ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2008 Справа № 1/377-О-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Людоговської В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фермерського господарства "Блізнеци", Голопристанського району Херсонської області

до Голопристанської районної державної адміністрації, м. Гола Пристань Херсонської області

про скасування розпорядження №510 від 05.10.2007 року та визнання за фермерським господарством права на отримання земельної ділянки в оренду

за участю представників

від позивача: Білий О.О. –голова ФГ «Блізнеци», Соболєв Ю.В. –представник за дорученням № 7 від 18.02.2008 р.

від відповідача: Година О.О. –представник за довіреністю №01-19/7 від 10.01.2008р.

17.09.2008 р. провадження по справі порушено суддею Губіною І.В. Ухвалою Голови господарського суду 29.10.2008 р. справу передано на розгляд судді Людоговській В.В. 31.10.2008 р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.11.2008 р.

Позивач –Фермерське господарство «Блізнеци»(далі –ФГ «Блізнеци») - у позовній заяві просить визнати за ним право на отримання в оренду земельної ділянки орієнтовною площею до 12,5 га (озеро) строком на 49 років для рибогосподарських потреб на території Краснознам'янської сільради Голопристанського району Херсонської області та скасувати Розпорядження №510 від 05.10.2007 р. (далі –Розпорядження №510) першого заступника голови Голопристанської райдержадміністрації Голопристанського району Херсонської області «Про визнання таким, що втратив чинність підпункт 1.2. пункту 1 Розпорядження першого заступника Голови райдержадміністрації №466 від 20.09.2007 р. (далі –Розпорядження №466) «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду фермерському господарству «Блізнеци».

До початку судового засідання позивач надав заяву про зміну предмету позову (а.с.41), в якій просить визнати за ним право на отримання в оренду земельної ділянки орієнтовною площею до 12,5 га (озеро) строком на 49 років для рибогосподарських потреб на території Краснознам'янської сільради Голопристанського району Херсонської області та визнати недійсним Розпорядження №510 від 05.10.2007 р. першого заступника голови Голопристанської райдержадміністрації Голопристанського району Херсонської області «Про визнання таким, що втратив чинність підпункт 1.2. пункту 1 Розпорядження першого заступника Голови райдержадміністрації №466 від 20.09.2007 р. «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду фермерському господарству «Блізнеци».

Представник позивача в ході судового засідання підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Документів, витребуваних ухвалою суду від 31.10.08. (а.с.40) не надав, пояснивши, що Голопристанський районний відділ земельних ресурсів відмовився надавати будь-які відомості щодо цього питання, а відповідну інформацію може надати Херсонська філія державного земельного кадастру. В ході судового засідання представник відповідача надав клопотання про залучення до участі у справі Голопристанського районного товариства мисливців і рибалок «Голопристанська чайка»(далі –ГРТМР «Голопристанська чайка»), оскільки Розпорядженням Голови Голопристанської райдержадміністрації Херсонської області №665 від 24.12.2007 р. останньому також надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. В обґрунтування своєї позиції відповідач стверджує, що рішення суду прямо впливатиме на права та обов'язки ГРТМР «Голопристанська чайка». В клопотанні відповідач не зазначив: в якості кого суд повинен залучити цю юридичну особу, на стороні позивача чи відповідача братиме участь ця особа і яким чином рішення суду може вплинути на права та обов'язки сторін.

В запереченні на позов (а.с.28) відповідач посилається на п.2 ч.1 ст.8 Водного кодексу України і наполягає на тому, що повноваження щодо розпорядження водними об'єктами місцевого значення віднесено до повноважень обласних рад. Вважає, що райдержадміністрація є неналежною стороною по справі.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

За згодою представників учасників судового процесу судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

Основними видами діяльності Фермерського господарства «Блізнеци»(позивач) відповідно до його Статуту, є: рибальство; надання послуг у рибальстві; рибництво; надання послуг у рибництві.

З метою здійснення вказаних видів діяльності позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Приписи статей 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.ст.142 –145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Виходячи із змісту ст..ст.123, 124, 186 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за проектами відведення цих ділянок, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди.

Відповідно до п.12 розділу Х «Перехідні положення»Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-Ш до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів –відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до п.7 ст.13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією та законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Абзацом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про землеустрій»термін «документація з землеустрою» визначено як затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за використанням проектів тощо.

Відповідно до підпункту 1.2. пункту 1 Розпорядження Голови Голопристанської райдержадміністрації №466 від 20.09.2007 р. ФГ «Блізнеци»надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею до 12,5 га (озеро) строком на 49 років для рибогосподарських потреб на території Краснознам»янської сільської ради.

05.10.2007 р. Розпорядженням Голови Голопристанської райдержадміністрації №510 від 05.10.2007 р. визнано таким, що втратив чинність підпункт 1.2. пункту 1 Розпорядження Голови Голопристанської райдержадміністрації №466 від 20.09.2007 р. «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду фермерському господарству «Блізнеци».

ФГ «Блізнеци»(далі за текстом –позивач) звернулось до господарського суду і просить (з врахуванням Заяви про зміну предмету позову) визнати за ним право на отримання в оренду земельної ділянки орієнтовною площею до 12,5 га (озеро) строком на 49 років для рибогосподарських потреб на території Краснознам»янської сільради Голопристанського району Херсонської області та визнати недійсним Розпорядження №510 від 05.10.2007 р. як незаконне. Судом прийнято до розгляду Заяву про зміну предмету позову, оскільки вона надана відповідно до вимог статті 22 ГПК України, з доказами направлення її копії відповідачу (а.с.42). При цьому не порушено процесуальних прав відповідача, йому було надано можливість подання доказів щодо нового предмета позову. Відповідачем не заявлено вимог щодо відкладення розгляду справи для подання відповідних доказів.

Частиною 2 ст.20 Господарського кодексу України передбачено такий спосіб захисту прав суб'єктів господарювання як визнання повністю або частково недійсними актів органів місцевого самоврядування.

Окрім того, даний спір виник з земельних правовідносин, а відповідно до п.»г»ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Акт державного органу –це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відповідно до п.2 Роз'яснення Президії Вищого арбітражного Суду України від 26.01.2000 р. №02-5/35 (із змінами та доповненнями) «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних та інших органів»підставами для визнання недійсним акту державного чи іншого органу є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Представником відповідача в судовому засіданні заявлено, що розмежування земель державної і комунальної власності не проводилось і спірна земельна ділянка належить до земель державної власності.

Відповідно до п.2 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Судом перевірено відповідність оскаржуваного акту вимогам законодавства на момент його прийняття, в результаті чого суд дійшов висновку, що Розпорядження №510 від 05.10.2007 р. не відповідає вимогам закону з огляду на наступне:

-          Відповідно до частини 2 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Визнавши п.п.1.2. п.1 Розпорядження №466 від 20.09.2007 р. таким, що втратив чинність, - Голопристанська райдержадміністрація вийшла за межі повноважень, наданих їй законодавством України, тоді як згідно із ч.2 ст.19 Конституції України зобов'язана була діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

-          Розпорядження №510 від 05.10.2007 р. порушує права позивача на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, право на придбання в подальшому земельної ділянки в оренду шляхом укладення договору оренди для здійснення підприємницької діяльності, а також порушує права позивача на свободу здійснення підприємницької діяльності, закріплені ст..ст.43, 48 Господарського кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині визнання Розпорядження №510 від 05.10.2007 р. недійсним підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка орієнтовною площею до 12,5 га (озеро) є водним об'єктом місцевого значення і повноваження щодо розпорядження водними об'єктами місцевого значення віднесено до повноважень обласних рад згідно п.2 ч.1 ст.8 Водного кодексу України не підтверджуються обставинами справи. Суд констатує, що вищевказане озеро не має статусу водного об'єкту місцевого значення, оскільки воно не включене до Переліку річок та водойм, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення, затвердженого Наказом Держводгоспу України №41 від 03.06.1997 р. (зареєстрований в Міністерстві юстиції України №2/2442 від 06.01.1998 р.). Заперечення відповідача (а.с.28), всупереч яким ним же виноситься Розпорядження №665 від 24.12.2007 р. і надається дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду іншій юридичній особі - Голопристанському районному товариству мисливців і рибалок «Голопристанська чайка», судом відхиляються.

Судом залишено без задоволення клопотання відповідача щодо залучення до участі у справі Голопристанського районного товариства мисливців і рибалок «Голопристанська чайка»(а.с.56), оскільки Розпорядженням Голопристанської райдержадміністрації №665 від 24.12.2007 р. йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, а відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі»- проект відведення земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків. Відповідачем не доведено, яким чином рішення суду прямо впливатиме на права та обов'язки Голопристанського районного товариства мисливців і рибалок «Голопристанська чайка». Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 р. №107-У1 до Закону України «Про оренду землі»внесено зміни та стаття 16 Закону викладена в наступній редакції: «Набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах…»

Позовні вимоги щодо визнання права на отримання в оренду земельної ділянки орієнтовною площею до 12,5 га (озеро) строком на 49 років також підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст..1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звернутися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Аналізуючи наведені вище норми права, суд відзначає, що позивачем у справі є особа, яка звертається до господарського суду з метою захисту свого порушеного права, у даному випадку права на отримання в оренду земельної ділянки.

В судовому засіданні представник ФГ «Блізнеци»пояснив, що не ототожнює поняття «право на оренду»з «правом на отримання в оренду». Заявляючи вимогу про право на отримання в оренду, - позивач має на увазі право на розробку проекту землеустрою, право на здійснення інших послідовних етапів щодо укладення договору оренди в установленому законом порядку. Позивач пояснив, що не звернувся до суду за визнанням права на розробку проекту землеустрою, оскільки ФГ «Блізнеци»вже частково виконано Розпорядження №466 від 20.09.2007 р. Вищевикладене підтверджується матеріалами справи. Позивач звернувся до Херсонського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Херсонгеоінформ»за виготовленням технічної документації (а.с.18). ФГ «Блізнеци»отримано позитивні висновки про гідрогеологічну обстановку на ділянці площею 12,5 га для вирощування риби (а.с.15), висновок державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області про попереднє погодження щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 12,5 га земель водного фонду (озеро) в оренду для товарного риборозведення на землях Краснознам»янської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (а.с.16). Таким чином суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання в оренду земельної ділянки в установленому законом порядку.

Оскільки відповідач вважає, що даний спір відноситься до компетенції адміністративних судів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. За предметним критерієм відповідно до ст.12 ГПК України до компетенції господарських судів відносяться спори, пов'язані із здійсненням господарської діяльності, яка визначена у ст.3 Господарського кодексу України. Тобто господарська діяльність є первинною обставиною, яка охоплює діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, господарюючих суб'єктів, в тому числі щодо передачі в оренду земельних ділянок, укладення договорів оренди, вилучення земельних ділянок, тощо.

Форма здійснення господарської діяльності (видання розпорядження, наказу, тощо) на предмет та суть спору не впливає, не спростовує того, що спір пов'язаний із правом користування земельною ділянкою, відновленням порушеного права згідно ст..16 Цивільного кодексу України, тобто господарською діяльністю сторін спору.

Правовідносини, пов'язані із землекористуванням регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, а отже до адміністративних правовідносин відношення не мають. При колізії правових норм щодо підвідомчості перевага надається не суб'єктному складу, а характеру спірних правовідносин.

Відповідно до Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 р. № 04-5/120 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»- господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод.

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а заперечення і клопотання відповідача не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст..ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в :

1.           Позов задовольнити.

2.           Визнати за Фермерським господарством «Блізнеци»право на отримання в оренду земельної ділянки орієнтовною площею до 12,5 га (озеро) строком на 49 років для рибогосподарських потреб на території Краснознам»янської сільради Голопристанського району Херсонської області

3. Визнати недійсним Розпорядження Голови Голопристанської райдержадміністрації Херсонської області №510 від 05.10.2007 р. «Про визнання таким, що втратив чинність підпункт 1.2. пункту 1 Розпорядження Голови райдержадміністрації №466 від 20.09.2007 р. «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду фермерському господарству «Блізнеци».

4.          Стягнути з Голопристанської районної державної адміністрації, ідентифікаційний код –не відомий, адреса –Херсонська область, Голопристанський район, м. Гола Пристань, вул. 1-го Травня, 41, ррахунок –не відомий, на користь Фермерського господарства «Блізнеци»ідентифікаційний код –33965181, адреса –Херсонська область, Голопристанський район, м. Гола Пристань, вул. 1 Травня, 192-а ррахунок –не відомий, 170грн.00коп. витрат по сплаті державного мита, 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України (вступна, описова, мотивувальна і резолютивна частини).

Суддя В.В.Людоговська

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України 14 листопада 2008р.