ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р ІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

19.03.2008 Справа № 11/86-ПН-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А. за участю представників учасників процесу:

від позивача: Замараєва Г.О.- директора (тільки в судовому засіданні 18.03.2008р.)

від відповідача: Бондаря А.В.- заст. нач. юр. відділу, дов. № 9-10-9/21 від 04.01.2008р. (тільки в судовому засіданні 18.03.2008р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдуга", м. Херсон

до Херсонської міської ради, м. Херсон

про визнання права користування земельними ділянками

Обставини справи: провадження у справі порушено 22.01.2008р. за позовом про визнання права постійного землекористування земельними ділянками площею 1111м2 по вул. Смольній, 130 у м. Херсоні та площею 636 м2 по вул. Тарле, 20 у м. Херсоні.

Позивач вказує, що є правонаступником концерну "Маяк, право постійного землекористування якого щодо цих ділянок підтверджено державним актом І-ХС № 000288 ХІХ-1 від 26.05.1999р.

Серед обґрунтувань вимог позивач вказує, що його орендатору-приватному підприємцю Поповкіній М.В. відмовлено у наданні дозволу на експлуатацію об'єкта торгівлі у приміщенні магазину у зв'язку з тим, що земельна ділянка зареєстрована у постійному користуванні концерну "Маяк", а не ТОВ "Райдуга".

05.03.2008р. відповідною заявою позивач додав підстави вимог даними про те, що звертався до відповідача з заявою "про визнання права користування земельною ділянкою від 21.01.2008р.".

У судовому засіданні 19.03.2008р. позивач повідомив, що відповіддю від 25.02.2008р. № 8-684-17/15 йому відмовлено у визнанні права постійного землекористування з поясненнями про право на оформлення земельних ділянок в оренду або у власність (шляхом викупу).

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення проти позовних вимог, які полягають у наступному.

За ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Таке право набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання).

Право користування земельною ділянкою виникає після одержання її користувачем документа, який засвідчує право постійного користування, та його державної реєстрації. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Громадяни та юридичні особи набувають право користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування.

Позивач не належить до числа суб'єктів, які за статусом можуть мати земельну ділянку на праві постійного користування.

У судовому засіданні 18.03.2008р. судом оголошувалася перерва до 16-00 19.03.2008р.

С у д в с т а н о в и в:

26.05.1999р. виконавчий комітет Херсонської міської ради видав концерну "Маяк", що знаходиться у м. Херсоні по вул. Смольній, 130, Державний акт І-ХС № 000288ХІХ-1 на право постійного користування чотирма земельними ділянками у м. Херсоні:

- площею 627м2 по вул. Петренка, 20 під житловим будинком з магазином;

- площею 630м2 по вул. Промисловій, 42 під магазином;

- площею 1111м2 по вул. Смольній, 130 під магазином;

- площею 636м2 по вул. Тарле, 20 під магазином.

Право постійного землекористування концерном "Маяк" щодо перелічених земельних ділянок набуто за рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 162 від 27.04.1999р. "Про передачу права постійного користування земельними ділянками підприємствам, приватним підприємцям".

Позивач у справі - ТОВ "Райдуга", знаходиться у м. Херсоні по вул. Смольній, 130, за статутом є юридичною особою, створений шляхом перетворення концерну "Маяк", є правонаступником прав та обов'язків цього концерну.

Право власності на вбудовані - прибудовані приміщення магазину по вул. Смольній, 130 у м. Херсоні за ТОВ "Райдуга" визнано за рішенням господарського суду Херсонської області від 28.07.2005р. у справі № 6/118-ПД-05.

Право власності ТОВ "Райдуга" на магазин по вул. Тарле, 20 у м. Херсоні встановлено свідоцтвом про право власності від 18.09.2002р., виданим виконавчим комітетом Херсонської міської ради. На цьому право- встановлювальному документі Херсонське державне бюро технічної інвентаризації вчинило реєстраційний напис про реєстрацію 02.10.2002р. права власності з занесенням у реєстрову книгу № 1 під реєстровим № 277.

Позов ТОВ "Райдуга" про визнання права постійного землекористування земельними ділянками по вул. Тарле, 20 та вул. Смольній, 130 у м. Херсоні, яке заперечується відповідачем, підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.3 ст.92 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) від 25.10.2001р. правом постійного землекористування земельною ділянкою є право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Дійсно, за ч.2 ст.92 цього нормативного акта права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації;

а пункт 6 "Перехідних положень" ЗК України містить таку норму: "громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користування земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008р. переоформити у встановленому порядку право власності або оренди на них."

Однак, Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005р. у справі № 1-17/2005 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди. Визнані неконституційними вказані положення втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України названого Рішення.

В мотивувальній частині Рішення Конституційний Суд України зазначив, зокрема, таке.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності після набрання чинності Земельним кодексом України № 2768 від 25.10.2001р. та змін до нього від 12.05.2004р. № 1709 набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації. Використання терміна "набувають", що означає "ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь" має відбуватися таким змістом, щоб ця норма не обмежувала і не скасовувала діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках за станом до 01.01.2002р. Термін "набувають" передбачає первинне отримання земельної ділянки із земель державної та комунальної власності. Земля як об'єкт постійного користування, надана державою на законних підставах, виконувала і продовжує виконувати певну соціально-економічну функцію для користувача. Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" від 02.04.2002р. № 449 раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні а разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Приписи пункту 6 "Перехідних положень" ЗК України є нормами процесуального права і тому не повинні обмежувати норми матеріального права щодо права на землю та його набуття.

Таким чином, суб'єкти, які набули права постійного землекористування на підставах передбачених попередніми Земельному кодексу України 2001р. нормативними актами не втрачають цього права на майбутнє, можуть користуватися землею за цим титулом, правовим статусом і під час дії Земельного кодексу України 2001р. Концерн "Маяк" не державне, не комунальне підприємство, не підприємство громадської організації інвалідів, за своїм статусом не мало обмежень для отримання земельних ділянок у постійне користування у 1999р. за Земельним кодексом України від 13.03.1992р., отримало ці ділянки за належних неспростованих підстав за чинним матеріальним законодавством на час їх отримання.

Відповідно до ч.5 ст.59 Господарського кодексу України при перетворенні одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять усі майнові права і обов'язки попереднього суб'єкта господарювання. Таку ж норму містить і ч.2 ст.108 Цивільного кодексу України.

Відтак, ТОВ "Райдуга" як правонаступник концерну "Маяк" має право користуватися земельними ділянками по вул. Смольній, 130 та по вул. Тарле, 20 у м. Херсоні і зміст цього користування - це титул постійного землекористування.

Розуміючи формально не визнану прецедентність права та України, одночасно приймаючи до уваги:

а) що різна судова практика застосування одних і тих же нормативних актів у аналогічних справах є підставою за розділом ХІІ2 ГПК України для звернення за переглядом та перегляду Верховним Судом України постанов Вищого господарського суду України;

б) прецедентною є практика Європейського суду з прав людини, а за ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права -

- суд обґрунтовано вважає, що застосування одних і тих же нормативних актів у аналогічних справах має бути однаковим - правильним. Суд констатує, що розуміння судом у цій справі змісту нормативних актів щодо змісту правонаступництва, поширення правонаступництва і на права, обов'язки у земельних відносинах, на право землекористування співпадає з таким же їх застосуванням Верховним Судом України у справі, що розглядалась 06.04.2004р. у першій інстанції господарським судом м. Києва за позовом ВАТ "Київський річний порт" до Київської міської ради, 3-я особа на стороні відповідача МП "Альциона" про визнання недійсним рішення.

Задовольняючи позов суд відносить судові витрати у справі - з державного мита і з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу - на відповідача.

Керуючись ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Райдуга", , вул. Смольна, 130, м. Херсон, право постійного користування земельними ділянками площею 1111м2 (№2) по вул. Смольна, 130 у м. Херсоні та площею 636м2 (№3) по вул. Тарле, 20 у м. Херсоні, посвідчене щодо правопопередника ТОВ "Райдуга" - концерну "Маяк" Державним актом на право постійного користування землею серії І-ХС № 000288ХІХ-1 від 26.05.1999р.

3. Стягнути з Херсонської міської ради (м. Херсон, просп. Ушакова, буд.37) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдуга" (, м. Херсон, вул. Смольна, буд.130) 203грн. на відшкодування витрат зі сплати державного мита та з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Суддя В.В. Чернявський

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 24.03.2008р.