Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2008 р. Справа № 51/340-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., судді Івакіна В.О. , Фоміна В.О.

при секретарі Умеренковій Л.А.

за участю представників сторін:

прокурора – Мірошниченко М.Л. (посв. № 149 від 29.10.2007р.),

позивача - Панов М.О. (сільський голова)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу (вх. № 3684Х/1-8) відповідача, ЗАТ „Л.М.Ф.”, на рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2007 р. по справі № 51/340-07

за позовом Первомайського міжрайонного прокурора Харківської області м. Первомайський в інтересах держави в особі Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області

до Закритого акціонерного товариства "Л.М.Ф." с. Берека

про припинення користування об’єктом архітектури, -

встановила:

Первомайський міжрайонний прокурор Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області до ЗАТ "Л.М.Ф." про припинення користування об’єктом архітектури.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.11.07 по справі №51/340-07 (суддя Шарко Л.В.) позов задоволено повністю. Зобов’язано ЗАТ "Ліхачівська меблева фабрика" припинити користування об’єктом архітектури, розташованим за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Берека, вул. Корнєва, 179 –до моменту прийняття вказаного об’єкта в експлуатацію в порядку передбаченому чинним законодавством України. Стягнуто з ЗАТ "Ліхачівська меблева фабрика" на користь державного бюджету України витрати по сплаті державного мита в розмірі 85 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, ЗАТ "Л.М.Ф.", з рішенням суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким що, порушує норми матеріального та процесуального права, і вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2007 р. по справі № 51/340-07 в повному обсязі, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Прокурор відзив на апеляційну скаргу не надав, але в судовому засіданні пояснив, що рішення законне та обґрунтоване, прийняте при повному з’ясуванні обставин справи. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2007 р. по справі № 51/340-07 без змін.

Позивач, Берецька сільська рада, ухвалу апеляційного господарського суду від 17.12.2007 р., не виконав, відзив на апеляційну скаргу не надав. У судовому засіданні сільський голова Панов М.О. апеляційну скаргу відповідача підтримав, просив її задовольнити, а рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2007р. по справі №51/340-07 скасувати та прийняти нове судове рішення яким відмовити у позові.

Відповідач у судове засідання не з’явився, представника у судове засідання не направив, про неможливість явки із поважних причин суд не повідомив, хоча про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника відповідача та третьої особи за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора господарський суд першої інстанції виходив з того, що об’єкт архітектури, розташований за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Берека, вул. Корнєва, 179, не введений в експлуатацію, в порядку, встановленому ст. 4 Закону України "Про архітектурну діяльність", ч. 3 ст. 18 Закону України "Про основи містобудування" та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 22.09.04 року, проте, всупереч вимогам діючого законодавства, відповідач здійснює господарську діяльність на вищевказаному об’єкті.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками місцевого господарського суду, виходячи наступного.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про архітектурну діяльність", для створення об’єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає прийняття спорудженого об’єкта в експлуатацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про основи містобудування", закінчені будівництвом об’єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 22.09.04 року затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Відповідно до вказаного Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних проектування.

Матеріали справи свідчать, що „об'єкт архітектури", який розташований за адресою: Харківська область, Первомайський р-н, с. Берека, вул., Корнєва, № 179 був придбаний у власність на підставі договору купівлі-продажу від 10.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Харківської області Васильєвою С.І. та зареєстрованого Первомайським бюро технічної інвентаризації та має наступні характеристики: не житлові будівлі –виробничий корпус, насосна, вбиральня, виробниче приміщення.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання прокурора в позові та суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на Закони України „Про архітектурну діяльність", „Про основи містобудування" та Постанову Кабінету Міністрів України №1243 від 22.09.2004 року „Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", оскільки вони регламентують правовідносини суб'єктів, що займаються будівництвом та реконструкцією об’єктів нерухомості, а об’єкт архітектури, який розташований за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Берека, вул., Корнєва, № 179 відповідачем не будувався і не реконструювався.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та вряджається майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно ст.1 Закону України „Про прокуратуру" прокурор здійснює нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів в Україні у тому числі підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності та користується згідно ст.20 та 12 Закону України „Про прокуратуру" правом давати приписи про усунення очевидних порушень у випадках, коли порушення має очевидний характер і може завдати істотної шкоди інтересам держави, підприємства, установи, організації, а також громадянам, якщо не буде негайно усунуто.

Як вбачається з позовної заяви прокурор вважає, що на вищевказаному об'єкті архітектури існує загроза життю працівників підприємства, тобто така ситуація, яка вимагає негайного прокурорського втручання, але прокурором не було винесено припис про усунення очевидних порушень згідно ст.20 та ст.22 Закону України „Про прокуратуру",

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року –прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. З врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається обґрунтовуючи свої вимоги та заперечення.

Однак, в порушення ст.ст. 2, 33 ГПК України та роз’яснень, викладених у рішенні Конституційного суду України від 08.04.1999р., Первомайський міжрайонний прокурор Харківської області не довів яким чином і в чому саме відбулось порушення матеріальних або інших інтересів держави.

З огляду на викладене, враховуючи, що позовні вимоги документально не підтверджені, а об’єкт архітектури, який знаходиться за адресою: Харківська область, Первомайський р-н, с.Берека, вул., Корнєва, № 179, належить відповідачу на праві власності, непорушність якого закріплене Конституцією України, колегія суддів вважає, що у суду не було підстав задовольняти позовні вимоги.

Зазначені обставини не були враховані господарським судом Харківської області при прийнятті рішення від 19.11.2007р. по справі №51/340-07 в зв’язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що зазначене рішення прийняте при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, в зв’язку з чим підлягає скасуванню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22,33, 43, 85, 99, 100, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, 4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2007р. по справі №51/340-07 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Головуючий суддя Токар М.В.

Судді Івакіна В.О.

Фоміна В.О.