ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

р.

Справа №

За позовом

до

про

Суддя

при секретарі Леда І.С.

Представники сторін:

Від позивача Смовж К.О. довіреність № 29 від 25.06.2007р.

Від позивача Шистопал Г.М. довіреність № 30 від 06.11.2008р.

Від відповідача Живиця Д.В. довіреність № 34 від 21.11.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2003р. у справі № 12/87 стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами поруки № 74/2000, № 52/2000, № 60/2000 в сумі 2656373 грн. 74 коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

На виконання зазначеного рішення 14.11.2003р. було видано наказ за № 12/87.

29.10.2008р. відповідач звернувся з заявою в порядку ст. 121 ГПК України про розстрочку виконання рішення господарського суду від 30.10.2003р. у справі № 12/87 в якій просить розстрочити виконання вищезазначеного рішення господарського суду та затвердити наступний графік розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2003р. по справі № 12/87:

Заг.

Сума

Грн.

2008

до

31.12.

2009

до

31.12.

2010

до

31.12.

2011

до

31.12.

2012

до

31.12.

2013

до

31.12.

2014

до

31.12.

2015

до

31.12.

2016

до

31.12.

2017

до

31.12.

2018

до

31.12.

100%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

20%

35%

2658191,74

132909,59

132909,59

132909,59

132909,59

132909,59

132909,59

132909,59

132909,59

132909,59

531638,33

930367,10

Заява про розстрочку рішення господарського суду обгрунтована тим, що 20.11.2003р. господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі № Б26/139/03 про банкрутство ВАТ „ НПТЗ”. Позивач у терміни передбачені законодавством подав заяву з вимогами до відповідача на загальну суму 3456 996 грн. 29 коп., у тому числі і за рішенням господарського суду від 30.10.2003р. у справі № 12/87. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2004р. у справі № Б26/139/03 зазначені вище вимоги позивача визнані та їх включено до вимог кредиторів четвертої черги. Протягом 2004-2007р.р. відповідачем були задоволені вимоги кредиторів третьої черги у повному обсязі. У подальшому 24.10.2007р. комітетом кредиторів прийнято рішення про укладення мирової угоди у справі № Б26/139/03. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2007р. у справі № Б26/139/03 затверджено мирову угоду укладену 24.10.2007р. між боржником та комітетом кредиторів. Відповідно до затвердженої мирової угоди встановлено графік розстрочення виплат, а саме:

Заг.

Сума

Грн.

2008

до

31.12.

2009

до

31.12.

2010

до

31.12.

2011

до

31.12.

2012

до

31.12.

2013

до

31.12.

2014

до

31.12.

2015

до

31.12.

2016

до

31.12.

2017

до

31.12.

2018

до

31.12.

100%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

20%

35%

97870872,88

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

19574174,

59

34254805,

53

За викладеного відповідач вважає, що відповідно до ст. 37 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, для всіх кредиторів четвертої черги встановлені рівні умови щодо задоволення вимог, визнаних судом у процедурі провадження справи про банкрутство. Проте, затвердження мирової угоди у справі про банкрутство відповідача не є підставою для автоматичного розстрочення виконання рішення господарського суду від 30.10.2003р. у справі № 12/87 та Законом України „Про виконавче провадження” також не передбачено такої підстави для закінчення виконавчого провадження як затвердження мирової угоди у справі про банкрутство, не дивлячись на те, що між відповідачем та позивачем фактично досягнуто згоди про розстрочення суми боргу 2 658 191,74 грн., що підтверджено ухвалою господарського суду від 16.11.2007р.у справі № Б29/139/03. Виконавче провадження по примусовому виконанню рішення господарського суду від 30.10.2003р. у справі № 12/87 не закінчено, що негативно може вплинути на фінансовий стан відповідача, перекреслити результати роботи, проведеної протягом 2004-2007р.р. направленої на відновлення платоспроможності відповідача.

Представники позивача проти заяви відповідача про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2003р. у справі № 12/87 заперечують, у письмових поясненнях, наданих суду просять відмовити у розстрочці виконання вищезазначеного рішення господарського суду. 24.10.2007р. комітетом кредиторів прийнято рішення про укладення мирової угоди, але у складі комітету кредиторів не було представників позивача і це питання не було узгоджено з позивачем. Крім того, фінансовий стан позивача дозволив задовольнити вимоги кредиторів третьої черги в сумі 4 893 543,64 грн., яка затверджена мировою угодою від 24.10.2007р. Вина відповідача у створенні боргу безспірна, інфляційні процеси збільшують збитки позивача погіршуючи ситуацію. Крім того, представники позивача посилаються на те, що між ними та боржником не було досягнуто згоди про розстрочення суми боргу і на запропонований варіант розстрочення виконання рішення суду позивач не згоден. Також, за ст. 121 ГПК України суд може розстрочити виконання рішення господарського суду при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Заява відповідача не містить посилань на будь-які документально підтверджені факти існування таких обставин. Посилання боржника на те, що сума боргу є значною та її стягнення може призвести до порушення діяльності підприємства і виникнення нових боргів не підтверджується жодними документальними доказами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2003р. у справі № 12/87 стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами поруки № 74/2000, № 52/2000, № 60/2000 в сумі 2656373 грн. 74 коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

На виконання зазначеного рішення 14.11.2003р. було видано наказ за № 12/87.

20.11.2003р. господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі № Б26/139/03 про банкрутство ВАТ „Нікопольський підвеннотрубний завод”.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2004р. у справі № Б26/139/03 заяву ЗАТ „Нікопольський завод сталевих труб „ЮТіСТ” задоволено та вимоги останнього в сумі 3 457 121,29 грн., в тому числі в сумі 2 658 191,74 грн. за рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 12/87 визнано і включено до вимог кредиторів четвертої черги.

У подальшому, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2007р. у справі № Б26/139/03 затверджено мирову угоду, укладену 24.10.2007р. між боржником (ВАТ „„Нікопольський підвеннотрубний завод”) та комітетом кредиторів.

Відповідно до затвердженої судом мирової угоди встановлено графік розстрочення виплат, а саме:

Заг.

Сума

Грн.

2008

до

31.12.

2009

до

31.12.

2010

до

31.12.

2011

до

31.12.

2012

до

31.12.

2013

до

31.12.

2014

до

31.12.

2015

до

31.12.

2016

до

31.12.

2017

до

31.12.

2018

до

31.12.

100%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

5%

20%

35%

97870872,88

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

4893543,64

19574174,

59

34254805,

53

При цьому, зазначеною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2007р. у справі № Б26/139/03 провадження у справі про банкрутство відповідача припинено.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд може розстрочити виконання рішення суду.

Крім того, пунктом 2 Роз’яснення „Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України” № 02-5/333 від 12.09.96р. визначено, що підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, на момент розгляду даної заяви відповідача про розстрочку виконання рішення, у господарського суду відсутні підстави для її задоволення, оскільки, відповідачем не надано доказів, що підтверджують неплатоспроможність боржника чи тяжкий фінансовий стан підприємства, що робить неможливим виконання рішення, не надано і доказів та не наведено жодних обставин відповідачем, що ускладнюють виконання рішення господарського суду.

Навпаки, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2007р. у справі № Б26/139/03, якою затверджено мирову угоду від 24.10.2007р., припинено провадження у справі про банкрутство, що свідчить про платоспроможність відповідача станом на момент розгляду цієї заяви.

Посилання відповідача на ст. 37 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” якою встановлені рівні умови для всіх кредиторів четвертої черги визнаних судом у процедурі провадження справи про банкрутство, є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, ст. 124 Конституції України судові рішення є обов’язковими до виконання на всій території України.

За викладеного, в задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення господарського суду від 30.10.2003р. у справі № 12/87 слід відмовити.

Керуючись ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ВАТ „Нікопольський підвеннотрубний завод” про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2003р. у справі № 12/87 –відмовити.

Суддя