ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.08                                                                                           Справа№ 26/209

За позовом: Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Львівської філії, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства „Олеко-Ексім”, м. Жовква Львівської області

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Схід-Захід”, м. Львів

про стягнення 153 265,16 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Клаптюк В.А. –начальник юридичного відділу (довіреність № 634 від 11.02.2008 р.)

від відповідача не з’явився

від третьої особи: не з’явився

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк в особі Львівської філії, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Приватного підприємства „Олеко-Ексім”, м. Жовква Львівської області про стягнення 153 265,16 грн.

Ухвалою суду від 22.07.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 12.08.2008 р. Ухвалою суду від 12.08.2008 р. розгляд справи відкладався до 02.09.2008 р. Ухвалою суду від 02.09.2008 р. продовжено строк розгляду спору та розгляд справи відкладався до 28.10.2008 р. Ухвалою суду від 28.10.2008 р. розгляд справи відкладався до 18.11.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, проти позовних вимогу встановленому порядку не заперечив, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 8776451.

Третя особа явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду від 28.10.2008 р. не виконав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача та третьої особи за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

31 травня 2006 року між акціонерним комерційним банком „Мрія”, правонаступником всіх прав і обов’язків якого є Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Схід-Захід” (третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору), було укладено Кредитний договір № 25/01/06 (далі по тексту –кредитний договір), згідно з яким третій особі надавався кредит на господарські цілі.

Відповідно до цього договору позивач зобов’язувався надати третій особі кредитні кошти в розмірі 85 000,00 грн. на строк до 30 грудня 2006 року, а третя особа зобов’язувалася щомісячно сплачувати 22% річних від суми наданого кредиту за використання кредитних коштів, та погасити отриманий кредит не пізніше 30 грудня 2006 року.

Для забезпечення виконання Позичальником зобов’язань за кредитним договором 31 травня 2006 року між позивачем та відповідачем (як майновим поручителем), укладено договір застави, який посвідчено Новосад О.П., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 1796.

За договором застави, відповідач передав у заставу коренезбиральну машину КБ-6, заставною вартістю 174 520,00 грн. Обтяження на предмет застави зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 11.10.2006 року за № 3867176.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов’язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. (Ст.1 Закону України „Про заставу”).

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (ст. 19 Закону України „Про заставу”).

У зазначені в кредитному договорі строки, Позичальник кредит не повернув, проценти не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту.

У зв’язку із неповерненням позики, 17.07.2007 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. вчинено виконавчий напис на договорі застави за реєстровим № 4330, яким звернено стягнення на предмет застави.

01.08.2007 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису № 4330 від 17.07.2007 року.

30.10.2007 року державним виконавцем, під час вчинення виконавчих дій, складено акт про відсутність заставленого майна, а постановою від 20.12.2007 року виконавчий документ було повернено позивачу на підставі ст. 40 ЗУ „Про виконавче провадження” у зв’язку з тим, що предмет застави відсутній.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” боржником є особа, яка має виконати на користь обтяжувача забезпечене обтяженням зобов'язання, або майновий поручитель за таким зобов'язанням; особа, у володінні якої знаходиться майно, що належить обтяжувачу; особа, яка має виконати на користь обтяжувача зобов'язання за договором, на підставі якого виникло договірне обтяження; особа, яка відступила право вимоги, що є предметом обтяження.

Згідно ст. 8 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” боржник повинен своєчасно повідомляти обтяжувача про загрозу втрати, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета обтяження. У разі втрати, пошкодження, псування, погіршення стану або недостачі предмета обтяження з вини боржника останній зобов'язаний за власний кошт відновити або замінити його. Якщо боржник не відновив або не замінив предмет обтяження, обтяжувач має право вимагати відшкодування завданих збитків та/або дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого обтяженням.

Внаслідок укладення договору застави між сторонами згідно ст. 11 ЦК України виникли цивільні права та обов’язки.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Пунктом 8.5. договору застави встановлено, що Заставодавець зобов’язаний у разі загибелі (зникнення) предмету застави надати в заставу інше майно такого ж виду на ту ж саму або більшу вартість, або виконати достроково зобов’язання за кредитним договором в повному обсязі.

Відповідачем належним чином не виконано зобов’язання за договором застави, оскільки не забезпечено збереження заставленого майна, що встановлено в ході виконавчого провадження, не замінено його іншим майном, внаслідок чого позивач зазнав збитків на суму 153 265,16 грн., яка складається із суми заборгованості по кредиту, відсотках, штрафних санкцій, оскільки у випадку належного виконання відповідачем зобов’язань за договором застави, зазначені кошти він би отримав з реалізації заставленого майна, вартість якого за договором становить 174 520,00 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Позивач заявляє вимоги до відповідача як до заставодавця, який відповідає за збитки заподіяні банку (внаслідок зменшення його майнових прав) на суму втраченого заставного майна, за рахунок якого банк міг би погасити заборгованість по кредиту.

Згідно п. 11 Роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 24.12.99 р. № 02-5/602 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України "Про заставу", кожна із сторін договору вправі звернутися до іншої з позовом про відшкодування завданих у зв'язку з цим збитків.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, Законом України „Про заставу”, Законом України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, ст.ст. 11, 525, 526 ЦК України, ст. 174, 193, 224, 225 ГК України, та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Олеко-Ексім”, м. Жовква, вул. Б. Хмельницького, 35, Львівська область () на користь Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Львівської філії, м. Львів, вул. Данилишина, 4 () суму у розмірі 153 265 грн. 16 коп., державного мита у розмірі 1 532 грн. 65 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. 00 коп.

3.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя