донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.01.2008 р.                                                              справа №18/312

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Кравець О.О. - за довір. б/н від 15.01.2008 року,

від відповідача:

Жлоб Я.С. - за довір. № 1/125 від 24.01.2008 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства "Добропіллявугілля" м. Добропілля у особі відокремленого підрозділу "Шахта "Піонер" смт. Новодонецьке Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

03.12.2007 року

по справі

№18/312

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремстройенерго" м. Краматорськ Донецької області

до

Державне підприємство "Добропіллявугілля" м.Добропілля

про

стягнення 118 616 грн. 24 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.12.2007 року задоволені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Ремстройенерго" м. Краматорськ Донецької області (далі по тексту - Товариство) до державного підприємства "Добропіллявугілля" м. Добропілля в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Піонер" смт. Новодонецьке Донецької області (далі по тексту - Підприємство) про стягнення 118 616 грн. 24 коп.

У обгрунтування рішення суд першої інстанції послався на законність та доведеність позовних вимог.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та звернувся з апеляційною скаргою в якій просить його скасувати, як незаконне та необгрунтоване. Під час судового засідання представник відповідача, зокрема, пояснив, що судом першої інстанції при винесенні рішення безпідставно не була застосована позовна давність. На думку заявника, місцевий суд повинен був відмовити у задоволенні тих вимог, які були заявлені після сплинення строку давності. Крім того, заявник навів і інші заперечення, які на його думку, є підставою для скасування оскарженого рішення.

Також під час судового засідання відповідачем було заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Оскільки клопотання не було обгрунтовано відповідно до вимог ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія відмовила у його задоволенні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні проти її задоволення заперечував, посилаючись на законність та обгрунтованість оскарженого рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд , -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Підприємства боргу в сумі 90 199 грн. 20коп, інфляційних в розмірі 16 241 грн. 39 коп., річних в розмірі 4 248 грн. 01 коп., та пені в розмірі 7 927 коп. 64 коп. на загальну суму 118 616 грн. 24 коп.

Заявою від 03.12.2007 року позивач зменшив суму позову і остаточно просив стягнути з відповідача 90 199 грн. 20 коп. - боргу, 16 241 грн. 39 коп. - інфляційних, 4 225 грн. 77 коп. - річних та 7 196 грн.17 коп. - пені на загальну суму 117 862 грн. 53 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що зобов”язання за договором ним були виконані, але в порушення умов договору, відповідач за виконані роботи з ним не розрахувався.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Рішенням місцевого суду позовні вимоги задоволені повністю.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представника позивача, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні рішення з'ясував всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку та дійшов правильного висновку про законність і обгрунтованість позовних вимог. Тому апеляційна інстанція погоджується з висновками місцевого суду, що викладені у оскарженому рішенні та з правильністю арифметичних розрахунків пені, відсотків річних та інфляційних.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Договір підряду на підставі якого виникла заборгованість відповідає вимогам чинного законодавства та підписаний повноважними представниками обох сторін, тому зобов'язання сторін повинні виконуватись належним чином і в повному обсязі.

Наявні у справі докази не доводять того, що відповідач належним чином виконав зобов'язання за договором підряду (а.с. 7-8), не надано таких доказів і апеляційному суду, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість в сумі 90 199 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Заперечення відповідача у частині того, що суд першої інстанції не у повному обсязі з'ясував при винесенні рішення обставини справи та безпідставно не застосував строки позовної давності, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони безпідставні.

Відповідно п. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

В матеріалах справи немає доказів того, що відповідач надавав суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності. У судовому засіданні, як представник представник позивача так і представник відповідача також підтвердили, що таких заяв ними до винесення рішення подано не було.

В зв"язку з викладеним, заперечення відповідача в цій частині апеляційним судом також до уваги не приймаються.

Що стосується інших заперечень відповідача, то вони, на думку апеляційного суду, є необгрунтованими, оскільки не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, які викладені у оскарженому рішенні.

При перевірці рішення апеляційним судом не було встановлено і порушень норм процесуального права. Тому судова колегія приходить до висновку, що оскаржене рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2007 року є законним, обгрунтованим та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2007 року по справі № 18/312 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

4. ДАГС

5. господарському суду