ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.01.08                                                                                           Справа№ 3/377

Суддя Н.Березяк при секретарі І. Сеник розглянула матеріали справи

За позовом: ТзОВ „Інтерпайп Україна”, м. Дніпропетровськ

До відповідача: ДП „Стрийський вагоноремонтний завод”, м. Стрий

Про стягнення 2 359 482,32 грн.

За участю представників:

Від позивача: Устинова А.В. - представник

Від відповідача: Васьків І.В. –представник

Представникам сторін роз’яснено права та обов‘язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Подано позов ТзОВ „Інтерпайп Україна” до ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” про стягнення 2 359 482,32 грн.

В судовому засіданні представником позивача було подано уточнення позовних вимог в якому просить стягнути з ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” 1 659 480,32 грн. боргу, оскільки відповідачем частково сплачено основний борг в розмірі 700 000 грн.

Відповідач основний борг визнає, однак проти штрафних санкцій заперечує.

Повний текст рішення виготовлений, підписаний та оголошений 10.01.2008 року.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

31.01.2006 року між ТзОВ „Інтерпайп Україна” та ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” укладено договір поставки суцільнокатаних коліс № У226/2006.

На виконання умов договору позивач в період 2006-2007 р.р. поставив відповідачу продукцію на загальну суму 40 897 990,41 грн. за які відповідач зобов’язувався оплатити, однак, свої договірні зобов’язання виконав частково заборгувавши ТзОВ „Інтерпайп Україна” 1 773 858,07 грн. боргу.

Позивачем відповідачу була направлена претензія від 12.10.2007 р. № 9847 про оплату заборгованості, однак відповідачем жодної оплати не було проведено.

Враховуючи уточнення позовних вимог, заборгованість відповідача перед позивачем складає 1 073 858,07 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано три відсотки річних (від простроченої суми боргу), що складає 22 173,23 грн., та інфляційні в сумі 170645,14 грн.

На підставі п. 8.7 Договору за прострочення оплати поставленого товару позивачем нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, в розмірі 392 803,88 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного :

Згідно ст. ст. 526, 530 Цивільного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно умов договору № У226/2006 від 31.01.2006 року позивач у період 2006-2007 р.р. поставив відповідачу продукцію (суцільнокатані колеса) на загальну суму 40 897 990,41 грн. Відповідно до п. п. 4.4 договору датою поставки вважається дата відправлення цієї продукції зі станції відправлення, що підтверджується штампом станції відправлення на залізничній накладній.

Відповідно п.п. 5.1 договору відповідач зобов’язувався оплатити за поставлені йому колеса на протязі 5 банківських днів після дати поставки продукції в сумі вартості кожної партії у відповідності з рахунком –фактурою на дану партію. Датою оплати вважається дата відправлення банком відповідача коштів за банківськими реквізитами позивача (п.п.5.2 Договору), однак, як вбачається із позовних вимог та поданих в судовому засіданні уточнених позовних вимог, свої договірні зобов’язання відповідач виконав частково, оплативши 39 824 132,34 грн. Решта сума боргу за отриману продукцію відповідачем залишилась непогашеною.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем, за поставлений товар, становить 1 073 858,07 грн.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов’язання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми. За несвоєчасне виконання договірних зобов’язань нараховані позивачем інфляційні і три відсотки річних підлягають до сплати в розмірі 192 818,37 грн. згідно з нормами ст. 625 ЦК України.

Крім того, на підставі п.8.7 Договору при недотриманні покупцем строків оплати, покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочки, що не перевищує розміру подвійної облікової ставки НБУ, та підлягає до стягнення в сумі 392 803,88 грн.

Згідно статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в сумі 23 594,80 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 33, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Уточнені позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, 1-а, ) на користь ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Губенка, 2, МФО 325956) –1 073 858,07 грн. –основного боргу, 392 803,88 грн. –пені, 170 645,14 грн. –інфляційних, 22 173,23 - три відсотки річних, 23 594,80 грн. –державного мита та 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду .

Накази видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Суддя