Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20 7-99-18
РІШЕННЯ

19 лютого 2008 року Справа № 12/36

Позивач: Приватне підприємство "Хімагромаркетинг 2000",, пр-т Воз"єднання, 15, м. Київ, 02160

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю агропромислова компанія "Злагода", вул. Набережна, 4, с. Дорогінка,Ічнянський район, Чернігівська область,16721

Предмет спору: про стягнення заборгованості 79150 грн.

Суддя Л.М.Лавриненко

Представники сторін:

позивач: Варга А.І. –представник, довіреність № 12/82 від 07.07.2007 року.

відповідач: Повисший П.М. –представник, довіреність № 18 від 18.02.2008 року.

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов про стягнення з відповідача 79150 грн. боргу за невиконання зобов"язань по договору поставки № X2-10-0007 від 07.05.2007 року про поставку засобу захисту рослин "Дикват" та додаткової угоди від 14.05.2007 року за №Х2-10-0007ДС1 про поставку засобів захисту рослин "Цукрон"

Представники сторін в судовому засіданні надали клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та надав клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, яке задоволено судом.

Представник відповідача в поданому відзиві на позов позовні вимоги визнає, заборгованість пояснює тяжким фінансовим становищем та просить суд відстрочити виконання рішення на 6 місяців.

Представник позивача проти відстрочки виконання рішення заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд встановив:

07.05.2007 року між сторонами було укладено договір поставки № X2-10-0007.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору позивач (продавець) взяв на себе зобов’язання передати у власність Покупцеві (відповідачу) у строк до 11.05.2007 року, а Покупець прийняти і оплатити засоби захисту рослин (Дикват) у кількості 500л на загальну суму 19 460 грн.

Додатковою угодою від 14.05.2007 року до Договору поставки № X2-10-0007 від 07.05.2007 року сторони домовилися доповнити договір поставки додатковим переліком засобів захисту рослин (Цукрон) у кількості 300л на суму 69 690 грн., поставка –до 18.05.2007 року.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві засоби захисту рослин, згідно накладних № Х2-10-0007 від 18.05.2007 року на суму 19 460 грн., № Х2-10-0009 від 18.05.2007 року на суму 69 690 грн. Факт отримання твоару підтверджується довіреністю серії НБГ № 475220 від 11.05.07р.

Всього позивачем було поставлено відповідачу засоби захисту рослин на суму 89 150 грн.

У відповідності до п. 2.1. договору поставки № X2-10-0007 від 07.05.2007 року та додаткової угоди від 14.05.2007 року, покупець зобов’язаний був сплатити продавцю вартість товару не пізніше 11.05.2007 року –3 892 грн., не пізніше 15.09.2007 року –13 938 грн., та решту в сумі 15 568 грн. і 55 752 грн. –не пізніше 15.09.2007 року.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов»язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов»язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач взяті на себе зобов’язання щодо оплати засобів захисту рослин виконав частково, сплативши 16.05.2007 року згідно платіжного доручення № 342, копія якого додана до матеріалів справи 10 000 грн.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем становить 79 150 грн.

Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов’язання не виконав, за отриманий товар своєчасно в повній сумі не розрахувався, суд, з урахування вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 79 150 грн. боргу.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита в сумі 791 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

При наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, за заявою сторони, господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити виконання рішення суду.

Враховуючи обставини, що склалися в сільському господарстві і зокрема на підприємстві відповідача , складний фінансовий стан підприємства, який склався у відповідача у зв”язку із пошкодженням в 2007р. вирощеного врожаю ріпаку в наслідок стихії, яка пройшла 04.07.2007р. , що підтверджується актами від 05.07.07р., складеними за участю представників управління агропромислового розвитку Ічнянського району та Ніжинського району , та приймаючи до уваги , що відповідач є сільськогосподарським підприємством ,яке займається вирощуванням сільськогосподарської продукції, і на даний час розпочинається підготовка до весняно-польових робіт , та стягнення всієї суми заборгованості одночасно призведе до банкрутства підприємства, в результаті чого працівники підприємства, які є сільськими мешканцями, втратять роботу; наявного у боржника майна буде недостатньо для погашення всієї суми заборгованості перед стягувачем, в результаті чого стягувач також не зможе отримати всю суму боргу, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача про відстрочку виконання рішення господарського суду та відстрочити виконання рішення господарського суду строком на 2 місяці.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 655, Цивільного кодексу України, ст. ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з           Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислової компанії "Злагода", вул. Набережна, 4, с. Дорогінка, Ічнянський район, Чернігівська область, 16721

(р/р 0021 у ВКАБ „Демарк” м. Ніжин, МФО 353575, ) на користь Приватного підприємства "Хімагромаркетинг 2000", пр-т Возз’єднання, 15, м. Київ, 02160 (р/р № 8341 в СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195, код 30369454) 79 150 грн. боргу, 791 грн. 50 коп. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Відстрочити виконання рішення суду строком на 2 місяці.

4. Після набрання судовим рішенням законної сили видати наказ з відстрочкою виконання рішення суду строком на 2 місяці.

Суддя Л.М.Лавриненко

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 19.02.08р.

Суддя Л.М.Лавриненко