ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2008 Справа № 28/294-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач)

суддів –Чохи Л.В., Дмитренко А.К.

при секретарі –Гунченко Ю.П.

за участю прокурора: Зіма В.Б.

представників

позивача: Потапенко Д.О., Вербицький О.В.

відповідача: Вязанкіна О.О.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Трест „Кривбасшахтопроходка”, м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.08р. у справі № 28/294-08

за позовом прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України в особі державного підприємства „Криворізька теплоцентраль”, м. Кривий Ріг

до закритого акціонерного товариства „Трест „Кривбасшахтопроходка”, м. Кривий Ріг

про стягнення 61 497,75 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року прокурор Жовтневого району м. Кривого Рогу звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 50 185,35грн. заборгованості, 7 541,86грн. –інфляційних втрат, 771,15грн. –3% річних, 928,21грн. –пені та 2071,18грн. –7% штрафу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2008 року у справі №28/294-08 (суддя Манько Г.В.) позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 23 941,10грн. боргу за послуги теплопостачання, 7 541,86грн.-інфляційних втрат, 771,15 грн.-3%річних, 928,21грн. –пені та 2071,18грн. –7% штрафу.

Провадження у справі щодо стягнення 26 244,25грн. припинено в зв’язку зі сплатою заборгованості в даній частині.

Вмотивовуючи рішення, суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань за укладеним договором, що спричинило виникнення заборгованості за спожиту теплову енергію та послуги теплопостачання, наслідком несвоєчасної оплати яких являються штрафні санкції та компенсаційні нарахування, що правомірно застосовані позивачем.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовну заяву прокурора залишити без розгляду.

Вмотивовуючи свої вимоги, скаржник послався на порушення господарським судом норм процесуального, матеріального права та неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, а саме:

- звернення прокурора в інтересах позивача, на думку скаржника, є неправомірним, оскільки ні державне підприємство „Криворізька теплоцентраль”, ні Міністерство палива та енергетики не підпадає під розуміння органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, якому за законом надано повноваження органу виконавчої влади;

- господарський суд розглянув справу за відсутності представника відповідача, хоч і був попереджений про запізнення останнього у телефонному режимі;

- судом неправомірно застосована норма ст. 231 ГК України, оскільки передбачені нею штрафні санкції можуть застосовуватись у випадку, якщо інше не передбачено законом чи договором; договором вказані штрафні санкції не передбачені.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, 28.10.2005р. між Державним підприємством „Криворізька теплоцентраль” (Енергопостачальна організація) та ЗАТ „Трест „Кривбасшахтопроходка” (споживач) був укладений договір на постачання теплової енергії в гарячій воді №43, за яким сторони зобов’язалися: позивач - подавати теплову енергію на об’єкт споживача (адмінбудівлю за адресою: вул. Коротченко, 1), а споживач - оплачувати її за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором.

Зазначеним договором та додатками до нього сторони узгодили істотні умови щодо обліку споживання теплової енергії, тарифу для розрахунків за теплову енергію, порядку розрахунків тощо.

На виконання зобов’язань за договором позивачем у період з січня 2007 року по березень 2008 року було подано на узгоджений об’єкт теплової енергії на суму 57786,73 грн., що посвідчується актами приймання-передачі послуг.

За умовами договору відповідач за 3 дні до початку розрахункового періоду, яким є календарний місяць, повинен був здійснювати оплату вартості зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. З боку відповідача умови договору щодо оплати отриманої теплової енергії не виконувалися; оплата тепла здійснювалася не в повному обсязі з порушенням встановлених термінів розрахунків. З урахуванням перерахунку сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 23 941,10 грн.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до зазначених норм чинного законодавства відповідач не вправі в односторонньому порядку на власний розсуд змінити умови договору чи відмовитися від його виконання.

Факт отримання теплової енергії у визначеній кількості та несвоєчасної оплати останньої скаржник не заперечує. За вказаних обставин господарський суд правомірно дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем договірних зобов’язань та задовольнив позовні вимоги в частині основного боргу.

Відповідальність за прострочення терміну оплати фактично спожитої теплової енергії у вигляді сплати пені передбачена укладеним між сторонами договором (п. 7.2.3), внаслідок чого нарахування пені за прострочення оплати спожитої теплової енергії за період січень 2007-березень 2008р.р. є обґрунтованим.

Обов’язок боржника сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу та трьох процентів річних передбачений ст. 625 Цивільного кодексу України, правомірно нарахований позивачем та стягнутий господарським судом з відповідача.

Обґрунтованість стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7% вартості товару (послуг), оплату яких прострочено понад тридцяти днів, підтверджується приписами ст. 231 Господарського кодексу України.

За вказаних обставин задоволення господарським судом позовних вимог є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства.

Доводи скаржника є безпідставними і не приймаються колегією суддів.

Відповідно до ч. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Підстави для подання позову в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник визначає самостійно, з посиланням на законодавство, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Даний висновок узгоджується з рішенням Конституційного суду від 08.04.99р. у справі №3-рн/99, яким визначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або зовсім не збігатися з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарюючих товариств з частиною державної власності у статутному фонді. Разом з тим, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

Відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, ст. 2 ГПК України і рішення Конституційного суду позов подано в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, тобто, органу державної влади –Міністерства палива та енергетики України в особі державного підприємства „Криворізька теплоцентраль”.

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України №236 від 05.08.99р. державне підприємство „Криворізька теплоцентраль” створено з метою впорядкування управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів акціонерних товариств; ДП „Криворізька теплоцентраль” підпорядковане Міністерству палива та енергетики України, яке є органом управління державним майном.

Таким чином, правомірність подання позову прокурором відповідає нормам чинного законодавства.

Доводи відповідача щодо розгляду справи за відсутності представника товариства через несприятливі погодні умови є безпідставними, оскільки про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином; зазначені погодні умови не явилися перешкодою для явки в судове засідання представників позивача.

Окрім того, твердження скаржника про неправомірність стягнення 7% штрафу на підставі ст. 231 ГК України суперечить приписам вказаної норми.

Згідно зазначеної норми у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки (в даному випадку –позивач) за порушення строків виконання зобов'язання понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вартості, з якої допущено прострочення виконання; штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором. Інше, як убачається з матеріалів справи, не передбачено ні законом, ні договором, внаслідок чого нарахування та стягнення вказаного штрафу відповідає приписам чинного законодавства.

З огляду на відповідність висновків, викладених в рішенні господарського суду, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги відповідача про скасування оспорюваного рішення являються необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2008 року у справі № 28/294-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Трест „Кривбасшахтопроходка” - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий І.В. Тищик

Судді: Л.В.Чоха

А.К.Дмитренко