ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.04.08 р.                     Справа № 12/17пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – Щербаков О.В.

від першого відповідача – Малюк Л.В. за доруч.

від другого відповідача – не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Приватного підприємства “Торгівельний комплекс “Київський” м. Донецьк

до - Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації” м.Донецьк

- Товариства з обмеженою відповідальністю “Пром ПСП” м. Донецьк

про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ

Приватне підприємство “Торгівельний комплекс “Київський” м. Донецьк звернулося до господарського суду з позовною заявою до Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації” м. Донецьк про визнання права власності на будівлю складу літера П-1, площею 137,8 кв.м., розташоване за адресою м. Донецьк, вул. Новоросійська,9.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу, документи, які підтверджують його виконання, цивліьне законодавство, тощо.

Перший відповідач КП “БТІ” вважає себе не належним відповідачем з підстав, викладених у відзиві на позов.

Судом в якості другого відповідача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю “ПромПСП”

Другий відповідач надав пояснення щодо укладання договору, на який посилається позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, та його виконання.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

16.12.2003 року між Приватним підприємством “Торговельний комплекс “Київський” ( покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Пром ПСП” ( продавець) підписано договір купівлі-продажу № 117, згідно якого позивач набував право власності на будівлю складу ( літ П-1) площею 137,8 кв.м., яка розташована за адресою: вул. Новоросійська, 9.

Згідно п.2.3. договору купівлі-продажу, передача майна продавцем та прийняття майна покупцем здійснюється за місцем розташування вказаного майна та посвідчується актами прийома-передачі.

24.12.2003 року між сторонами вище зазначеного договору підписано акт прийома-передачі, яким сторони підтвердили передачу будівлі складу.

Вказаний склад знаходиться на земельній ділянці, якою позивач користується на підставі договору користування № 6/150 від 28.03.2007 року між Виконавчим комітетом Донецької міської ради та позивачем.

До матеріалів справи позивач надав копії платіжних доручень, якими підтвердив внесення оплати за склад.

Раніше спірне майно належало Товариству з обмеженою відповідальністю “ПромПСП” на підставі договору купівлі-продажу будівлі, підписаному 27.06.201 р. між ним та товариством з обмеженою відповідальністю “БІК”

Право власності було зареєстровано в БТІ за ТОВ “ПромПСП, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Позивач просить суд встановити за ним право власності на вищезазначену будівлю.

Вказана позовна вимога підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно ст. 128 ЦК УРСР, який діяв на час підписання спірного договору, право власності у набувача майна за договором переходить з моменту його передачі, якщо договором або законом не передбачено інше.

В даному випадку, ані договором, ані діючим на той час законодавством перехід права власності не пов”язувався з іншою подією, ніж передачею майна.

Тому позивач набув право власності на будівлю складу на підставі ст.128 ЦК УРСР з моменту отримання цієї будівлі, а саме - з 24.12.2003 р.

Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України закріплює, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.

Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На час розгляду справи у суді, позивач володіє, користується та розпоряджається будівлею складу. Доказів , що позивач володіє цією будівлею незаконно, або вище зазначені договори купівлі-продажу визнано недійсними , суду не надано.

За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на нього, так як спір виник саме з його вини.

Виключити зі складу відповідачів КП “БТІ”, так як воно не є належним відповідачем по справі.

На підставі ст. 128 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 319, 316, 317, 392 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати за Приватним підприємством “Торговельний комплекс “Київський” (м. Донецьк, вул. Новоросійська, 1, ЗКПО 24458376) право власності на будівлю складу літера П-1, площею 137,8 кв.м., розташована за адресою: 83007, м. Донецьк, вул. Новоросійська, 9

Виключити зі складу відповідачів Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька

Суддя Склярук О.І.