ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.01.2008 року                                                                      Справа № 13/659

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Семендяєвої І.В.

суддів                                                   Бойченка К.І.

Єжової С.С.

за присутністю секретаря

судового засідання                                        Антонової І.В.

та представників сторін:

від позивача                                        - Волкова Н.С., довіреність від 20.03.07 № 101,

від відповідача                                        - Душкін Р.В. довіреність від 01.10.07 б/н,

-          Заваляк В.М., генеральний директор,

наказ № 24-к від 01.03.07,

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                                         Приватного підприємства

„Луганьбудсервіс”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду                              Луганської області

від                                                             22.11.07 (підписано 27.11.07)

у справі                                                  № 13/659 (суддя Яресько Б.В.)

за позовом                     Міського комунального підприємства

„Експлуатаційне –лінійне управління

автошляхів”, м. Луганськ

до відповідача                                        Приватного підприємства

„Луганьбудсервіс”, м. Луганськ

про                                                             стягнення 240 720 грн. 21 коп.

В С Т А Н О В И В:

Міське комунальне підприємство „Експлуатаційне –лінійне управління автошляхів”, м. Луганськ (далі за текстом –МКП „Експлуатаційне –лінійне управління автошляхів”, позивач по справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до приватного підприємства „Луганьбудсервіс”, м. Луганськ (далі за текстом –ПП „Луганьбудсервіс”, відповідач по справі) про стягнення заборгованості у розмірі 240 720 грн. 21 коп., яка виникла внаслідок порушення останнім умов договору № Ц-К-31/7 про надання послуг по вивезенню, похованню та розміщенню твердих побутових відходів від 01.03.07.

Позивач заявою № 597 від 08.11.07 збільшив розмір заборгованості до 265 899 грн. 42 коп., що було прийнято до уваги судом першої інстанції.

Рішенням господарського суду Луганської області від 22.11.07 по справі № 13/659 позов задоволено у повному обсязі, оскільки матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем грошового зобов’язання в сумі 265 899 грн. 42 коп.; відповідачем не надано суду належних доказів, що підтверджували б його доводи стосовно факту як скиду сміття до його об’єктів іншими особами, так і обсягів зазначеного сміття.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 1072 від 04.12.07, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області повністю та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник посилається на те, що зроблений судом висновок про те, що відповідачем не було надано ні розрахунків за об’ємом сміття, що належить іншім особам, ні доказів про сам факт викиду сміття на точки ТПВ ПП „Луганьбудсервіс” не відповідає дійсності; що суд не провів перевірку, з яких точок збору ТПВ здійснюється позивачем вивіз ТПВ за договорами з іншими особами на території відповідача; що судом першої інстанції при винесенні рішення не було враховано вже сплачену заборгованість у розмірі 2 198 грн. 38 коп., а прийняв рішення про стягнення 265 899 грн. 42 коп.; що судом не правильно визначено розмір державного мита з урахуванням вимог Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 07.12.07 у справі № 13/659 прийняв апеляційну скаргу відповідача до апеляційного провадження.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду по справі для розгляду апеляційної скарги відповідача на рішення господарського суду Луганської області від 22.11.07 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Семендяєва І.В., суддя –Бойченко К.І., суддя – Єжова С.С.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.12.07 по даній справі виправлено допущену в мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду описку стосовно розміру державного мита, що підлягає стягненню, - 2658 грн. 99 коп.

Відзивом від 18.12.07 № 719 позивач вважає доводи скарги такими, що не відповідають положенням чинного законодавства.

Апеляційна скарга розглядалась 18.12.07. У судовому засіданні розгляд скарги був відкладений до 10.01.08, після - оголошено перерву до 17.01.08.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, господарський суд Луганської області виходив з того, що є доведеним факт виконання позивачем наданих послуг та вартість цих робіт за договором, оскільки сторонами підписані акти здачі –прийняття робіт за договором, які містять обсяг робіт та їх вартість. Але такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, так як викладені у актах виконаних робіт відомості про ціну послуг та розмір наданих послуг не відповідають умовам договору № Ц - К –31/7 від 01.03.07.

Так, сторони за справою - МКП „Експлуатаційне –лінійне управління автошляхів” (позивач) та ПП „Луганьбудсервіс” (відповідач) 01.03.07 підписали договір № Ц - К –31/7 про надання послуг по вивезенню, схорону та розміщенню твердих побутових відходів (надалі –ТПВ, а. с. 9-11, т. 1), згідно п. 1.1 якого позивач як виконавець послуг зобов’язався надати послуги по вивозу, схорону та розміщенню побутових відходів від об’єктів відповідача (замовника), які визначені дислокацією площадок накопичення сміття по кожній філії (додаток № 1). Як зазначили сторони у договорі № Ц - К –31/7 від 01.03.07, послуги надаються відповідно до договору та Правил надання послуг із збирання та вивезення твердих і рідких побутових відходів, затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 21.03.00 № 54 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 31 липня 2000 року за № 457/4678 (надалі - Правила). Але вказана дислокація як додаток № 1 до договору сторонами не була складена та підписана. Дислокація точок накопичення сміття по філіалам №№ 1, 2, 3 ПП „Луганьбудсервіс”, яку надав позивач у судовому засіданні 17.01.08, не підписана ні однією із сторін і не може вважатись додатком № 1 до договору № Ц - К –31/7 від 01.03.07. Передбачений п. 3.2.2 договору графік вивозу ТПВ з урахуванням розрахункової кількості контейнерів, встановлених на кожній площадки замовника, сторонами не узгоджувався; сторони також відповідно до п. 4.2.1 договору сумісно не визначили необхідний обсяг стандартних контейнерів на підставі розрахункових обсягів замовника та місця їх встановлення.

У п. п. 2.7 та 4.2.6 договору замовник і виконавець зобов’язались кожний окремо вести облік обсягу ТПВ, які були зібрані понад норми накопичення ТПВ. Але, які саме норми накопичення ТПВ сторони повинні застосувати у даних правовідносинах та які показники при цьому слід застосувати, сторони у договорі № Ц - К –31/7 від 01.03.07 не визначили, оскільки у договорі або додатках до нього не зазначили „об’єкти замовника, кількість контейнерів, місце їх розташування або розмір площі, з якої накопичується сміття”.

Згідно Статуту замовника (а. с. 101-112, т. 1) предметом діяльності підприємства – ПП „Луганьбудсервіс” є управління нерухомим майном та інші, в т. ч. збирання та оброблення побутових та промислових відходів з метою їх знищення (а. с. 105, т. 1). Тому відповідач за своєю статутною діяльністю може збирати відходи як побутові, так і промислові.

В той же час у п. 5.1 договору сторони визначили такий порядок розрахунків і вартості послуг: „оплата за надані послуги здійснюється не пізніше 5 днів на підставі акту виконаних робіт із розрахунку 0, 9 коп. за кожний 1 м 2 загальної площі квартири”.

Пунктом 5.2 договору сторони передбачили, що при зміні тарифів на послуги виконавець письмово повідомляє замовника за 5 днів до введення нових тарифів у дію і узгоджує з ним відповідні зміни до договору, що повинно бути оформлено шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору.

Отже за умовами договору плата за надані позивачем послуги визначена як 9 коп. за кожен 1 м 2 загальної площі квартири. Але у актах виконаних робіт така ціна послуг не застосовувалась, площа житлового сектору не визначалась. Загальна вартість послуг визначена в актах здачі –приймання робіт, де вказані кількість кубічних метрів та ціна 18 грн. 32 коп., яка договором не передбачалась і ні якими нормативними актами на час винесення рішення не була підтверджена. Ніякі зміни та доповнення до п. 5.1 сторони у передбаченому п. 5.2 порядку не вносили. У актах виконаних робіт за період березень –липень 2007 року (а. с. 13-27, т. 1) відсутні посилання на договір № Ц - К –31/7 від 01.03.07, а у актах виконаних робіт в період серпень –жовтень 2007 року (а. с. 123-125, т. 1) маються посилання на договір за іншим номером ДГ - Ц –31/7 від 01.03.07 і при цьому не вказана ціна послуг; у всіх зазначених актах не вказано, з яких саме контейнерів (місцезнаходження та кількість) забирались ТПВ, а зазначено, що „надані послуги по вивозу ТПВ з території житлового сектору, що обслуговується філіалом” (№№ 1, 2, 3). З наданих відповідачем пояснень та документів вбачається, що відповідач обслуговує житловий фонд Жовтневого району, тобто певні будинки, які мають загальну площу, що кореспондується з умовами ( п. 5.1) договору № Ц - К –31/7 від 01.03.07. Заперечуючи проти позову (а. с. 46-48, т. 1), відповідач посилається на те, що позивач завищив обсяг ТПВ, які вивозив з території житлового сектору, що обслуговується відповідачем, оскільки на точках збору ТПВ сміття в контейнери викидають не тільки мешканці житлового сектору, який обслуговує відповідач, а і з інших житлових приватних та багатоквартирних будинків –ОСББ, ринків, підприємств, установ, закладів, приватні підприємці.

Відповідач відповідно до кількості норм накопичення сміття та кількості мешканців будинків, норм накопичення по підприємствам, установам, закладам (школи, банки, перукарні та інші) провів розрахунок обсягу сміття, яке за нормами накопичення могло утворитись на території житлового сектору, який обслуговується відповідачем, а також визначив додатковий обсяг сміття, яке фактично потрапило на місце збору ТПВ від інших об’єктів (не з території, що обслуговується відповідачем). За даними відповідача, надані позивачем послуги за спірний період з березня 2007 року по листопад 2007 року по вивозу ТПВ, які „належать відповідачу”, з урахуванням сплати 2 198 грн. 38 коп., яка була проведена під час розгляду справи, оплачені повністю в сумі 51 560 грн. 52 коп., оскільки саме на таку суму позивач надав послуги по вивозу належного відповідачу сміття, яке утворилось по нормам накопичення.

За умовами договору № Ц - К –31/7 від 01.03.07 (п. 3.2.7 та п. 4.2.6) сторони зобов’язались проводити облік обсягів ТПВ, забраних понад норми накопичення ТПВ, але такий облік сторонами не проводився і дані обліку не узгоджувались, в актах здачі –прийняття робіт не зазначались. При цьому за умовами договору плата за надані послуги визначена як 9 коп. за 1 м 2 загальної площі квартири, з чого слідує, що плата за послуги позивача, передбачена договором, залежить від розміру житлового фонду, який обслуговує позивач, а не всього обсягу сміття (ТПВ), яке знаходилось на майданчиках накопичення сміття на території житлового фонду, який обслуговує відповідач. Залежність плати за послуги по вивезенню ТПВ від норм накопичення ТПВ передбачена Правилами (п. 16). Також згідно додатку до п. 1 Правил „Типовий договір про надання послуг із збирання та вивезення твердих і рідких побутових відходів” у договорі повинні бути визначені обсяги та вартість наданих перевезень, кількість контейнерів, які повинен виставити замовник послуг і у подальшому утримувати їх в належному стані. Вказані відомості у договорі, підписаному сторонами, відсутні; контейнери для зберігання сміття відповідачу не належать і не рахуються на балансі відповідача. Крім того, невідомо, з яких саме контейнерів (по місцезнаходженню, кількості та якої місткістю) забирались ТПВ, як фактично визначався обсяг (у м 3) зібраного сміття сторонами, зазначений в актах здачі –приймання робіт; також у договорі № Ц - К –31/7 від 01.03.07 спосіб та порядок визначення обсягу ТПВ, яке вивозиться позивачем, не передбачений.

Таким чином, є недоведеним факт надання позивачем послуг по вивозу, схорону та розміщенню побутових відходів від об’єктів відповідача в період з березня 2007 року по листопад 2007 року на суму 265 899 грн. 42 коп. саме за договором № Ц - К –31/7 від 01.03.07. Акти звірки взаємних розрахунків від 31.07.07 (а. с. 12, т. 1), на який позивач посилається як на доказ існування за відповідачем заборгованості в сумі 240 720 грн. 21 коп. станом на 31.07.07, за своєю природою не є документом, який тягне за собою цивільно –правові наслідки, тобто не є доказом, який підтверджує заборгованість відповідача за договором № Ц - К –31/7 від 01.03.07. Акт звірки є тільки документом, по якому бухгалтерії підприємств (сторін) звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь –яких зобов’язань сторін підтверджується первинними документами –договором, накладними, рахунками та іншими.

Отже підстави для стягнення вартості зазначених в актах виконаних робіт в період з березня по листопад 2007 року робіт по вивозу, схорону та розміщенню ТПВ на загальну суму 265 899 грн. 42 коп., відсутні.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції невірно стягнув державне мито –замість „2658 грн. 99 коп.” зазначив у мотивувальній та резолютивній частинах рішення „265 899 грн. 42 коп.”, то суд апеляційної інстанції враховує те, що відповідно до ст. 89 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції ухвалою від 10.12.07 виправив допущену описку стосовно розміру державного мита, при цьому наказ господарського суду до винесення постанови судом апеляційної інстанції не видавався.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку про скасування рішення суду від 22.11.07 по даній справі та прийняття нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито за позовом та по апеляційній скарзі, витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Луганьбудсервіс”, м. Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 22.11.07 по справі № 13/659 задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 22.11.07 по справі № 13/659 скасувати.

3.          Прийняти нове рішення.

4.          У задоволенні позовних вимог відмовити.

5.          Державне мито за позовом та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу покласти на Міське комунальне підприємство „Експлуатаційне –лінійне управління автошляхів”, м. Луганськ.

6.          Стягнути з Міського комунального підприємства „Експлуатаційне –лінійне управління автошляхів”, вул. Московська, 144, м. Луганськ, , р/р № 3 в АБ „Укркомунбанк”, МФО 304988, на користь Приватного підприємства „Луганьбудсервіс”, вул. 50 років Утворення СРСР, 24, м. Луганськ, , р/р 338 в АБ „Укркомунбанк”, МФО 304988, державне мито за апеляційною скаргою в розмірі 1 329 грн. 50 коп.

Доручити господарському суду Луганської області видати наказ.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                   І. В. Семендяєва

Суддя                                                                       К.І. Бойченко

Суддя                                                                                 С.С. Єжова