донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.02.2008 р.                                                              справа №15/252пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Москаленко О.В. - за довір. № 01-22-2992 від 24.10.2007 року,

від відповідача:

Іванов С.О. - за довір. № 916 від 26.07.1999 року,

Чесноков В.М. - за довір. № 12/04/07 від 30.05.2005 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Об'єднання християн "Відродження" м. Шахтарськ Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

08.10.2007 року

по справі

№15/252пд

за позовом

Шахтарська міська рада м. Шахтарськ Донецької області

до

Об'єднання християн "Відродження" м. Шахтарськ Донецької області

про

розірвання договору купівлі-продажу

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.10.2007 року задоволено позовні вимоги Шахтарської міської ради м. Шахтарськ Донецької області (далі по тексту - Міськрада) до об"єднання християн "Відродження" м. Шахтарськ Донецької області (далі по тексту - Об"єднання) про розірвання договору купівлі-продажу від 12.06.2002 року, зареєстрованому в державному реєстрі за № 1575 (далі по тексту - договір купівлі-продажу).

У обгрунтування рішення місцевий суд послався на те, що вимоги позивача законні та доведені належним чином.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та звернувся зі скаргою в якій просить його скасувати, як таке, що винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з"ясуванні істотних обставин справи. У скарзі та під час судового засідання заявник, зокрема, послався на те, що позовна заява підписана від імаені Міськради не головою, а особою, яка не встановлена. Під час судового засідання відповідачем були наведені і інші заперечення, які на його думку, є підставою для скасування оскарженого рішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні проти її задоволення заперечував, посилаючись на законність та обгрунтованість оскарженого рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір від 12.06.2002 р. купівлі –продажу об’єкту незавершеного будівництва (далі по тексту –договір), зареєстрований в державному реєстрі за № 1575.

Згідно п. 1.1 договору, Продавець зобов’язується передати у власність Покупця об’єкт незавершеного будівництва в мікрорайоні "Журавлівка" номер 44”б”, який знаходиться в м. Шахтарську Донецької області, а Покупець зобов’язується прийняти об’єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі..

Відповідно до п. 5.1 вказаного Договору відповідач був зобов’язаний завершити будівництво до квітня 2004 р. Договір підписаний представниками сторін без заперечень.

Згідно зі ст. 19 Закону України „Про особливості приватизації об’єктів незавершеного будівництва”, обов’язковими умовами приватизації об’єктів незавершеного будівництва є зокрема, встановлення строку завершення будівництва. Згідно з ч. 2 цієї ж статті у разі недотримання вказаних умов, договір купівлі - продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку.

У порушення п. 5.1 укладеного Договору, а також ст. 19 вищевказаного Закону, відповідач не виконав зобов’язання щодо завершення будівництва у строк до квітня 2004 р. Як вбачається з довідки начальника інспекції ГАСК № 39 від 15.03.2007 р., яка додана до позовної заяви, будівля руйнується, ніякі будівельні роботи не ведуться.

Згідно з пунктом 11.3 укладеного Договору, у разі невиконання однією із сторін умов цього договору, він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони за рішенням суду або господарського суду.

Відповідно до п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При укладенні Договору позивач розраховував, що на його виконання відповідачем об’єкт незавершеного будівництва в мікрорайоні „Журавлівка” номер 44”б”, який знаходиться в м. Шахтарську Донецької області, буде добудовано та здано в експлуатацію.

За умов ст 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Крім того, розірвання договору в даному випадку прямо передбачене ст. 19 Закону України „Про особливості приватизації об’єктів незавершеного будівництва”.

За таких обставин, позовні вимоги щодо розірвання договору купівлі –продажу від 12.06.2002 р., зареєстрованого в реєстрі за №1575, підлягають задоволенню.

Згідно пункту 5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Крім того, в ході розгляду справи позивачем було додатково заявлено до стягнення з відповідача збитків, завданих невиконанням умов договору купівлі-продажу в сумі 30 109 грн. 50 коп., а також упущеної вигоди за невикористану земельну ділянку у розмірі 18 988 грн. 63 коп.

Однак, статтею 22 Господарського процесуального кодексу України не передбачено право позивача заявляти додаткові вимоги після порушення провадження по справі.

Крім того, згідно підпункту „а” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” №7-93 від 21.01.1993 року із змінами та доповненнями із заяв майнового характеру, що подаються до господарських суддів, сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 1 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Тому позивач мав би сплати 490 грн 98 коп. державного мита із заяви про стягнення з відповідача збитків, завданих невиконанням умов договору купівлі-продажу у сумі 30 109 грн. 50 коп., а також упущеної вигоди за невикористану земельну ділянку у розмірі 18 988 грн. 63 коп.

З огляду на вищевказане, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно не прийняв до розгляду додаткову заяву позивача і розглянув по суті позовні вимоги про розірвання договору.

Рішенням господарського суду позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу задоволені.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні рішення з'ясував всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку та дійшов правильного висновку про законність і обгрунтованість позовних вимог. Тому апеляційна інстанція погоджується з висновками місцевого суду, що викладені у оскарженому рішенні.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача у частині того, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до розгляду позовну заяву, яка підписана неналежною особою, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони безпідставні.

Позовна заява від імені Міськради підписана дійсно не головою, а заступником голови, тобто, повноважною особою, і ці обставини не є підставою для скасування оскарженого рішення.

Надане позивачем на вимогу апеляційного суду розпорядження міського голови від 03.08.2007 року № 88рв доводить, що в період з 06.08 по 10.08.2007 року міський голова знаходився у щорічній відпустці, а його обов"язки виконував Щербак Михайло Михайлович, який і підписав позовну заяву.

Крім того, підставою для скасування рішення місцевого суду, за умов ч. 2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, є порушення або неправильне застосування норм процесуального права, яке привело до винесення неправильного за своєю суттю рішення.

Судова колегія вважає, що оскаржене рішення за своєю суттю є правильним, тому підстав для його скасування немає.

Заперечення відповідача про те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце рохгляду справи, апеляційний суд також до уваги не приймає, оскільки вони недоведені. В матеріалах справи є відповідне поштове повідомлення (а.с. 10), яке доводить факт надсилання на адресу Об"єднання ухвали про призначення слухання справи № 15/252 пд.

Також апеляційний суд не приймає до уваги і заперечення відповідача про те, що судом першої інстанції безпідставно не була застосована до спірних правовідносин позовна давність, та про те, що позов був розглянутий по суті після сплинення строку позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В матеріалах справи немає доказів про те, що хоча б одна з сторін робила заяву про застосування позовної давності до господарського суду під час розгляду спору. Тому підстав для застосування позовної давності у господарського суду не було.

Що стосується інших заперечень відповідача, то вони, на думку апеляційного суду, є необгрунтованими, оскільки не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, які викладені у оскарженому рішенні.

При перевірці рішення апеляційним судом також не було встановлено також і порушень норм матеріального права, тому судова колегія приходить до висновку, що оскаржене рішення господарського суду Донецької області від 08.10.2007 року є законним, обгрунтованим та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 08.10.2007 року по справі № 15/252пд залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 господарському суду