ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2008 р.

Справа № 34/300-07-6238

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду складі:

головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

Згідно розпорядження голови суду Балуха В.С. за № 186 від 20.12.2007 р. справу № 34/300-07-6238 передано для здійснення апеляційного провадження у складі суддів Одеського апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Лавренюк О.Т., суддів - Савицький Я.Ф., Гладишева Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Чурай Г.В., дов. № 30-19/54 від 03.01.2008 р.

від відповідача: Райтенко Т.Г., паспорт серії НС № 919306 від 06.03.2001 р.

від 3-ої особи: не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства “Ексімтранссервіс-Південь”, м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від 15.11.2007 р.

по справі № 34/300-07-6238

за позовом Державного підприємства “Херсонський морський торгівельний порт”, м. Херсон

до Приватного підприємства “Ексімтранссервіс-Південь”, м. Одеса

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “АК “Олімп”, м. Херсон

про стягнення 15 974,73 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

20.07.2007 р. Державне підприємство “Херсонський морський торгівельний порт” (далі по тексту - ДП “Херсонський морський торгівельний порт”) звернулося в господарський суд Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства “Ексімтранссервіс-Південь” (далі по тексту - ПП “Ексімтранссервіс-Південь”) про стягнення основного боргу з урахуванням індексу інфляції у сумі 15 974,73 грн.

Рішенням господарського суду першої інстанції від 15.11.2007 р. (суддя Фаєр Ю.Г.) позов задоволено: з ПП “Ексімтранссервіс-Південь” стягнуто борг з врахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних в розмірі 15974,73 грн., державного мита в розмірі 254,30 грн. та витрат по сплаті ІТЗ – 118,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ПП “Ексімтранссервіс-Південь” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 15.11.2007 р. по справі № 34/300-07-6238 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, оскільки рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді справи та прийнятті рішення судом не з'ясовані всі обставини по справі, що й призвело до прийняття неправильного рішення.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу , представники були присутні у судових засіданнях, просили рішення господарського суду Одеської області від 15.11.2007 р. по даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу ПП “Ексімтранссервіс-Південь” – без задоволення.

Представник ТОВ “АК “Олімп” в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Заслухавши представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення, з наступних причин.

16.02.2007 р. між ДП “Херсонський морський торгівельний порт” та приватним підприємством "Ексімтранссервіс-Південь" (клієнт) укладено договір № 38/48Д на перевалювання імпортних, транзитних вантажів предметом якого є організація перевалювання з суден по прямому варіанту на рефрижераторні вагони імпортного вантажу (стегно куряче) в палєтах, що слідує в порт з США в об'ємі 60000 т. на період дії договору, по 6000 т. на місяць, експедитором вантажу визначено ПП "Ексімтранссервіс-Південь".

У період з 22.02.2007 р. по 06.03.2007 р. на виконання умов зазначеного договору працівниками порту було здійснено перевалку імпортного стегна курячого в палєтах із т/х „Lyra”, організовано роботу по навантаженню вагонів або інших транспортних засобів та оформленню залізничних накладних на відправлення з порту імпортного вантажу.

Змінами № 1 від 21.02.2007 р. пункт 1.1 названого договору доповнено та визначено субекспедитора вантажу – ТОВ "АК"Олімп".

В свою чергу, ТОВ "АК"Олімп", згідно пояснень по справі від 30.08.2007 р. вих № 425, заперечує проти підписання з його боку як субекспедитора даних змін до договору, та зазначає, що експедитором за договором № 38/48Д на перевалювання імпортних, транзитних вантажів із змінами № 1 від 21.02.2007 р. є ПП "Ексімтранссервіс-Південь".

При цьому, 02.03.2007 р. між ДП “Херсонський морський торгівельний порт” та ТОВ "АК"Олімп" укладений договір № 45/67Д, предметом якого є визначення порядку взаємовідносин порту і експедитора при здійсненні останнім транспортно-експедиційного обслуговування вантажів, які проходять через ДП “Херсонський морський торгівельний порт”, виконання експедитором за дорученням свого клієнта (вантажовласника) та за його рахунок або організування виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Пунктом 2.5 даного договору передбачено, що до 28 числа поточного місяця ТОВ "АК"Олімп" за дорученням вантажовласника (клієнта) та за його рахунок здійснює 100% передплати порту за послуги порту та за послуги залізниці (недобори платежів за перевезення вантажів залізницею, подання і прибирання вагонів, промивання вагонів, переважування вантажів, повернення вагонів, інформування залізниці, переведення стрілок та інші можливі послуги і збори залізниці) та інше.

Відповідно до п. 2.1.16 договору № 38/48Д від 16.02.2007 р. в ред. від 21.02.2007 р. згідно зміни № 1 відповідач зобов'язаний вносити на поточний рахунок порту 100% попередньої оплати за послуги залізниці, у тому числі: подання-прибирання, середню розрахункову плату за використання вагонів, переведення стрілок на під’їзних шляхах порту та ін.

Згідно п. 3.3 вказаного договору остаточний розрахунок здійснюється по кожній судновій партії та після видачі (відправлення) кожної вагонної партії вантажу із “Порту”.

Вищезазначеними змінами до договору доповнено обов’язки порту (п. 2.2.7 та п. 2.2.8), зокрема: він організовує роботу по навантаженню вагонів або інших транспортних засобів, оформлює залізничні накладні на відправлення із порту імпортного вантажу в вагонах та виступає вантажовідправником в залізничних накладних.

Умовами п. 2.1.10, п. 2.1.16, п. 3.1 даного договору зі змінами до нього передбачено, що саме відповідач повинен сплачувати послуги залізниці самостійно та попередньої оплатою, зокрема: відповідач укладає окремий договір з Одеської залізницею на оплату послуг залізниці по обробці вагонів вантажами, а всі розрахунки з залізницею, в тому числі подання, прибирання вагонів, виконує самостійно з відкриттям відповідної довідки Херсонському ТехПД Одеської залізниці; відповідач зобов'язався вносити на поточний рахунок порту 100% попередньої оплати за послуги залізниці, у тому числі: подання-прибирання, середню розрахункову плату за використання вагонів, переведення стрілок під'їзних шляхах порту та інше; відповідач оплачує порту вартість послуг залізниці, що відшкодовуються портом у тому числі, подання і прибирання вагонів, плата за користування вагонами, переведення залізничних стрілок на під'їзних шляхах порту ті інші можливі послуги.

Тобто за договором на перевалювання імпортних, транзитних вантажів, укладеним з відповідачем, позивач зобов'язався надати послуги, а відповідач оплатити їх у повному обсязі, у т. ч. і послуги залізниці, щодо сплати яких і виник спір між позивачем і відповідачем.

Згідно ст. 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Отже, обов’язок оплатити порту послуги залізниці покладено на відповідача, оскільки послуги були надані саме відповідачу, а не ТОВ "АК"Олімп", тоді як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виконувало лише функції експедирування за укладеними, як між портом, так і між відповідачем, договорів відповідно до чинного законодавства України, про що свідчать наявні в матеріалах справи документи.

На виконання умов договору № 38/48Д від 16.02.2007 р. за проведену перевалку імпортного стегна курячого в палєтах із т/х “Lуга” у період з 22.02.2007 р. по 06.03.2007 р. портом було виставлено відповідачу належні до сплати рахунки на загальну суму 227 166,92 грн., за якими згідно виписок ВАТ Морський транспортний банк останнім за 2007 рік здійснено оплату на суму 211 584,85 грн.

Відповідно до п. 4.3 даного договору ПП "Ексімтранссервіс-Південь" несе відповідальність за затримку платежів після вказаного строку та сплачує порту пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежів від суми простроченого платежу.

Пунктом 4.4 вказаного договору передбачено, що відповідач у разі прострочення платежів, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує порту суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 4.5 названого договору сторона, яка залучила третю особу до виконання своїх обов’язків по цьому договору, несе перед іншою стороною за договором відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього договору у тому ж порядку, як і за власні дії.

Однак, в порушення умов вказаного договору відповідачем не сплачено по виставленому позивачем рахунку-фактурі № 509/690 від 29.03.2007 р. суму у розмірі 15 912,03 грн., який був отриманий відповідачем 27.04.2007 р., про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення, заборгованість за який становить 15582,07 грн.

Крім того, з пояснень відповідача, наданих у судовому засіданні в ході розгляду справи в суді першої інстанції в обґрунтовування своїх заперечень проти позову, заявки про надання послуг залізниці надсилала саме третя особа, а не сам відповідач.

Господарський суд першої інстанції правильно зробив висновки, що ТОВ "АК"Олімп" діяв як експедитор, який надав послуги по організації перевезення вантажу згідно ст. 929 Цивільного кодексу України, а не з оплати таких послуг.

Відповідач в обґрунтування відсутності підстав для задоволення позовних вимог посилається на те, що такі заявки повинен був подавати він та просив позивача надати їх як докази в обґрунтування своїх вимог, однак місцевим господарським судом зазначено, що надання заявок з боку відповідача спірним договором № 38/48Д від 12.02.2007 р. не передбачено, а передбачено покладення таких обов’язків саме на експедитора, як представника відповідача, а не на самого відповідача. Доводи відповідача, що експедитор ТОВ "АК"Олімп" повинен був відшкодовувати порту послуги залізниці, господарським судом Одеської області відхилено правомірно, оскільки вони не ґрунтуються на умовах договору № 38/48Д від 12.02.2007 р., укладеного між портом та відповідачем, яким не передбачено оплати послуг залізниці експедитором, а запроваджено обов’язок відповідача щодо оплати послуг залізниці у повному обсязі порту.

Крім того, надані відповідачем в обґрунтування відсутності підстав для стягнення спірної заборгованості виписки банку, копії податкових накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків-фактур щодо оплати відповідачем послуг третій особі - ТОВ "АК"Олімп" за послуги здійсненого перевезення вагонами (РС), оформлення ВМД, доручень, судом правильно до уваги не прийнято, оскільки не свідчать про виконання відповідачем зобов’язань за договором № 38/48Д від 12.02.2007 р., та не спростовують вищезазначених висновків суду. До речі, договір № 7 від 12.02.2007 р., укладений між ПП "Ексімтранссервіс-Південь" та ТОВ "АК"Олімп", на який посилається відповідач у відзиві на позов, останнім на вимогу суду першої інстанції надано не було.

Надана відповідачем до апеляційної скарги копія договору № 7 від 12.02.2007 року не приймається до уваги з огляду на вищевказане та на вимоги частини 1 ст. 101 ГПК України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Статтею 193 Господарського кодексу України, статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, ненадання відповідачем суду доказів погашення суми боргу в повному обсязі, правильність розрахування згідно наданих позивачем розрахунків суми боргу з урахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних, враховуючи, що відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, господарський суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що позовні вимоги ДП “Херсонський морський торгівельний порт” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу ПП “Ексімтранссервіс-Південь” залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 15.11.2007 р. по справі № 34/300-07-6238 – залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Ексімтранссервіс-Південь” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 15.11.2007 р. по справі № 34/300-07-6238 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.Т. Лавренюк

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Т.Я. Гладишева