ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.01.08
Справа № 15/490пд.

Суддею
Пономаренко Є.Ю., розглянуто матеріали справи за позовом

фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,
м. Луганськ

до
1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Стен»,               м. Луганськ

2. фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2, м. Луганськ

про визнання договору оренди
укладеного між відповідачами недійсним та
визнання продовженим договору оренди укладеного між позивачем та першим
відповідачем

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3, довіреність
№ 3854 від 29.09.07.;

від 1-го відповідача - директор,
Сікалов С.І. паспорт серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1; Калінін К.В., довіреність
№ 1юр від 27.08.07.;

від
2-го відповідача - не прибув.

До початку слухання справи по суті
не заявлено вимогу про фіксування
судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у
зв'язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу
України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору:
позивачем за позовною заявою заявлено вимоги:

- визнати недійсним договір оренди
складських нежитлових приміщень, укладений між ТОВ «Фірма «СТЕН»та ФОП ОСОБА_2,
на підставі якого отримано дозвіл № 6580 від 03.10.2007р.;

- замінити сторону у зобов'язанні
шляхом переведення прав та обов'язків орендаря за договором оренди складських
нежитлових приміщень, що належать ТОВ «Фірма «СТЕН», укладеного між ТОВ «Фірма
«СТЕН»та ФОП ОСОБА_2, на підставі якого отримано дозвіл № 6580 від
03.10.2007р., на позивача -суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1;

- початком виконання обов'язків
орендаря для ФОП ОСОБА_1 визначити з 01 грудня 2007р.

Позивачем подано клопотання від
21.12.2007р. про уточнення позовних вимог за яким він просить:

- визнати недійсним укладений між
ТОВ «Фірма «Стен»та СПД ОСОБА_2 договір № 3 від 01.08.2007р. про оренду майна,
що належить ТОВ «ФІРМА «СТЕН», в тому числі Складу Літера А Ѕ площею 80,6 кв.м.

- визнати продовженим договір № 01
від 07 листопада 2006р., укладений між ТОВ «ФІРМА «СТЕН»з одного боку
(орендодавець) та СПД ОСОБА_1 з іншого (орендар) оренди Складського приміщення
Літер А Ѕ, А 1/3 загальною площею 84,1 м.кв., з правом користуватися під'їзною
колією, що належить ТОВ «ФІРМА «СТЕН», а також електричною енергією на
встановлених ним умовах до 01 грудня 2008р.

Так, за даним клопотанням було
конкретизовано першу позовну вимогу (визначено реквізити оскаржуваного
договору) та змінено другу і третю вимоги однією вимогою.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України зміна предмету позову є правом позивача. Тому,
клопотання позивача було прийнято судом до розгляду.

Перша позовна вимога мотивована
тим, що між відповідачами укладено договір оренди на приміщення яке перебуває в
оренді у позивача. За другою позовною вимогою позивач просить визнати
продовженим укладений між ним та першим відповідачем договір оренди на підставі
наявного в нього (позивача) переважного права на оренду, передбаченого ст. 777
Цивільного кодексу України.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники першого відповідача
проти позовних вимог заперечили з підстав викладених у заяві № 046 від
07.12.2007р. та поясненні від 15.01.2008р., посилаючись зокрема на наступне:

Спірне приміщення, яке перебувало в
оренді у позивача, не передавалося в оренду другому відповідачу. До
оскаржуваного договору 08.10.2007р. були внесені зміни, згідно яких замість
спірного приміщення, що перебувало в оренді у позивача, другому відповідачу
передано інше приміщення. Крім того, угодою від 05.11.2007р. оскаржуваний
договір, укладений між першим та другим відповідачем припинено за закінченням
строку дії - 30.11.2007р., та об'єкт оренди повернуто орендодавцю за актом
приймання-передачі від 30.11.2007р.

Договір оренди укладений між
позивачем та першим відповідачем припинено за закінченням строку дії
-01.12.2007р. Переважне право на укладення договору на новий строк позивач
втратив через недосягнення згоди щодо умов
договору на новий строк відповідно до ст. 777 Цивільного кодексу
України.

Другий відповідач участь свого
представника у судове засідання не забезпечив, але заявою від 21.12.2007р.
просить суд подальший розгляд господарської справи № 15/490пд за позовом СПД
ОСОБА_1 до ТОВ «Фірма «Стен»та СПД ОСОБА_2 про визнання договору оренди
недійсним та змінення сторони у зобов'язанні розглядати без його участі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Між відповідачем - Товариством з
обмеженою відповідальністю «Фірма «Стен», як орендодавцем та позивачем -
фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1, як орендарем 07.11.2006р. укладено
договір оренди №1.

Об'єктом оренди за даним договором
визначено - нежитлове приміщення (Склад Лит. А1/2, А1/3) загальною
площею 84,1м2, розташоване у м. Луганську, вул. Лутугінськая, б. 16.

Строк дії договору оренди від
07.11.2006р. №1 встановлено положеннями п. 6.1. договору по 06.10.2007р.

Додатковою угодою №1 від
29.11.2006р. внесено зміни до договору оренди від 07.11.2006р. №1 в частині
строку його дії. Так, вказано, що договір діє до 01.12.2007р.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 09.11.2007р. у справі №9/577пн за позовом підприємця
ОСОБА_1 до ТОВ «Фірма «Стен»позов задоволено та визнано за позивачем право
оренди приміщень Лит. А1/2, А1/3 загальною площею 84,1м2,
розташоване у м. Луганську, вул. Лутугінськая, б. 16, до 01.12.2007р.
Дане рішення не оскаржувалося, набрало законної сили та фактично виконано
сторонами, тобто фактично ОСОБА_1 використовував приміщення до 01.12.2007р.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Стен»заперечило проти продовження дії договору
оренди  від 07.11.2006р. №1 з позивачем
на новий строк. Така позиція була виражена першим відповідачем та доведена до
відома позивача, листом від 05.09.2007р. №025, а також в судових засіданнях
07.12.2007р., 21.12.2007р. та 15.01.2008р. при розгляді даної справи. Позиція
визначена в листі від 05.09.2007р. №025, направленого до закінчення строку дії
договору, залишилася незмінною і після закінчення строку дії договору -
01.12.2007р., про що заявлялося представниками першого відповідача в судових
засіданнях при вирішення даного спору в суді.

Також, позивач вказує про
самостійне використання ним для власних потреб приміщень складу Лит. А1/2,
А1/3, що були об'єктом оренди по договору з позивачем, після 01.12.2007р.

Договір оренди спірного майна
(приміщень складу Лит. А1/2, А1/3) на новий строк між підприємцем
ОСОБА_1 та ТОВ «Фірма «Стен»укладений не був.

Щодо оскаржуваного за першою
позовною вимогою договору оренди укладеного між відповідачами у даній справі
встановлено наступне.

Між ТОВ «Фірма «Стен», як
орендодавцем та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди №
3 від 01.08.2007р.

Первісно за цим договором об'єктом
оренди було визначено зокрема нежитлове приміщення (склад літ. А1/2) площею
80,6 м2, офісні приміщення 1-го поверху (Б-2/2, Б-2/3) площею 13,0м2.

Відповідно до п. 2.1 та п. 3.1.
даного договору оренди № 3 порядок передачі об'єкту оренди було визначено за
актом приймання-передачі.

Такий акт приймання-передачі,
первісно вказаного у договорі оренди приміщення складу літ. А1/2, між сторонами
по договору оренди № 3 від 01.08.2007р. не складався.

ОСОБА_2, орендар за оскаржуваним
договором не здійснював користування спірним приміщенням складу літ. А1/2.

Додатковою угодою №2 від
08.10.2007р. до договору №3 від 01.08.2007р., укладеного між відповідачами у
справі, внесено зміни в частині об'єкту оренди.

За зазначеною додатковою угодою
сторони визначили, що замість складу літ. А1/2 орендарем - ОСОБА_2
використовуватиметься інше майно - приміщення пропарювальної камери та навіс на
дільниці по виробництву будматеріалів.

Так, з урахуванням вказаної
додаткової угоди №2, спірне майно, що перебувало в оренді у ОСОБА_1 (позивача)
за договором оренди від 07.11.2006р. №1 не являлося об'єктом оренди по
оскаржуваному договору оренди №3 від 01.08.2007р. між відповідачами у справі.

Крім того, 05.11.2007р. між ТОВ
«Фірма «Стен»та підприємцем ОСОБА_2 укладено угоду про розірвання договору
оренди № 3 від 01.08.2007р.

За вказаною угодою про розірвання
договору датою закінчення строку дії договору оренди № 3 від 01.08.2007р.
визначено 30.11.2007р.

Майно що було об'єктом оренди за
договором оренди № 3 від 01.08.2007р., а саме: приміщення пропарювальної камери
і навіс на дільниці по виробництву будматеріалів; офісні приміщення 1-го
поверху (Б-2/2, Б-2/3) площею 13,0м2; кіоск металевий та
шлакобетонне покриття було повернуто підприємцем ОСОБА_2 орендодавцю - ТОВ
«Фірма «Стен».

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку,
що  позовні вимоги не підлягають
задоволенню виходячи з нижченаведених підстав.

І.
Вимога про визнання продовженим договору № 01 від 07 листопада 2006р., укладеного
між ТОВ «Фірма «Стен»та підприємцем ОСОБА_1 оренди складського приміщення Літ.
А 1/2, А 1/3 загальною площею 84,1 м.кв., з правом користуватися під'їзною
колією, що належить ТОВ «ФІРМА «СТЕН», а також електричною енергією на
встановлених ним умовах до 01 грудня 2008р., на підставі наявного у позивача
переважного права на оренду, передбаченого ст. 777 Цивільного кодексу України
є необґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 283
Господарського кодексу України предмет правовідносин за договором оренди
визначено наступним чином: одна сторона (орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення
господарської діяльності. Аналогічна за змістом норма визначена у ч 1 ст. 759
ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Строк дії договору
оренди №1 від 07.11.2006р., укладеного між позивачем та першим відповідачем  встановлено п. 6.1 договору з початку по
06.10.2007р., а потім змінено додатковою угодою №1 до 01.12.2007р. Право
оренди спірного майна саме до 01.12.2007р. підтверджено і рішенням
Господарського суду Луганської області від 09.11.2007р. у справі №9/577пн.

Згідно ч.2 ст. 291 Господарського
кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який
його було укладено.

Вимога про визнання договору оренди
спірного майна продовженим на новий строк заявлена позивачем з підстав
застосування його переважного права, яке регламентовано ст. 777 Цивільного
кодексу України.

Обставини щодо переважного права
позивача на оренду спірного майна не можуть бути підставами задоволення позову,
який розглянуто у даній справі, з наступних підстав.

По-перше:

Відповідно до ч. 1 ст.  777 ЦК України орендар після спливу
строку  договору  має  переважне  право  перед  іншими  суб'єктами господарювання  на
укладення  договору  оренди на новий строк при умові належного
виконання своїх зобов'язань за
договором  оренди.

Згідно зі ст. 134 Господарського
кодексу України та ст. 314 Цивільного кодексу України власник володіє,  користується і розпоряджається майном на
власний розсуд.

Отже, законодавець  передбачив право власника відмовитися від
продовження договору оренди і право орендаря на його продовження при умові
належного виконання договірних зобов'язань та наявності інших суб'єктів
господарювання на оренду спірного майна.

Така ж позиція викладена  в постанові Вищого господарського суду
України від  15.05.2007 по справі №8/98пд
(ухвалою Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від
26.07.2007 відмовлено у порушенні провадження з перегляду).

У зв'язку з тим, що власник (перший
відповідач), після закінчення строку дії договору, укладеного з позивачем, не
передає спірне приміщення в оренду будь-якій іншій особі, та самостійно
використовує майно для власних потреб, у позивача не може виникнути переважне
право укладення договору оренди спірного майна на новий строк.

По-друге:

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 777
Цивільного кодексу України умови договору
найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі
недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право
наймача на укладення договору припиняється.

Між підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ
«Фірма «Стен»не досягнуто згоди щодо умов договору найму (у тому числі щодо
плати) на новий строк.

Тому, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст.
777 Цивільного кодексу України переважне право позивача припинено.

Доводи представника позивача про
те, що така згода може вважатися досягнутою через ненадання відповіді першим
відповідачем на листи позивача в яких зазначалося про намір скористатися
переважним правом, є помилковими з огляду на наступне.

Листами від 06.09.2007р. та від
23.10.2007р. позивач повідомив першого відповідача про намір скористатися
переважним правом оренди спірних приміщень. При цьому, проекту договору оренди
на новий строк позивачем не додавалося.

Відповідно до ст.  777 ЦК України, на яку посилається позивач,
після спливу строку  договору
переважне  право орендаря реалізується шляхом
укладення договору  оренди на
новий строк. Умови договору
найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін.

Згідно ч. 1 ст. 641 Цивільного
кодексу України пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і
виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її
прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 640 Цивільного
кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

Відповідь
особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна
бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).

Відповідно до п. 6 ст. 181 ГК
України у разі досягнення сторонами згоди щодо всіх умов, така згода
повинна бути підтверджена у письмовій формі.

Так, позивач мав направити власнику
приміщень (першому відповідачу) окрім заяви про намір скористатися переважним
правом також проект договору, який би містив істотні умови нового договору.

Проте, позивач, як ініціатор
укладення договору на новий строк, не надав першому відповідачу проекту нового
договору з істотними умовами.

Перший відповідач не акцептував
пропозиції позивача, тим самим досягнення згоди щодо умов договору на новий
строк не підтверджено належними засобами доказування.

Таким чином, у задоволенні позовної
вимоги щодо продовження дії договору №1 від 07 листопада 2006р., укладеного між
ТОВ «Фірма «Стен»та підприємцем ОСОБА_1, слід відмовити.

Крім того, слід зазначити, що
договір між позивачем та першим відповідачем від 07 листопада 2006р. №1 не є і
поновленим на той самий строк і на тих самих умовах на підставі ч. 4 ст. 284
Господарського кодексу України ст. 764 Цивільного кодексу України. (вказані
обставини і не оспорювалися позивачем при розгляді спору та не були підставами
позову).

Строк дії договору
оренди №1 від 07.11.2006р., як вже зазначалося вище, встановлено до 01.12.2007р.

Згідно ч.2 ст. 291 Господарського
кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який
його було укладено.

Відповідно ч. 4 ст. 284
Господарського кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після
закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк
і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічна за змістом
норма викладена у ст. 764 Цивільного кодексу України.

Орендодавець по договору -ТОВ
«Фірма «Стен»заперечив проти продовження дії договору оренди  від 07.11.2006р. №1 з позивачем на новий строк.
Така позиція була виражена першим відповідачем та доведена до відома позивача,
листом від 05.09.2007р. №025, а також в судових засіданнях 07.12.2007р.,
21.12.2007р. та 15.01.2008р. при розгляді даної справи. Позиція визначена в
листі від 05.09.2007р. №025, направленого до закінчення строку дії договору,
залишилася незмінною і після закінчення строку дії договору - 01.12.2007р., про
що заявлялося представниками першого відповідача в судових засіданнях при
вирішення даного спору в суді.

Крім вираження волі щодо не
подовження договору в місячний строк після закінчення строку договору, що було
зроблено першим відповідачем при вирішенні спору в суді (позивач звернувся з
позовом до закінчення строку договору), також слід зазначити, що і вираження
такої волі до закінчення строку дії договору -листом від 05.09.2007р. №025 теж
є належним повідомленням для припинення договору і унеможливлення його
продовження за ст. 284 ГК України та ст. 764 ЦК України з наступних підстав.

Норми зазначених статей не носять
імперативний характер в частині початку відліку такого строку і не встановлюють
правовим наслідком недійсність такого попередження в тому разі, коли воно
направлено позивачу до спливу строку дії договору. Важливо, щоб це попередження
було заявлено не пізніше місячного строку  після закінчення терміну дії договору і було
доведено до відома орендодавця.

Така ж позиція була викладена і
Вищим господарським судом України при касаційному перегляді у справі №15/532пн.

ІІ.
Позовна вимога про визнання недійсним договору оренди  № 3 від 01.08.2007р., укладеного між ТОВ
«Фірма «Стен»та підприємцем ОСОБА_2, не підлягає задоволенню з наступних
підстав. (Дана позовна вимога мотивована тим, що за оскаржуваним договором
передано те ж саме приміщення - склад літ. А1/2, яке перебуває в оренді у
позивача).

Первісно за договором оренди № 3
від 01.08.2007р., між ТОВ «Фірма «Стен»та підприємцем ОСОБА_2 об'єктом оренди
було визначено зокрема нежитлове приміщення (склад літ. А1/2) площею 80,6 м2,
офісні приміщення 1-го поверху (Б-2/2, Б-2/3) площею 13,0м2.

Додатковою угодою №2 від
08.10.2007р. до договору №3 від 01.08.2007р., укладеного між відповідачами у
справі, внесено зміни в частині об'єкту оренди, та визначено, що замість складу
літ. А1/2 орендарем - ОСОБА_2 використовуватиметься інше майно - приміщення
пропарювальної камери та навіс на дільниці по виробництву будматеріалів.

У зв'язку з усуненням порушення, що
могло статися при передачі майна, яке перебувало в оренді у позивача другому
відповідачу, при вирішенні спору в судовому порядку відсутні підстави визнання
оскаржуваного договору недійсним.

Така ж позиція наведена і в
роз'ясненні  Вищого арбітражного  суду України N 02-5/111 від 12.03.99 «Про
деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними».
Відповідно до п. 2 вказаного розяснення зазначено, що навіть у процесі
вирішення спору сторони можуть самі усунути у встановленому порядку
порушення, які могли б потягти за собою визнання договору недійсним, зокрема,
шляхом внесення змін до договору, який не відповідає закону у певній
частині.

Слід також зазначити, що спірне
приміщення скалду літ. А1/2, яке перебувало в оренді у позивача, не
передавалося у встановленому порядку в оренду другому відповідачу за
оскаржуваним договором.

Відповідно до п. 2.1 та п. 3.1.
оскаржуваного договору оренди № 3 порядок передачі об'єкту оренди було
визначено за актом приймання-передачі.

Акт приймання-передачі приміщення
складу літ. А1/2, між сторонами по договору оренди № 3 від 01.08.2007р.
(відповідачами) не складався. Так, ОСОБА_2, орендар за оскаржуваним договором
не користувався приміщенням складу літ. А1/2.

Відповідно до ч. 1 ст. 795
Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним
документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього
моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено
договором.

Так, спірне майно, що перебувало в
оренді у ОСОБА_1 (позивача) за договором оренди від 07.11.2006р. №1, не передавалося
в оренду ОСОБА_2, а також, з урахуванням вказаної додаткової угоди №2,  не являлося об'єктом оренди по оскаржуваному
договору оренди №3 від 01.08.2007р. між відповідачами у справі.

Крім того, 05.11.2007р. між ТОВ
«Фірма «Стен»та підприємцем ОСОБА_2 укладено угоду про розірвання договору
оренди № 3 від 01.08.2007р.

За вказаною угодою про розірвання
договору датою закінчення строку дії оскаржуваного договору оренди № 3 від
01.08.2007р. визначено 30.11.2007р.

Майно, яке було об'єктом оренди за
договором оренди № 3 від 01.08.2007р., а саме: приміщення пропарювальної камери
і навіс на дільниці по виробництву будматеріалів; офісні приміщення 1-го
поверху (Б-2/2, Б-2/3) площею 13,0м2; кіоск металевий та
шлакобетонне покриття було повернуто підприємцем ОСОБА_2 орендодавцю - ТОВ
«Фірма «Стен».

Таким чином, станом на день
звернення позивача до суду з позовом та на даний час, відповідно до ч.2 ст. 291
ГК України  та ч. 2 ст. 795 ЦК України, оскаржуваний
договір оренди між відповідачами у справі є припиненим.

З урахуванням додаткової угоди №2
від 08.10.2007р., за якою виключено  зі
складу об'єкту оренди спірне приміщення, що перебувало в оренді у позивача, а
також у зв'язку з припиненням дії договору оренди №3 від 01.08.2007р., цей
оскаржуваний у справі договір не порушує прав позивача. Відповідно ж до ч. 3
ст. 215 ЦК України право чин може бути визнаний судом недійсним лише за позовом
сторони такого правочину чи іншої заінтересованої особи. У зв'язку з укладенням
додаткової угоди №2 від 08.10.2007р., позивач не є заінтересованою особою.

Враховуючи припинення дії договору
оренди з позивачем, реалізацію права оренди позивача впродовж строку оренди з
ним, нездійснення передачі спірного майна другому відповідачу, виключення
спірного майна з об'єктів оренди за оскаржуваним договором та припинення дії
цього договору, оскаржуваний договір оренди між відповідачами не порушує прав
позивача, не суперечить змісту актів законодавства, та не підлягає визнанню
недійсним.

Таким чином, у задоволенні позовних
вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України, судові витрати у складі: 85 грн. 00 коп. державного мита, а також 118
грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
покладаються на позивача.

Зайве сплачене державне мито у сумі
17 грн., перераховане квитанцією від 09.11.2007р. підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.  44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.  У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати у складі: 85 грн.
00 коп. державного мита, а також 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покласти на позивача.

3. Повернути фізичній особі
-підприємцю ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1, зайво сплачене
за квитанцією від 09.11.2007р. державне мито у сумі 17 грн. 00 коп. Підставою
для повернення сплаченого державного мита є дане рішення підписане суддею та
скріплене печаткою суду.

В судовому засіданні  було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано
18.01.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України
дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко