ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2008 Справа № 9/135-07(39/209)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крутовських В.І. (доповідач)

суддів: Дмитренко А.К., Прокопенко А.Є.

при секретарі судового засідання: Чоха Є.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Тищенко Т.А. представник, довіреність №416 від 10.10.06;

від позивача: Коптєлова Н.Л. юрисконсульт, довіреність №57 від 03.04.08;

від відповідача: Сердюк О.К. начальник юридичного відділу, довіреність №б/н від 01.02.08;

Представники третіх осіб-1,2 у судове засідання не з"явились.

розглянувши матеріали апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.07р. у справі №9/135-07(39/209)

за позовом: відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, м.Дніпропетровськ, 49107, вул.Запорізьке шосе, 22

до відкритого акціонерного товариства "Дніпрошина", м.Дніпропетровськ, 49600, вул.Кротова, 24

третя особа-1 –Обласне житлово-комунальне підприємство „Південне”,          м.Дніпропетровськ, 49008, вул.Янгеля, 4

третя особа-2 –Обласне комунальне підприємство „Електромережі –Південне”, м.Дніпропетровськ, 49008, вул.Соціалистична, 13-А

про стягнення 2184052 грн. 32 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2007р. суддя Подобєд І.М. відкритому акціонерному товариству “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, м.Дніпропетровськ у задоволенні позову до відкритого акціонерного товариства "Дніпрошина", м.Дніпропетровськ про стягнення 2184052,32грн. відмовив повністю.

Не погодившись з рішенням суду, відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м.Дніпропетровськ звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відкрите акціонерне товариство "Дніпрошина", м.Дніпропетровськ у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що рішення суду прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, тому підстав для його скасування не має. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники 3-тіх осіб у судовому засіданні дали пояснення про те, що апеляційна скарга необґрунтована та вважають, що підстав для задоволення її вимог не має.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії №5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р., відповідно до умов якого позивач, як енергопостачальник, зобов’язався поставити електричну енергію відповідачу, як споживачеві, а останній зі своєї сторони зобов’язався здійснити оплату за спожиту електроенергію (п.1.1. договору).

Пунктом 4.2 умов вказаного договору сторонами передбачено порядок оплати за спожиту електроенергію, згідно з яким Відповідач зобов’язався вносити протягом розрахункового місяця передплату за активну електроенергію у розмірі 100% вартості заявленого на розрахунковий місяць обсягу споживання електроенергії, а остаточний розрахунок здійснювати за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці у строк до 7 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.6.1.2 вказаного договору позивач зобов’язався доводити відповідачу граничні рівні електроспоживання та погоджену до споживання потужність, яка бере участь у максимумі навантаження енергосистеми у години максимуму, лімітними повідомленнями заздалегідь, до початку розрахункового місяця. Лімітне повідомлення діє до отримання нового і є невід’ємною частиною договору.

На балансі відповідача знаходився державний житловий фонд, який не увійшов у статутний фонд при приватизації цього підприємства.

03.03.2003р. відповідачем, на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 14.06.2002р. №31-2/ХХІУ „Про використання майна, яке належить до спільної власності територіальних громад області” було передано за актом прийняття-передачі електричних мереж трансформаторні підстанції та електромережі, які обслуговували вказаний житловий фонд з електропостачання, на баланс іншої особи - ОКП „Електромережі-Південне”.

01.04.2003р. відповідачем було передано державний житловий фонд, що знаходився на його балансі, на баланс третьої особи-1 –ОЖКП „Південне”, на підставі договору №1457/2002 від 27.12.2002р. та за актом прийому житлового фонду та об’єктів соціальної інфраструктури ВАТ „Дніпрошина” у спільну власність територіальних громад області.

Пунктом 7.10 Правил користування електричною енергією передбачено, що у разі припинення споживання електричної енергії внаслідок звільнення споживачем займаного об’єкта він за 7 днів до виїзду зобов’язаний повідомити про це постачальника електричної енергії та здійснити повний розрахунок, а постачальник електричної енергії припиняє постачання електричної енергії на об’єкт з дати, обумовленої в повідомленні та оформлює нового споживача в порядку, встановленому зазначеними правилами.

У відповідності з приписами пункту 7.10 Правил користування електричною енергією ВАТ “Дніпрошина” листом №2083/01-040 від 23.06.2003р. повідомило позивача про припинення з 01.07.03р. споживання та закупівлі електроенергії для житлового фонду та про передачу державного житлового фонду, що знаходився на балансі відповідача, на баланс ОЖКП “Південне”, а трансформаторних підстанцій та електричних мереж, які обслуговують вказаний житловий фонд, –на баланс ОКП “Електромережі-Південне”, а також, що відповідачем здійснено повний розрахунок з позивачем відповідно до умов договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р.

Позивач повинен був у цьому разі припинити постачання електричної енергії на об”єкти житлового фонду та оформити договірні відносини з ОЖКП “Південне”, як новим споживачем або з населенням.

В порушення умов п.4.2. та п.7.1.1 договору про постачання електричної енергії №5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. та п.п.7.1 і 7.8 Правил користування електричною енергією, позивачем на протязі липня 2003 року - листопаду 2004 року було надано відповідачу для сплати рахунки, що містили нараховані (9 група 1 клас) обсяги електричної енергії, які не були фактично спожиті відповідачем та які не співпадали з даними останнього про споживання у щомісячних звітах про спожиту електроенергію.

Відповідно до пунктів 4.2 і 7.1.1 договору про постачання електричної енергії №5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. споживач зобов’язаний сплачувати за фактично спожиту електричну енергію, але з 01.07.2003р. споживання електроенергії по жилому фонду здійснювалося не відповідачем.

Виконуючи умови п.2.9 договору №5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р., в зв’язку зі здійсненням відповідачем передачі електричної енергії, що належала енергопостачальнику, позивачу по справі, для ОЖКП „Південне”, а також електроенергії для населення, Відповідач зазначав обсяги цієї електроенергії у звітах за липень 2003 року –листопад 2004 року окремо по кожній точці її обліку.

Згідно із п.4.2. договору № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. відповідач здійснював остаточні розрахунки за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці на підставі рахунку, наданого позивачем.

З огляду на звіти про спожиту електроенергію сума електричної енергії, що безпідставно нарахована позивачем Відповідачу до сплати за 1 класом 9 групи у рахунках за липень 2003 року –листопад 2004 року, становить 3128928,54грн., в тому числі ПДВ 521288,09грн.

Таким чином, по роках за рахунками з липня по грудень 2003р. безпідставно нарахована Позивачем сума становить –1450975,10грн. (в тому числі ПДВ –241795,02грн.) і за рахунками з січня по листопад 2004р. безпідставно нарахована сума становить –1677826,60грн. (в т.ч. ПДВ –279 637,70грн.).

За таких обставин заборгованість Відповідача перед позивачем за актом звіряння взаєморозрахунків станом на 01.01.2004р. у розмірі 1204678,56грн., на яку посилається позивач як на підставу своїх вимог, є частиною безпідставно нарахованої позивачем суми до сплати відповідачу за рахунками з липня по грудень 2003р., а заборгованість Відповідача перед Позивачем у розмірі 1415194,48грн. за спожиту активну електричну енергію за січень-грудень 2004р., яку вимагає до стягнення з відповідача позивач, є частиною безпідставно нарахованої позивачем суми до сплати відповідачу за рахунками з січня по листопад 2004р., а тому, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що вказаних сум заборгованості відповідача перед позивачем, на які посилається останній не існує.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2007р. по справі №13/233-06 між тими ж самими сторонами по справі було встановлено, що 03.03.2003р. згідно з актом прийняття-передачі електричних мереж ВАТ “Дніпрошина” на баланс ОКП “Електромережі-Південне” ВАТ “Дніпрошина” передало останньому трансформаторні підстанції (з точками обліку електричної енергії) та електричні мережі, які обслуговували житловий фонд з електропостачання.

01.04.2003р. відповідач передав державний житловий фонд, що знаходився на його балансі на баланс ОЖКП “Південне” на підставі договору від 27.12.2002р. №1457/2002 та відповідно до акту прийому житлового фонду та об”єктів соціальної інфраструктури ВАТ “Дніпрошина” у спільну власність територіальних громад області.

Вказані обставини щодо передачі трансформаторних підстанцій електричних мереж та об”єктів житлового фонду були встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2005р. та у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2005р. у справі №9/164, що залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2006р., а також судовими рішеннями у справі №9/71, де сторонами були ті ж самі сторони.

На підставі ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що договір №5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. на користування електричною енергією припинив свою дію в частині користування електричною енергією житловим фондом з часу останньої передачі будинків новому власнику - 01.04.2003р., а відповідно з цієї дати і припинився обов”язок відповідача по оплаті спожитої мешканцями електроенергії.

Енергопостачальник своєчасно не оформив договірні правовідносини з постачання електричної енергії з новим власником цих об”єктів або з ОЖКП “Південне”, якому були передані об”єкти житлового фонду, а також з населенням житлового фонду, тому дії позивача по нарахуванню відповідачу сум за електричну енергію безпідставні.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції п.7.10 Правил користування електричної енергії не приймаються судом до уваги, оскільки основний споживач може припинити передачу електричної енергії іншому споживачу лише після припинення постачання електричної енергії постачальником електричної енергії такому споживачу. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач отримував від позивача повідомлення про припинення останнім постачання електричної енергії іншим споживачам, а саме населенню або ОКЖП “Південне”, тому відповідач не мав жодних підстав для припинення передачі електричної енергії цим споживачам.

Статтею 14 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов”язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов”язковим для неї.

Позивач не довів належними доказами при розгляді цієї справи обов”язку відповідача сплачувати за електроенергію, яку останній не споживав, а лише передавав відповідно до умов договору про постачання електричної енергії №5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. населенню. Відповідач при передачі електроенергії населенню, як і електроенергії, що належала енергопостачальнику (позивачу по справі) , лише був зобов”язаний за договором зазначати обсяги цієї електроенергії у звіті по кожній точці її обліку, що саме й робив.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2007 року у справі №9/135-07(39/209) залишити без змін, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ – без задоволення.

Головуючий В.І. Крутовських

Суддя А.Є. Прокопенко

Суддя А.К. Дмитренко