ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2008

Справа №2-31/7805-2008

За позовом Управління праці та соціального захисту Ялтинської міськоїради, (98600, м.Ялта. вул..Ломоносова, 27)

до відповідача Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму», (98612, м.Ялта, вул..Кривошти, 27)

про стягнення 8800,27 грн.

Суддя А.В.Привалова

представники:

Від позивача – Донськой Д.Л., дов. у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи:

Управління праці та соціального захисту Ялтинської міської ради звернулось до господарського суду АРК до відповідача – Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму» з позовними вимогами про стягнення 8800,27грн., та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами ревізії КРУ в АРК за період з 01.01.06р. по 01.01.08р. було встановлено переплату фінансових коштів відповідачу в сумі 8800,27грн. На думку позивача, на підставі обов’язкових вимог КРУ від 04.03.08р. по усуненню порушень, виявлених в Управлінні праці та соціального захисту Ялтинської міської ради, відповідач повинен відшкодувати на користь позивача фінансові кошти в зазначеному розмірі. В правове обґрунтування позивач посилається на положення ст..193, 202 ГК України, ст..625 ГК України.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами, викладеними у відзиві на позов. Просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на договірні відношення з позивачем і відсутність з його боку претензій щодо прийнятих та підписаних ним виставлених рахунків за отримані послуги. Також посилається на матеріали зустрічної перевірки КРУ в АРК з питання взаєморозрахунків по водопостачанню та водовідведенню з позивачем, якою зазначене порушення з боку підприємства не встановлено, навпаки встановлена заборгованість позивача перед відповідачем станом на 01.01.08р. в сумі 838,20грн., про що свідчить довідка зустрічної перевірки від 06.02.08р. .

Справа слуханням відкладалась, в судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України. Строк розгляду справи продовжувався в порядку ст.ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2006 р. між Кримським республіканським підприємством «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму» та Управлінням праці і соціального захисту Ялтинської міської ради укладений договір №532 про надання послуг з водопостачання і водовідведення, згідно якого відповідач, на виконання взятих на себе зобов’язань надає позивачу послуги з водопостачання і водовідведення, а позивач зобов’язаний своєчасно сплачувати користування послугами і інші платежі на умовах договору.

Розрахунки між сторонами здійснювались згідно даних абонентних листів підписаних з одного боку контролером Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму» та з другого боку представником споживача, на підставі рахунків-актів наданих послуг.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що згідно матеріалів ревізії КРУ, обов’язкових вимог по усуненню порушень від 04.03.08р., за період з 01.01.2006 р. по 01.01.2008р. встановлено завищення бюджетних асигнувань по загальному фонду Управління на загальну суму 8,8тис.грн., які профінансовані у повному обсязі і використані на оплату за ненадані послуги водопостачання і водовідведення.

Отже на думку позивача, відповідач не виконав узяти на себе зобов’язання щодо надання послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого позивачем переплачено відповідачу суму 8,8тис.грн., про що свідчать матеріали ревізії КРУ в АРК.

Судом встановлено, що за вказаний період відповідач надавав послуги позивачу по водопостачанню та водовідведенню згідно договору №532 від 06.06.2006р. у шістьох приміщеннях Управління праці та соціального захисту Ялтинської міської ради, зокрема у приміщенні за адресою: м.Ялта, вул..Ломоносова 27 без показників водолічильника.

Позивач вважає, що кількість використаної води повинна була визначатись відповідачем у даному випадку виходячи з фактичної середньомісячної чисельності осіб, як зазначено у матеріалах ревізії КРУ в АРК.

Проте умовами договору, а також п.п.10, 11 Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, затверджених Наказом Держжитлкомгоспа України від 01.07.04р., передбачено, що при неможливості ведення обліку води по водолічільнику з причин, не залежних від абонента, кількість використаної води визначається по середньодобової витраті, а не по фактичній чисельності.

Як свідчать матеріали справи позивачем за цей період проводилася оплата за отримані послуги водокористування, водовідведення за договором згідно виставленим відповідачем рахункам, визначеним по середньодобової витраті, які приймались позивачем без зауважень або заперечень щодо неправильного начислення суми, тарифікації. Не пред’являлись позивачем з цього приводу й відповідні претензії згідно п.3.8 договору.

Отже судом вбачається, що сторони за договором в рамках діючого договору і відповідно до закону здійснювали розрахунки щодо надання і користування послугами з водопостачання і водовідведення.

Позивачем не доведено, що відповідач порушив взяти на себе зобов’язання за договором, внаслідок чого повинен відшкодувати заявлену до стягнення суму.

Посилання позивача на обов’язкові вказівки КРУ в АРК від 04.03.08р. №04-14/1512, щодо прийняття заходів до відшкодування та ініціювання позову по поверненню незаконно використаних бюджетних коштів, судом до уваги не приймаються, оскільки не є доказом порушення відповідачем своїх зобов’язань за договором або вимог чинного законодавства при виписані позивачем рахунків (обчислення суми, тарифікації послуг за об’єктами). Зазначені матеріали ревізії КРУ в АРК указують на незаконне використання бюджетних коштів позивачем.

Крім того, відсутність порушень відповідача щодо розрахунків з позивачем за період з 01.01.06р. по 01.01.08р. з надання послуг з водопостачання та водовідведення підтверджується довідкою КРО в м.Ялта від 06.02.08р. зустрічної звірки з питань взаєморозрахунків з водопостачання та водовідведення між Управлінням праці та соціального захисту Ялтинської міської ради та Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму», відповідно до якої навпаки встановлена заборгованість Управління перед відповідачем станом на 01.01.08р. в сумі 838,20грн. Наявність заборгованості позивача перед відповідачем підтверджується також актом звірки сторін від 01.08.08р.

Згідно зі ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, яке виникає між суб’єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання в силу якого, один суб’єкт зобов’язаний зробити певну дію господарського або управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта або утриматись від певних дій, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Стаття 174 Господарського кодексу України визначає, що господарські зобов’язання можуть виникати в тому числі й безпосередньо з закону або іншого нормативно-правового акту, який регулює господарську діяльність, з господарських договорів та інших угод.

З матеріалів справи вбачається, що зобов’язання між сторонами, з приводу розрахунків за надані та отримані послуги, виникли на підставі договору №532 від 06.06.2006 р. про надання послуг з водопостачання і водовідведення.

Частиною 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Інших доказів наявності зазначеної заборгованості ніж матеріали ревізії КРУ в АРК позивач суду не надав.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте позивачем не доведено порушення відповідачем своїх зобов’язань і виникнення внаслідок цього відповідного обов’язку по сплаті коштів, заявлених до стягнення. Позивач не довів суду достатніх правових підстав необхідних для задоволення позовних вимог і не спростував наведених відповідачем доказів відсутності з його боку порушень.

У зв’язку з тим, що позовні вимоги необгрунтовані та не підтверджуються відповідними доказами, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача суми 8800,27грн., тому у задоволенні позову має бути відмовлено.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошена в судовому засіданні 23.10.2008р. Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України рішення оформлено та підписано 27.10.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.82-84 Господарського процесуального кодексу України, ст.124 Конституції України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.