ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008 р.

№ 13/4093

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є. Борденюк,

В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “СЕВ АГРО”

на постанову

від 30.01.2008 року

Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 13/4093

за позовом

Приватного сільськогосподарського підприємства “Мрія”

до

ТОВ “СЕВ АГРО”

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача

Відкрите акціонерне товариство “Тальнівське АТП 17137”

про

стягнення 1 751 185,44 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Приходько С.М. (директор)

відповідача

Миколаєнко В.М. (дов. від 25.03.2008 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Мрія" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВ АГРО” про стягнення 1751185,44 грн. основного боргу.

До прийняття рішення по справі позивач використовуючи своє право, передбачене ст. 22 ГПК України уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 1573754,53 грн. вартість 6842,411 т поставленого цукрового буряка та 177431,45 грн. витрат з перевезення цукрового буряка.

Позов обґрунтовано тим, що 30.08.2006р. сторони уклали договір № 226 (а.с.8, т.1) на поставку цукрових буряків з урожаю 2006 року. Предметом договору є зобов’язання позивача поставити, а відповідача –прийняти і оплатити цукрові буряки для виробництва цукру квоти "А" (п.2.1. договору).

Згідно п. 3.1.1. договору позивач зобов’язався виростити і поставити на завод відповідача коренеплоди цукрових буряків з урожаю 2006 року, що відповідають вимогам стандарту ДСТУ 4327:2004 в кількості 10000 тонн з посівних площ 320 га. Відповідач зобов'язався прийняти та оплатити продукцію по договірній ціні, яка узгоджується в додатковій угоді, а також оплатити перевезення буряка (п.п. 4.1., 4.5. договору). Остаточний розрахунок мав бути проведений до 31.12.2006 року (п.4.6 договору).

Додатковою угодою від 09.09.2006 року (а.с.9, т.1) сторони виклали пункт 4.1. договору в наступній редакції: "Замовник (відповідач по справі) оплачує Постачальнику (позивачу по справі) прийняті в рахунок договору кондиційні цукрові буряки у заліковій вазі по договірній ціні 230 грн. за 1 тонну цукрового буряка в т.ч. ПДВ, без врахування цукристості".

Додатковою угодою від 02.10 2006 року (а.с.10, т.1) змінено пп. 4.6 пункту 4 договору № 226 від 30.08.2006 року (визначено етапи розрахунку за здані цукрові буряки).

Додатковою угодою від 22.02.2007 року (а.с.12, т.1) сторони виклали п.4.1. договору в наступній редакції: "Замовник (відповідач по справі) оплачує Постачальнику (позивачу по справі) прийняті в рахунок договору кондиційні цукрові буряки, без урахування цукристості в кількості 12075,18 тонни по ціні 195 грн. в т.ч. ПДВ за 1 тонну та вартість доставки цукрових буряків на кагатне поле Замовника (відповідач по справі)". Додатковою угодою від 22.02.2007 року сторони перенесли кінцевий строк розрахунків до 30 березня 2007 року.

До того ж, 09.09.2006 року між позивачем (як перевізником) і відповідачем (як замовником) був укладений договір №267/2 (а.с.13, т.1) на перевезення сільськогосподарської продукції з поля позивача на кагатне поле цукрозаводу відповідача (п. 3.2. договору перевезення). Вартість одного тонно-кілометра визначалась до 20.10.2006 року - 55 коп., а після 20.10.2006 року - 50 коп. (п. 2.5. договору). Перевезення продукції має оплачувати відповідач на підставі товарно-транспортних накладних, рахунків, акту виконаних робіт (пп. 2.3., 2.4. договору перевезення).

З поданого акту звірки розрахунків за період з 01.01.2006 року по 30.03.2007 року (а.с.82, т.4) вбачається, що між сторонами в повному обсязі проведені розрахунки за поставку 12075 тонн 18 кг цукрових буряків у заліковій вазі і перевезення частини цих буряків автотранспортом позивача, і спору між сторонам з цих питань немає.

Позивач зазначає, що керівниками обох сторін була досягнута домовленість про збільшення обсягу поставки цукрових буряків відповідачу, оскільки позивач виростив більше 10000 тонн буряка, а відповідач мав можливість і бажання їх переробити з метою отримання додаткових прибутків. Отримання буряку в заліковій вазі більше 10000 тонн і відсутність заперечень відповідача в отриманні поставок відповідає попередній домовленості сторін.

Позивачем подано до суду акти звірок проведення розрахунків сторін, складених під час розгляду справи судом у вересні 2007 року, з яких вбачається, що відповідач не визнає приймання цукрових буряків по товарно-транспортних накладних за період з 15.10.2006 року по 06.11.2006 року і 16 приймальних квитанціях в жовтні 2006 року і 4 квитанції 2006 року на загальну суму 1573753,99 грн. (а.с. 82, т.4), а також не визнає факту перевезення цукрових буряків автотранспортом відповідача на 177431,45 грн., свої зобов’язання щодо оплати отриманої продукції та наданих послуг не виконує.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 09.10.2007 року (суддя Г.М. Скиба), яке постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 30.01.2008 року (колегія суддів: Г.М. Андрейцева, С.Г. Рудченко, Г.А. Жук) залишено без зміни, позовні вимоги задоволенні повністю: з відповідача на користь позивача стягнуто 1751185,44 грн. заборгованості, судові витрати.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачем доведено факт перевезення цукрових буряків з поля позивача на цукрозавод відповідача автотранспортом АТП-17137 і власним автотранспортом, факт доставки і передачі цукрових буряків відповідачу. Це підтверджується товарно-транспортними накладними та актами з відповідними номерами і датами до приймальних накладних, складеними лаборантами відповідача для відбору проб для визначення забрудненості і цукристості коренеплодів (а.с. 16, 17, 47, 51, 178, т.1).

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ТОВ "СЕВ АГРО" просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в повному обсязі в задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення судами норми матеріального і процесуального права, неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Посилання відповідача на відсутність належних доказів, які підтверджують факт приймання цукрових буряків від позивача за період з 15.10.2006р. по 06.11.2006р. на загальну суму 1573754 грн. 53 коп. спростовується матеріалами справи, а саме звіреними судом з оригіналом товарно-транспортні накладними на перевезення цукрових буряків з поля позивача на цукрозавод відповідача автотранспортом АТП-17137 і власним автотранспортом з відтиском печаток кагатного поля Тальнівского цукрозаводу, а також актами з відповідними номерами і датами до приймальних накладних, складеними лаборантами відповідача для відбору проб для визначення забрудненості і цукристості коренеплодів (том 1, а.с. 16, 17, 47, 51, 178).

За таких обставин, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог колегія суддів визнає правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Інші доводи викладені у касаційній скарзі не зайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу TOB "СЕВ АГРО" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 30.01.2008 року по справі № 13/4093 залишити без зміни.

Головуючий, суддя                               М. Остапенко

Судді:           Є. Борденюк

В. Харченко