ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"08" квітня 2008 р.

Справа № 2/17

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ДеревінськоїЛ.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 2/17

за позовом: приватного підприємства з 100% іноземним капіталом "Бліскор", м. Київ

до відповідача: закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Надія", с. Велика Северинка Кіровоградської області

про стягнення 24442,17 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Свірідов І.І , довіреність № б/н від 01.11.07 ; / в судовому засіданні 3.04.2008р./

від відповідача - Пронін Ю.І , довіреність № 1 від 11.01.08 / в судовому засіданні 3.04.2008р./;

Приватним підприємством з 100% іноземним капіталом "Бліскор" подано позов до закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Надія" про стягнення 24442,17 грн., з яких 20000 грн. основного боргу, пені в сумі 1669,58 грн., процентів за користування грошовими коштами в сумі 532,59 грн. та 2240 грн. збитків від інфляції.

Заявою без номера і дати, що надійшла до суду 3.04.2008р. позивач збільшив позовні вимоги до 27877 грн. 80 коп. та просить стягнути 20000 грн. основного боргу,1695 грн. 34 коп. пені, 5280 грн. збитків від інфляції та 902 грн. 46коп. 3 % річних з простроченої суми. Заява в частині збільшення позовних вимог судом не прийнята.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає мотивуючи тим, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки строк виконання зобов’язання по поставці зерна згідно договору від 15.07.2004р. – до 30.12.2004р.. Тобто з цього моменту пройшло 3 роки загального строку позовної давності, що встановлено ст. 257 ЦК України. Позивач ввів в оману суд, не повідомивши про існування договору від 15.07.2004р.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін після оголошеної в засіданні суду 3.04. перерви до 8.04.2008р., господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За твердженням позивача, між сторонами укладено усний договір на поставку зерна майбутнього врожаю 2004р., в рахунок виконання якого позивач провів передоплату цієї продукції в сумі 20000 грн. платіжним дорученням від 1.07.2004р. N 147 згідно рахунку відповідача N 115 від 15.07.2004р. Відповідач не поставив зерно до теперішнього часу.

За твердженням відповідача, між сторонами укладено договір N 15/07-04 від 15.07.2004р. на поставку сільськогосподарської продукції /горох, соняшник урожаю 204р./ Згідно п.5.1. договору строк поставки товару – до 30.12.2004р.

Оскільки на момент пред’явлення позову 11.02.2008р. сплив строк позовної давності, то за доводами відповідача, в позові необхідно відмовити.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладені договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Право чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його змін зафіксовано у одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Право чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та аналізуючи зміст документів, наданих сторонами, суд вважає, що договір між сторонами на поставку зерна урожаю 2004р. не укладено.

В рахунку N 115 від 15.07.2004р., на який позивач посилається, як на договір поставки, не зазначено предмет, найменування зерна, його ціну та строк дії договору. Рахунок підписано невідомою особою.

В пункті 2 договору N 15/07-04 від 15.07.2004р. на поставку товара – горох, соняшник, наданому суду відповідачем, вказано, що кількість товару по даному договору, його ціна, визначається в додаткових угодах, які є невід’ємною частиною даного договору. Додаткові угоди сторонами не укладались.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В зв’язку з відсутністю договору, у сторін відсутні і зобов’язання один перед одним.

Зважаючи на викладене позовні вимоги, за обставин та правових підстав, викладених в позові, зміна яких судом не допускається, задоволенню не підлягають.

Заява позивача без номера і дати про збільшення позовних вимог до суми 27877 грн. 80 коп., яка підписана за директора підприємства представником Свірідовим І.І, судом не приймається, виходячи із наступного.

Згідно ст. 54 ГШПК України позовна заява повинна бути підписана керівником підприємства, його заступником чи повноважним представником.

Довіреністю від 1.11.2007р. Свірідов І.І. не уповноважений на право підпису заяви про збільшення позовних вимог. Отже заява підписана не уповноваженою особою.

Згідно ст. 47 ГПК України державне мито в сумі 34 грн. 36 коп., надлишково сплачене платіжним дорученням від 2.04.2008р. необхідно повернути позивачеві.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача повністю..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 526, 638 Цивільного кодексу України, ст.180 ГК України, ст.ст. 47, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повернути приватному підприємству з 100% іноземним капіталом "Бліскор", м. Київ вул. Сабурова, 16, кв.11 (р.р. 0 в КРД “Райффайзен Банк” Аваль” МФО 322904, код 30151229,) із державного бюджету /р.р. 0002 в ГГ ДКУ у Кіровоградській області код банка 823016 банк одержувача 24145329/ державного мита в сумі 34 грн. 36 коп., сплаченого платіжним дорученням N 87 від 2.04.2008р.

Довідку видати, платіжне доручення N 87 від 2.04.2008р. повернути позивачеві.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленого законом порядку.

Суддя Л.В. Деревінська