ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "23" липня 2008 р.
по справі  № 01/54-92

за
позовом підприємця ОСОБА_1, с.Гаразджа, Луцького району

до
Волинської обласної спілки споживчих товариств, підприємця ОСОБА_2,

підприємця
ОСОБА_3

про
визнання недійсним договору оренди від 5.03.2007р., виселення з незаконно
займаних приміщень

Суддя  Якушева І.О.

Представники:

від
позивача: н/з

від
відповідача 1 - Волинської обласної спілки споживчих товариств: ОСОБА_4 (дов.
від 23.06.2008р.)

від
відповідача 2 -підприємця ОСОБА_2: н/з

від
відповідача 3 - підприємця ОСОБА_3: н/з

Суть
спору: позивач в позовній заяві на підставі ст.ст.203, 216, 216 Цивільного
кодексу України, ст.ст.180, 283, 284 Господарського кодексу України просить
визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення від 5.03.2007 р.,
укладений між Волинською обласною спілкою споживчих товариств та підприємцем
ОСОБА_2; виселити підприємця ОСОБА_2 з незаконно займаних приміщень, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 216 кв.м.

На
обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.02.2002р. Луцьким
госпрозрахунковим ринком (правонаступником якого є Волинська облспоживспілка)
було укладено з ним як з орендарем договір оренди на строк 12 років 9 місяців,
згідно з яким передано в користування нежитлове приміщення загальною площею 216
кв.м., розташоване на ринку "Завокзальний" у м. Луцьку. Проте,
незважаючи на це, 5.03.2007р. Волинською облспоживспілкою було укладено договір
оренди з підприємцем ОСОБА_2, згідно з яким підприємцю ОСОБА_2 як орендарю передано
в оренду те ж саме нежитлове приміщення.

Позивач
вважає, що укладенням договору від 5.03.2007р. між Волинською облспоживспілкою
і підприємцем ОСОБА_2 порушуються його права як орендаря приміщення, оскільки
він не може реалізувати своє право на користування об"єктом оренди; що
договір оренди від 5.03.2007р. є недійсним, оскільки на момент укладення цього
договору нежитлові приміщення вже були об'єктом оренди за іншим договором - від
23.02.2002р.

Ухвалою
господарського суду від  12.01.2008р. до
участі у розгляді справи на підставі ст.24 ГПК України було залучено
відповідачем підприємця ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що  16.10.2007р. Волинською облспоживспілкою було
укладено договір оренди із підприємцем ОСОБА_3, згідно з умовами якого
нежитлове приміщення загальною площею 216 кв.м. передано цьому підприємцю.

Ухвалою
господарського суду від 12.01.2008р. провадження у справі №01/54-92 було
зупинено до вирішення справи №8/77-92 за позовом Волинської облспоживспілки до
підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди нежитлового
приміщення від 23.02.2002р. Львівським апеляційним господарським судом.

Ухвалою
господарського суду 26.03.2008р. провадження у справі №01/54-92 було зупинено
до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги підприємця
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Волинської області від 15.11.2007р. по
справі №8/77-92, постанову Львівського апеляційного господарського суду у цій
справі від 23.01.2008р.

Ухвалою
господарського суду від 4.07.2008р. провадження у справі поновлено, розгляд
справи призначено на 23.07.2008р., проте представники від позивача, відповідача
2,  відповідача 3  в судове засідання не з'явились з невідомих
суду причин, незважаючи на належне повідомлення про судовий розгляд справи.

З
огляду на належне повідомлення позивача, відповідача 2,  відповідача 3 про судовий розгляд справи,
зважаючи на те, що клопотань про відкладення розгляду справи від цих  учасників не надійшло, справу відповідно до
ст.75 ГПК України розглянуто за їх відсутності

Відповідач
1 в судовому засіданні повідомив, що постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.01.2008р. рішення господарського суду від
15.11.2007р. по справі №8/77-92 залишено без змін, постановою Вищого
господарського суду України від 22.05.2008р. постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 23.01.2008р. залишено без змін. Вважає, що при таких
обставинах у позивача відсутнє право звернення до суду з позовом про виселення
з незаконно займаних приміщень, оскільки у нього відсутні правові підстави на
користування нежитловим приміщенням загальною площею 216 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача 1,
господарський суд

в с т а н о в и в:

13.11.2007р.
підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до господарського суду, в якій
просить визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення від 5.03.2007
р., укладений між Волинською обласною спілкою споживчих товариств та
підприємцем ОСОБА_2; виселити підприємця ОСОБА_3 з незаконно займаних
приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 216 кв.м.

На
обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.02.2002р. Луцьким
госпрозрахунковим ринком (правонаступником якого є Волинська облспоживспілка)
було укладено з ним як з орендарем договір оренди на строк 12 років 9 місяців,
згідно з яким передано в користування нежитлове приміщення загальною площею 216
кв.м., розташоване на ринку "Завокзальний" у м. Луцьку. Проте,
незважаючи на це, 5.03.2007р. Волинською облспоживспілкою було укладено договір
оренди з підприємцем ОСОБА_2, згідно з яким підприємцю ОСОБА_2 як орендарю
передано в оренду те ж саме нежитлове приміщення.

Позивач
вважає, що укладенням договору від 5.03.2007р. між Волинською облспоживспілкою
і підприємцем ОСОБА_2 порушуються його права як орендаря приміщення, оскільки
він не може реалізувати своє право на користування об'єктом оренди; що договір
оренди від 5.03.2007р. є недійсним, оскільки на момент укладення цього договору
нежитлові приміщення вже були об'єктом оренди за іншим договором - від
23.02.2002р.

Позовна
вимога підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди нежитлового
приміщення від 5.03.2007р., виселення підприємця ОСОБА_3 з незаконно займаних
приміщень  до задоволення не підлягає.

Рішенням
господарського суду від 15.11.2007р. по справі №8/77-92 за позовом Волинської
облспоживспілки до підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди
нежитлового приміщення від 23.02.2002р.
визнано недійсним договір оренди з викупом від 23.02.2002р., укладений
між Луцьким госпрозрахунковим ринком і підприємцем ОСОБА_1

Приймаючи
рішення у справі №8/77-92, господарський суд встановив, що нежитлове приміщення
загальною площею 216 кв.м. в АДРЕСА_1 було передано підприємцю ОСОБА_1 в оренду
з порушенням вимог ст.10 Закону України "Про споживчу кооперацію" за
відсутності дозволу компетентного органу відповідної спілки на передачу
нежитлового приміщення в оренду, договір укладено ринком з перевищенням
повноважень при передачі майна в оренду з викупом та з правом переходу майна у
власність відповідачу, порушено права членів споживчих товариств, які на
добровільних засадах об'єдналися в обласну спілку і мають свою частку в майні..

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2008р. рішення
господарського суду від 15.11.2007р. по справі №8/77-92 залишено без змін.

Постановою
Вищого господарського суду України від 22.05.2008р. постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 23.01.2008р. залишено без змін.

У
відповідності із ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі -
ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи ( у тому
числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статуту суб'єкта
підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею
2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує провадження у справі за
позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

За
змістом цих норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду
наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах
здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або
оспорюються.

Отже,
вирішуючи спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася,
суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист
якого подано позов. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне
за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від
інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює
виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право
належить, і яка може вимагати виконання такого обов'язку від зобов'язаних осіб.

При
таких обставинах, коли встановлено, що договір оренди від 23.02.2002р., на який
посилається позивач на обгрунтування
наявності у нього права на користування спірним приміщенням та його
порушенням, визнано судом недійсним, у позивача на час розгляду справи відсутнє
суб'єктивне матеріальне право - право користування нежитловим приміщенням, на
захист якого подано позов про визнання недійсним договору оренди від
5.03.2007р. і виселення, а тому в позові про визнання недійсним договору оренди
від 5.03.2007р. і виселення слід відмовити.

Керуючись
ст.ст. 1, 2, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд

в и р і ш и в:

в
позові підприємця ОСОБА_1 до Волинської обласної спілки споживчих товариств,
підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди від 5.03.2007р.,
виселення з незаконно займаних приміщень відмовити

Суддя
Якушева І. О.