ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23"
січня 2008 р.
Справа № 05/433-07

вх. № 12543/5-05

Суддя господарського суду Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Єрьоміна О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Поліщук О.А. (довіреність від 21.11.07 р.),  відповідача - не з'явився,

розглянувши справу за позовом Закритого акціонерного товариства
"Харківський плитковий завод" (м. Харків)

до  Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1(м. Харків)

про стягнення 18080,11 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь основний
борг в сумі 13591,92 грн., подвійну облікову ставку НБУ в сумі 2329,60 грн.,
індекс інфляції за весь час прострочки в сумі 1739,67 грн. та 3% річних в сумі
418,92 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором поставки № 544юр від 13.09.05 р., укладеним між
відповідачем і ТОВ "Харківська кераміка", правонаступником якого є
позивач, та договором поставки № 315 від 03.04.06 р.

Позивач надав уточнення позовних вимог, в якому відмовляється від
позову в частині стягнення подвійної облікової ставки НБУ по договорам № 544юр
від 13.09.05 р. та № 315 від 03.04.06 р. повністю, а також просить стягнути з
відповідача по договору № 544-юр від 13.09.05 р.: заборгованість в сумі 8103,92
грн., інфляційні за період з вересня 2006 р. по липень 2007 р. в сумі 1037,25
грн., 3% річних за період з 01.09.06 р. по 11.09.07 р. в сумі 249,77 грн. та за
договором № 315 від 03.04.06 р.: заборгованість в сумі 5488,00 грн., інфляційні
за період з вересня 2006 р. по липень 2007 р. в сумі 702,42 грн., 3% річних за
період з 01.09.06 р. по 11.09.07 р. в сумі 169,15 грн.

Перевіривши, що відмова позивача від позову в частині стягнення
подвійної облікової ставки НБУ по договорам № 544-юр від 13.09.05 р. та № 315
від 03.04.06 р. не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд вважає за можливе прийняти
її і припинити провадження у справі в цій частині, відповідно до п.4 ст.80 ГПК
України.

Розглянувши надане уточнення, суд вважає за можливе прийняти його.

Також представник позивача надав витяг з нової редакції статуту
ЗАТ „Харківський плитковий завод”, зареєстрованого 24.05.06 р. Виконавчим
комітетом Харківської міської ради, копію акту передачі станом на 10.04.06 р.,
письмове пояснення щодо направлення відповідачу вимоги про повернення товару по
договору № 315 від 03.04.06 р.

Відповідач відзив на позов і витребувані документи суду не надав.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду
не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та
місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення 21.12.07 р.
поштового відправлення за №3752872.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до
ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.09.05 р. між ТОВ „Харківська кераміка” та відповідачем був
укладений договір поставки № 544юр, за яким постачальник (відповідач) в
узгоджені строки зобов'язується поставити покупцю (позивачу) дерев'яні
європіддони 800х1200 мм в кількості 10000 шт. вартістю 20,00 грн. (надалі -
товар) на загальну суму 200000,00 грн., а покупець зобов'язується прийняти цей
товар і своєчасно оплатити його на умовах даного договору.

30.12.05 р. між ТОВ „Харківська кераміка” та відповідачем було
укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № 544юр від 13.09.05 р., якою
сторони збільшили кількість товару ще на 1600 шт. на загальну суму 3200,00 грн.
(без ПДВ) та продовжили строк дії договору до 30.04.06 р.

На виконання договору ТОВ „Харківська кераміка” перерахувала
відповідачу 123020,00 грн., а відповідач поставив товар лише на 99716,08 грн.,
що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 20.02.06 р.

Також відповідач в листі від 20.02.06 р. визнав заборгованість
перед ТОВ „Харківська кераміка” в сумі 23303,92 грн. і зобов'язався погасити її
до 31.03.06 р.

Після чого відповідач поставив позивачу товар тільки на 15200,00
грн. за накладною № 1 від 06.04.06 р.

Таким чином, відповідач недопоставив товару за договором поставки
№ 544юр від 13.09.05 р. на 8103,92 грн.

Позивач є правонаступником усіх прав та обов'язків ТОВ „Харківська
кераміка”, яке було реорганізоване шляхом приєднання, що підтверджується п.
1.2. Статуту ЗАТ „Харківський плитковий завод”, зареєстрованого 24.05.06 р.
Виконавчим комітетом Харківської міської ради за № НОМЕР_1, копією акту
передачі станом на 10.04.06 р.

03.04.06 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір
поставки № 315 від 03.04.06 р., за яким постачальник (відповідач) в узгоджені
строки зобов'язується поставити покупцю (позивачу) дерев'яні європіддони КБ
193200.00СБ в кількості 4500 шт. вартістю 20,00 грн. (надалі - товар) на загальну
суму 9000,00 грн. (без ПДВ), а покупець зобов'язується прийняти цей товар і
своєчасно оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору поставки № 315 від
03.04.06 р. покупець здійснює попередню оплату в розмірі 50%, остаточний
розрахунок здійснюється покупцем в обсязі поставленої йому продукції не пізніш
10 днів з моменту поставки постачальником продукції, згідно рахунку-фактурі.

Згідно виставлених відповідачем рахунків позивач перерахував
відповідачу 8988,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень
(а.с.22-25).

Відповідач частково виконав свої зобов'язання, поставивши товар
лише на 3500,00 грн. за накладною № 2 від 11.05.06 р.

Таким чином, відповідач недопоставив товару за договором поставки
№ 315 від 03.04.06 р. на суму 5488,00 грн.

Позивач направив відповідачу претензію № 2643 від 21.08.06 р., в
якій посилаючись на статтю 670 ЦК України вимагав повернути перераховані йому
за товар по договорам поставки № 544юр від 13.09.05 р. і № 315 від 03.04.06 р.
грошові кошти в сумі 13591,92 грн., що підтверджується копією касового чека №
3190 від 21.08.06 р.

Відповідач відповіді на претензію не дав, гроші не повернув і
товар не поставив.

Позивач нарахував на суми недопоставленого товару по договору
поставки № 544юр від 13.09.05 р. 3% річних за період з 01.09.06 р. по 11.09.07
р. в сумі 249,77 грн. та інфляційні за період з вересня 2006 р. по липень 2007
р. в сумі 1037,25 грн., а по договору поставки № 315 від 03.04.06 р. - 3%
річних за період з 01.09.06 р. по 11.09.07 р. в сумі 169,75 грн. та інфляційні
за період з вересня 2006 р. по липень 2007 р. в сумі 702,42 грн.

Відповідно до п.1.4 договорів поставки № 544юр від 13.09.05 р., №
315 від 03.04.06 р. строки поставки і асортимент конкретних партій продукції
покупець визначає у відповідному замовленні.

Позивач не надав суду цих замовлень, посилаючись на те, що вони
були зроблені в усній формі.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що строк
виконання відповідачем зобов'язань по поставці товару по договору поставки №
315 від 03.04.06 р. не настав, оскільки позивач не надав суду доказів
визначення сторонами цього строку за даним договором, або направлення
відповідачу вимоги в порядку статті 530 ЦК України.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення суми недопоставленого товару, 3% річних та
інфляційних по договору поставки № 315 від 03.04.06 р.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання
господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу
України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується
передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних
з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для
виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки
застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу
кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має
право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися
від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати
повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідач, відповідно до ст.33 ГПК України, не надав суду доказів
поставки позивачу товару або повернення сплачених за нього грошових коштів.

Враховуючи, що відповідач в листі від 20.02.06 р. визначив строк
виконання ним своїх зобов'язань по поставці товару за договором № 544юр від
13.09.05 р. до 31.03.06 р. і не виконав своїх зобов'язань в цей строк, суд
вважає позовні вимоги в частині стягнення вартості недопоставленого товару за
договором № 544юр від 13.09.05 р. в сумі 8103,92 грн., 3% річних за період з
01.09.06 р. по 11.09.07 р. в сумі 249,77 грн. та інфляційних за період з
вересня 2006 р. по липень 2007 р. в сумі 1037,25 грн., обґрунтованими,
доведеними та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу належить стягнути з
відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 612, 629, 670, 712 ЦК України, ст.
193 ГК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 75, п. 4 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК
України,

ВИРІШИВ:

1. Прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення
подвійноїоблікової ставки НБУ по договору поставки № 544юр від 13.09.05 р. за
період з 01.09.06 р. по 31.05.07 р. в сумі 1388,98 грн. та по договору поставки
№ 315 від 03.04.06 р. за період з 01.09.06 р. по 31.05.07 р. в сумі 940,62 грн.
Припинити провадження у справі в цій частині.

2. В позові відмовити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1.
Ідентифікаційний код НОМЕР_2. ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Закритого акціонерного
товариства "Харківський плитковий завод" (61106 м. Харків, пр.
Московський, 297. Код . П/р № 9019 в ЗАТ „ОТП Банк” м.
Києва, МФО 300528) вартість недопоставленого товару за договором № 544юр від
13.09.05 р. в сумі 8103,92 грн., 3% річних за період з 01.09.06 р. по 11.09.07
р. в сумі 249,77 грн., інфляційні за період з вересня 2006 р. по липень 2007 р.
в сумі 1037,25 грн., державне мито в сумі 93,91 грн. І витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 61,29 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Ольшанченко
В.І.