ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"16" жовтня 2008 р.

Справа № 14/67

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 14/67

за адміністративним позовом: Кіровоградської міжрайонної державної податкової інспекції (далі по тексту - МДПІ), м. Кіровоград, вул. Покровська, 4

до відповідача: виробничо-комерційної фірми “РВК Плюс” у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту – ВКФ “РВК Плюс” у формі ТОВ), Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Сонячна, 2

про зобов'язання вчинити певні дії

Секретар судового засідання – Адаменко А.В.

Представники :

від позивача – Доган В.Й., довіреність №1 від 08.01.2008 р.;

від відповідача – Ковальова Л.М., довіреність №69/1 від 05.03.2008 р.;

від відповідача – Шевчук В.А., директор, протокол загальних зборів від 13.06.2006 р.

Кіровоградською МДПІ подано позовну заяву про зобов'язання ВКФ “РВК Плюс” у формі ТОВ допустити до виїзної позапланової документальної перевірки проводимої Кіровоградською МДПІ посадових осіб ДПА в Кіровоградській області, а саме заступника начальника відділу супроводження окремих перевірок ДПА в Кіровоградській області радника податкової служби 3 рангу Чернявського Володимира Івановича, головного державного податкового ревізора-інспектора відділу супроводження окремих перевірок ДПА в Кіровоградській області радника податкової служби 3 рангу Чернаєнко Тетяну Василівну, сумісно з працівником Кіровоградської МДПІ начальником відділу аудиту юридичних осіб Кіровоградської МДПІ інспектором податкової служби 2 рангу Круговою Оксаною Іванівною, які зазначені в направленні на перевірку №30 від 19.02.2008 року, строком 10 днів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Кіровоградська МДПІ вказує, що посадовим особам ДПА в Кіровоградській області Чернявському В.І., Чернаєнко Т.В. не надано можливості здійснити виїзну позапланову документальну перевірку відповідача відповідно до направлення № 30 від 19.02.2008 року.

Посилаючись на норми частини 1 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, статті 8-10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, Положення про державну податкову адміністрацію в Автономній республіці Крим, області, місті Києві та Севастополі, затвердженого наказом ДПА України від 23.10.2007 р. №601, зареєстрованого в Мін'юсті України 12.11.2007 р. за №1261/14528 позивач стверджує, що посадові особи ДПА в Кіровоградській області правомірно приймають участь у здійсненні планових та позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства платниками податків.

Відповідач в письмових запереченнях проти позову просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Посилаючись на підпункт 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, підпункт 3.1 Методичних рекомендацій відносно взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених наказом ДПА України від 18.08.2005 р. №350, відповідач зазначає про порушення податковою службою строків, які надані діючим законодавством для проведення перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників сторін, здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу Кіровоградської МДПІ №47 від 19.02.2008 року призначено позапланову виїзну перевірку ВКФ “РВК Плюс” у формі ТОВ з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2007 року у період з 19.02.2008 р. по 03.03.2008 р.

Начальником Кіровоградської МДПІ підписано направлення №30 від 19.02.2008 року про проведення з 19.02.2008 року по 03.03.2008 року виїзної позапланової документальної перевірки відповідача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2007 року у складі перевіряючих: заступника начальника відділу супроводження окремих перевірок ДПА в Кіровоградській області радника податкової служби 3 рангу Чернявського В.І., головного державного податкового ревізора-інспектора відділу супроводження окремих перевірок ДПА в Кіровоградській області радника податкової служби 3 рангу Чернаєнко Т.В., начальника відділу аудиту юридичних осіб Кіровоградської МДПІ інспектора податкової служби 2 рангу Кругової О.І.

Повідомлення про проведення перевірки 19.02.2008 року вручено керівнику підприємства Шевчуку В.А.

20.02.2008 року складом перевіряючих, що зазначені в направленні на перевірку від 19.02.2008 р., в присутності старшого оперуповноваженого ГВПМ у м. Кіровограді Бабич В.В. складено акт №123-00 від 20.02.2008 р. про недопуск до позапланової перевірки ВКФ у формі ТОВ “РВК Плюс” з запереченнями.

В запереченнях від 20.02.2008 р. головний бухгалтер підприємства Ковальова Л.М. не заперечила допуск до перевірки та надання необхідних документів працівнику Кіровоградської МДПІ Кругової О.І., в той же час зазначила про можливий допуск до перевірки працівників ДПА у Кіровоградській області при отриманні аргументованої відповіді державної податкової служби щодо правомірності участі в перевірки працівників обласного апарату.

Господарський суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статей 10, 11, 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органам державної податкової служби надані повноваження здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), проведення перевірок фактів приховування і заниження сум податків та зборів (обов'язкових платежів) у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України, в тому числі проведення позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами (платниками податків).

За приписами частин 6, 9 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться при наявності визначених обставин, в тому числі платником подано декларацію з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, визначених у частині 6 цієї статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформлюється наказом.

Згідно з вимогами ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

- направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

- копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Відповідно частини 1 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отримана податкова звітність платника податків підлягає перевірці в терміни, визначені Законом України “Про податок на додану вартість”, а саме протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування (підпункт 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та підпункт 3.1 Методичних рекомендацій відносно взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених наказом ДПА України від 18.08.2005 р. №350).

З матеріалів справи вбачається, що декларація за листопад 2007 року подано відповідачем до Кіровоградської МДПІ 20.12.2007 року, тоді як наказ та направлення на перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2007 року прийняті на 61 календарний день - 19.02.2008 року, без дотримання податковою службою вимог підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та підпункту 3.1 Методичних рекомендацій відносно взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених наказом ДПА України від 18.08.2005 р. №350.

Крім того, згідно статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За приписами пункту 17 частини 1 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Господарський суд прийшов до висновку, що спосіб захисту прав органу державної податкової служби, вказаний в резолютивній частині позовної заяви, як звернення з позовом про зобов'язання платника податків допустити посадових осіб позивача до проведення позапланової виїзної перевірки, законодавством не передбачений, тому в задоволенні такого позову необхідно відмовити.

На випадок створення перешкод у проведенні обґрунтованої перевірки органи державної податкової служби мають інші важелі впливу на платника податків. Так, у разі, коли платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків, ст. 9 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачає застосування адміністративного арешту активів такого платника податків.

За таких обставин, господарський суд відмовляє в задоволенні позову повністю.

Керуючись частинами 1 - 3 статті 160, частиною 1 статті 162, статтею 163, частинами 1- 4 статті 254, пунктом 6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційної інстанції через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя