведених у ст. 559 ЦК обставин, тому зобовязання поруки, встановлені договором №23/п від 26.02.2007р., підлягають виконанню 2-им відповідачем згідно із законодавством України.

Заперечення 2-го відповідача щодо його обов’язку оплачувати лише ту електроенергію, фінансування якої здійснюється з бюджету, а саме: отриману задля утримання, експлуатації та обслуговування її казармено-житлового фонду, будівель, споруд, та об’єктів, що належать Збройним Силам України, суд вважає їх надуманими та безпідставними, оскільки споживачем електроенергії є військова частина, яка отримує її саме для виконання тих цілей, завдань та функцій, які покладені на Збройні Сили України.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню в частині стягнення: 4147,31грн. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 2739,90грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання, 776,74грн. пені, 1475,54грн. інфляційних витрат, 113,72грн. –3% річних.

Однак, враховуючи відсутність негативних наслідків, викликаних прострочкою виконання у вигляді заподіяної шкоди, беручи до уваги, що відповідач фінансується виключно з держбюджету, військовий комісаріат та КЕВ м. Миколаєва є державними неприбутковими організаціями, а також враховуючи положення військ в державі, та функції які вони виконують, керуючись ст. 83 ГПК України, суд вважає за можливе зменшити розмір стягуваної пені до 10,0 грн.

Керуючись ст. ст. 44,49,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Військової частини А-0831 (54015, м.Миколаїв, вул.Велика Морська, 14, код 24979170) та з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва (54056, м.Миколаїв, пр.Миру, 62-А, ) на користь Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальної компанії “Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва, 54055, м.Миколаїв, вул.Чигрина, 94 (р/р 01 в Державному ощадному банку України, МФО 326261, ) 4147,31грн. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 2739,90грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання, 10,00грн. пені, 1475,54грн. інфляційних витрат, 113,72грн. –3% річних, 373,00 грн. держмита та 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу солідарно.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя