ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2008 р. Справа № 07/240-07

вх. № 12775/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Мотлях О.Д.; відповідача - Сухомлинов В.К.; 3-ї особи Катречко Р.Є;

розглянувши справу за позовом Національний природний парк "Гомільшанські ліси", с. Задонецьке

до ХД лісовпорядна експедиція, смт. Покотилівка 3-я особа Контрольно - ревізійне управління в Харківській області

про стягнення 17800,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Національний природний парк „Гомільшанські ліси” звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача – Харківської державної лісовпорядної експедиції 17800,00 грн. зайво сплачених коштів за договорами на виконання робіт по розробленню проекту землеустрою щодо встановлення меж ділянок в натурі (на місцевості) та по підготовці технічної документації зі складання державного акту на право постійного користування землею, що встановлено КРВ в Зміївському районі в ході перевірки фінансово-господарської діяльності НПП „Гомільшанські ліси” та просить відшкодувати сплачені судові витрати по справі.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав, викладених у відзиві та доповненні до нього, зокрема, посилаючись на неправомірне застосування КРВ в Зміївському районі постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.96 р. № 830 „Про затвердження Типового положення з планування, обліку і калькулювання собівартості науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт” та складання висновку щодо заборони внесення в кошторис робіт прибутку в сумі 17800,00 грн. з тих підстав, що науково-дослідні та конструкторські роботи виконуються за бюджетні кошти, а не за рахунок госпрозрахункових коштів, так як НПП „Гомільчанські ліси” є бюджетною установою. Доводить неправомірне визнання виконаних ним робіт, як науково-дослідних та дослідно-конструкторських, посилаючись на норми чинного законодавства України.

У задоволення клопотання сторін, ухвалою від 29.01.08 р., відповідно до ст. 69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 01.04.08 р. та до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача було залучено Контрольно-ревізійне управління в Харківській області ( далі – КРУ).

У своїх поясненнях по справі, КРУ посилається на те, що Типове положення з планування, обліку і калькулювання собівартості науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт ( далі – НДДКР) встановлює єдині методичні засади визначення собівартості НДДКР в організаціях, які їх виконують, незалежно від форм власності й господарювання. Зазначення в п. 3 постанови КМУ від 20.07.96 р. № 830 про непоширення її на госпрозрахункові підприємства і організації свідчить про те, що дана постанова в діяльності НПП „Гомільшанські ліси „ повинна застосовуватись, так як дана установа є бюджетною, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Фінансування робіт за договором відбувалось за рахунок бюджетних коштів, тому включення до зведеного кошторису прибутку в розмірі 17800,00 грн. зроблено всупереч закону та зайво сплачені кошти підлягають поверненню до державного бюджету.

В судовому засіданні 27.02.08 р. оголошена перерва до 18.03.08 р. для виготовлення повного тексту рішення.

Дослідивши надані документи та докази, вислухавши пояснення учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

Згідно договорів № 30-05/14 від 01.07.05 р., № 53-06 від 01.12.06 р. та № 08-07/15 від 09.01.07 р., укладених між позивачем (замовником) та відповідачем (виконавцем), останнім, протягом 2005-2007 років були виконані роботи по розробленню проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, складанню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж ділянок в натурі (на місцевості) та по підготовці технічної документації зі складання акту на право постійного користування землею.

Згідно зведених кошторисів, до договорів був включений прибуток, в загальній сумі 22900,00 грн., з яких позивачем було сплачено 17800,00 грн.

Виконання відповідачем робіт належним чином підтверджено позивачем та актами приймання – передачі, доданими до матеріалів справи.

За результатами перевірки фінансово-господарської діяльності НПП „Гомільшанські ліси”, проведеної КРВ в Зміївському районі, було виявлено, що в порушення вимог постанови КМУ від 20.07.96 р. № 830 „Про затвердження Типового положення з планування, обліку і калькулювання собівартості науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт”, в калькуляцію кошторисної вартості в оплату матеріалів підготовчого стану щодо проекту землеустрою внесено прибуток, який оплачений замовником робіт (позивачем) в сумі 17800,00 грн., що є можливим лише в разі коли науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи виконуються не за бюджетні кошти, а за рахунок госпрозрахункових коштів.

За висновками КРВ в Зміївському районі, оплата прибутку позивачем призвела до перевитрат бюджетних коштів в сумі 17800,00 грн.

На листи, надіслані позивачем до відповідача з пропозицією повернення 17800,00 грн., останній відповів відмовою та погодився вирішити спір у судовому порядку.

Прийнявши до уваги пояснення, надані відповідачем, суд встановив, що, відповідно до п.2 Типового положення з планування, обліку і калькулювання собівартості науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт, до НДДКР належать науково-дослідні, проектні, конструкторські, технологічні роботи та послуги, створення дослідних зразків або партій виробів, необхідних для проведення НДДКР згідно з вимогами, погодженими із замовниками, що виконуються чи надаються науково-дослідними, конструкторськими, проектно-конструкторськими і технологічними організаціями, а також науково-дослідними і конструкторськими підрозділами підприємств, установ і організацій.

Згідно Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність”, наукова діяльність це інтелектуальна творча діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань, основними формами якої є фундаментальні та прикладні наукові дослідження. Науково-технічна діяльність – це інтелектуальна творча діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань у всіх галузях техніки і технологій, основними формами якої є науково-дослідні, дослідно-конструкторські роботи, пов*язані з доведенням наукових і науково-технічних знань до стадії практичного їх використання.

Суд приймає ствердження відповідача про те, що виконані ним роботи не є роботами, необхідними для проведення НДДКР; не спрямовані на одержання і використання нових знань; не є науково-дослідними та дослідно-конструкторськими роботами, пов*язаними з доведенням наукових і науково-технічних знань до стадії практичного їх використання. Виконана ним робота є практично виконаною, що підтверджується ст. 181 Земельного кодексу України та п.5 ч.1 ст.1 Закону України „Про землеустрій”, відповідно до яких, землеустрій – це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно – територіальних утворень, суб*єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Згідно п.8 ч.1 ст.1 Закону України „Про землеустрій”, проект землеустрою – це сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити 5-10 і більше років.

Пунктом 9 ч.1ст. 1 Закону України „Про землеустрій” визначено, що робочий проект землеустрою – це сукупність нормативно-правових, економічних і технічних документів з використання та охорони земель, які вміщують розрахунки, опис, креслення технічних рішень, кошторис, реалізацію яких передбачається здійснити протягом 2-3 років.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неправомірне визначення КРВ в Зміївському районі виконаних відповідачем робіт як науково-дослідних та дослідно-конструкторських, планування, облік і калькулювання яких здійснюється на підставі постанови КМУ від 20.07.96 р. № 830, в зв*язку з чим, вимоги позивача про відшкодування зайво сплачених бюджетних коштів задоволенню не підлягають.

Згідно чинного господарського процесуального законодавства, в разі відмови у задоволенні позовних вимог, сплачені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 46, 49, 69, 82-85 ГПК України, ст. 181 ЗК України, ст. 1 Закону України „Про землеустрій”, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст рішення підписано 18 березня 2008року.

Суддя Інте Т.В.