ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" листопада 2008 р.

Справа № 12/6/5506

За позовом Закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз”, м. Волочиськ

до Колективного підприємства Волочиський завод „Метеор”, м. Волочиськ

про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу від 20.05.05р. в частині оформленій додатковою угодою від 18.10.05р.

та зустрічним позовом Колективного підприємства Волочиський завод „Метеор”, м. Волочиськ

до Закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз”, м. Волочиськ

про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу від 20.05.05р., укладеного між КП Волочиський завод „Метеор”, м. Волочиськ та ЗАТ „Волочиськ-Метиз” з моменту його укладення.

Суддя Шпак В.О.

Представники сторін:

Від позивача : Ткачук Ю.Г. - за довіреністю від 11.02.2008р.

Мамчур А.П. - за довіреністю № 441 від 01.03.2007р.

Від відповідача: Місяць А. –представник за довіреністю №211 від 01.08.08р.

Рішення приймається 03.11.08р., оскільки в судовому засіданні оголошувалася перерва.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу комплексу від 20.05.05р., в частині оформленій додатковою угодою від 18.10.05р. до даного договору.

Повноважний представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, мотивуючи тим, що між сторонами спору було укладено договір купівлі-продажу комплексу від 20.05.05р., за умовами якого продавець передає покупцю нерухоме майно, а покупець не сплачує певну суму, а купує власні акції у третьої особи.

Покупець (ЗАТ „Волочиськ-Метиз”) повністю виконав свій обов’язок за договором від 20.05.05р., купивши власні акції у ТОВ „СОТАР”. Однак, 18.10.05р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до даного договору, відповідно до п.1 якої розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються шляхом перерахування суми договору на поточний рахунок продавця.

Відповідно до ст. 203 ГК України, господарське зобов’язання, виконане належним чином, припиняється якщо виконання прийнято управленою стороною. Оскільки позивач вважає умови договору купівлі-продажу від 20.05.05р. повністю виконаними, то укладення додаткової угоди до вже виконаного договору вважає не законним.

Крім того, позивач зазначає, що укладення додаткової угоди до договору від 20.05.05р. вчинено без згоди Наглядової Ради позивача. В зв’язку з цим звертає увагу суду на те, що відповідно до ч.1 ст. 207 ГК України, господарське зобов’язання, що укладене учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності), може бути на вимогу однієї із сторін визнано судом недійсним повністю або в частині.

За таких обставин, позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу комплексу від 20.05.05р., в частині оформленій додатковою угодою від 18.10.05р. до даного договору.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, КП „Волочиський завод „Метеор”” позовні вимоги визнав. Крім того, зазначив, що на укладення вказаної угоди голова правління колективного підприємства „Волочиський завод „Метеор” також не мав повноважень в силу п. 7.10 Статуту підприємства.

У зустрічному позові, позивач за зустрічним позовом, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу комплексу від 20.05.05р., укладений між колективним підприємством „Волочиський завод „Метеор” та закритим акціонерним товариством „Волочиськ Метиз” посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлєвим М.К., мотивуючи тим, що вказаний договір укладений з порушенням вимог діючого законодавства.

Так, даний договір від імені колективного підприємства „Волочиський завод „Метеор” підписаний головою правління - директором підприємства без належних повноважень, оскільки згідно пункту 7.10 Статуту колективного підприємства „Волочиський завод „Метеор” голова правління укладає всі види договорів за згодою правління. Однак, на укладення та підписання договору від 20.05.05. згода правління відсутня. Таким чином, вище вказаний договір підписаний особою без належних повноважень. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства: особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а недотримання вимог цієї статті, згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання правочину недійсним. Також, статтею 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону ..., або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. На вказані вище обставини звернута увага і Вищого господарського суду України, який в п.9 роз'яснення №02-5/111 від 12.03.99. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" зазначив, що підписання особою (органом юридичної особи) угоди без відповідних повноважень, а також з порушенням наданих їй повноважень може згідно зі статтею 48 Цивільного кодексу бути підставою для визнання укладеної угоди недійсною як такої, що не відповідає вимогам закону.

Крім того, спірний договір є недійсним ще й тому, що він підписаний з боку закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз” особою без належних повноважень, так як відповідно до п.12.1 Статуту закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз” укладення угод, в тому числі і зовнішньоекономічних, на суму, що більша 100000 дол.США у національній валюті України або у валюті контракту, що укладається, відноситься до компетенції Наглядової Ради закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз”. Із п.1.7 Договору вбачається, що ціна предмету договору становить 630500грн., тому укладення вказаного договору потребувало згоди Наглядової Ради товариства, яка надана не була. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а недотримання вимог цієї статті, згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання правочину недійсним.

Про недотримання процедури укладення Договору з боку закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз” зазначено і в постанові Вищого господарського суду України від 18.02.08. по справі №6/5506.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом у письмовому відзиві на зустрічну позовну заяву вимоги зустрічного позову не визнав. Зазначив, що голова правління відповідно до Закону України „Про підприємства в Україні” та Статуту (п. 7.10) був уповноважений на укладення віх видів договорів. Крім того, на укладення вказаного договору було рішення Наглядової ради від 19.05.2005року (Протокол №3).

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Закрите акціонерне товариство „Волочиськ Метиз”, м. Волочиськ –зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа, Волочиською райдержадміністрацією, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію СПД серії А00 №228126 від 19.03.04р., довідкою Управління статистики у Волочиському районі №122 від 31.07.06р., взяте на облік платників податків, згідно довідки №1345 від 31.07.06р. та діє на підставі Статуту, затв. протоколом заг. зборів №4 від 18.07.06р.

Колективне підприємство Волочиський завод „Метеор”, м. Волочиськ –зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності Волочиською райдержадміністрацією, що підтверджується довідкою Управління статистики у Волочиському районі №144 від 10.11.06р. та діє на підставі Статуту від №17.01.94р.

11.04.05р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „СОТАР”, м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області (продавець), від імені та в інтересах якого, згідно договору доручення №К-30 від 11.04.05р. діяло ТОВ „Івто” та Закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз”, м. Волочиськ Хмельницької області (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №КВ -31, за умовами якого продавець передає у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити власні прості іменні акції в кількості 9 000 шт. на загальну суму 90 000 грн.

11.04.05р. між ЗАТ „Волочиськ Метиз” (продавець) та КП Волочиський завод „Метеор” (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №КВ-33 від 11.04.05р., за умовами якого ЗАТ „Волочиськ Метиз” продав власні цінні папери (прості іменні акції), а КП Волочиський завод „Метеор” придбав, передавши в якості сплати майно, згідно переліку.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.10.06р. по справі №2/5566 вказаний договір купівлі-продажу №КВ-33 від 11.04.05р. визнано недійсним.

20.05.05р. між ЗАТ „Волочиськ Метиз” та КП Волочиський завод „Метеор” укладено договір купівлі-продажу комплексу, відповідно до п. 1.1. якого КП Волочиський завод „Метеор” (продавець) зобов’язується передати ЗАТ „Волочиськ Метиз” (покупець) комплекс, розташований за адресою: Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Уральських танкістів, №36, до складу якого входять будівлі та споруди, а також обладнання згідно додатку, що є невід’ємною частиною договору, а покупець - прийняти майно та сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в даному договорі. (п.1.3.)

Відповідно до п.2.1. вказаного договору від 20.05.05р. „зазначений предмет договору Покупець оплатив повністю до оформлення цього Договору шляхом придбання простих іменних акцій ЗАТ „Волочиськ Метиз”.

Договір підписаний сторонами та нотаріально посвідчений.

19.05.05р. КП Волочиський завод „Метеор” на виконання даного договору передано обладнання на загальну суму 254 108 грн., згідно додатку №1 до договору від 20.05.05р.

Згідно витягів з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна та Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна, станом на 20.05.05р. жодних заборон щодо відчужуваного майна не було, в податковій заставі дане майно не перебувало.

Договір купівлі-продажу зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 20.05.05р., цього ж дня Волочиським районним бюро технічної інвентаризації за ЗАТ „Волочиськ Метиз” зареєстровано право власності на комплекс, розташований за адресою: м. Волочиськ, вул. Уральських танкістів, 36.

18.10.05р. між КП Волочиський завод „Метеор” та ЗАТ „Волочиськ Метиз” укладено угоду про внесення змін до договору купівлі-продажу комплексу від 20.05.05р., відповідно до якої внесено зміни до Договору купівлі-продажу комплексу, посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлєвим М.К. 20.05.05р. за реєстраційним №1622, а саме: „ викласти розділ 2-й (другий) пункт 2.1. цього Договору у такій редакції: Розрахунки між сторонами за цим Договором здійснюються шляхом перерахування суми договору на поточний рахунок Продавця”.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 п.1 ст. 175 Господарського кодексу майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 509 ЦК України, в силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто сплати боргу.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що між сторонами - ЗАТ „Волочиськ Метиз” та КП Волочиський завод „Метеор” виникли права і обов’язки згідно договору купівлі-продажу від 20.05.05р.

Згідно п. 1.1. якого КП Волочиський завод „Метеор” (продавець) зобов’язується передати ЗАТ „Волочиськ Метиз” (покупець) комплекс, розташований за адресою: Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Уральських танкістів, 36, до складу якого входять будівлі та споруди, а також обладнання згідно додатку, що є невід’ємною частиною договору, а покупець - прийняти майно та сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в даному договорі. (п.1.3.)

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст. 6 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

При цьому, ч.3 даної статті зазначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином.

В п.3.1.договору від 20.05.05р. сторонами встановлено порядок розрахунків за даним договором, зокрема, зазначено, що „Передача предмета договору Продавцем та прийняття його Покупцем оформлюється шляхом складання акта прийому - передачі”, а п.2.1. вказаного договору від 20.05.05р. встановлено, що „зазначений предмет договору Покупець оплатив повністю до оформлення цього Договору шляхом придбання простих іменних акцій ЗАТ „Волочиськ Метиз””.

Тобто, Продавцем (КП Волочиський завод „Метеор”) 19.05.05р. на виконання п.3.1. даного договору передано обладнання на загальну суму 254 108 грн., згідно акту прийому - передачі до договору від 20.05.05р., а Покупець (ЗАТ „Волочиськ Метиз”) оплатив даний договір шляхом придбання простих іменних акцій ЗАТ „Волочиськ-Метиз”.

Відповідно до ч.1 ст.203 ГК України, господарське зобов'язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управненою стороною.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що сторонами виконано всі передбачені договором від 20.05.05р. умови даного договору, отже договір від 20.05.05р. купівлі-продажу комплексу припинив свою дію, тому укладення додаткової угоди до даного договору суперечить вимогам чинного цивільного законодавства.

Крім того, судом приймається до уваги, що відповідно до п. 12.1. Статуту ЗАТ „Волочиськ Метиз”, укладення угод, в тому числі і зовнішньоекономічних, на суму, що більша 100 000 дол. США у національній валюті України або у валюті контракту, що укладається, відноситься до компетенції Наглядової Ради ЗАТ „Волочиськ Метиз”.

Пунктом 1.7 договору від 20.05.05р. передбачено, що ціна предмета договору становить 630 500 грн. без ПДВ, тому укладення вказаного договору та додаткової угоди до нього потребувало згоди Наглядової Ради товариства.

В судовому засіданні представник ЗАТ „Волочиськ-Метиз” надав рішення Наглядової ради товариства про згоду на придбання майна, яке належить КП „Волочиський завод „Метеор” (Протокол №3 від 19 травня 2005року.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив, що вказану згоду Наглядова рада не давала.

Сторонами не надано доказів на підтвердження факту надання згоди Наглядової ради на укладення додаткової угоди від 18.10.05р.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач за первісним позовом при укладенні вказаної додаткової угоди не володів достатнім обсягом цивільної дієздатності для укладення даної угоди.

Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а недотримання вимог цієї статті, згідно ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним.

Враховуючи, що згідно ч.1 ст. 207 ГК України, господарське зобов’язання , яке укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З огляду на викладене, вимоги позивача за первісним позовом щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.05.05р. в частині оформленій додатковою угодою від 18.10.05р. обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Стосовно зустрічного позову суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі –продажу від 20.05.2005року, підписаний головою правління Колективного підприємства Волочиський завод „Метеор”.

Відповідно до положень ст. 57 Господарського кодексу України статут підприємства це основний документ, на основі якого діє підприємство. Він визначає органи управління підприємства, порядок їх формування а також компетенцію.

Пунктом 7.9 Статуту Колективного підприємства „Волочиський завод „Метеор” передбачено, що виконавчі функції по управлінню підприємством здійснює правління, яке є виконавчим органом. Правління вирішує всі питання діяльності підприємства. Рішення правління проводиться в життя постановами.

Пунктом 7.10 Статуту (зі змінами від 20.11.2002року) визначено повноваження голови правління Колективного підприємства „Волочиський завод „Метеор” , відповідно до яких, поряд із іншими, голова правління укладає всі види договорів за згодою правління.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що правління Колективного підприємства „Волочиський завод „Метеор” згоди на укладення договору від 20.05.2005року не надавало.

Таким чином, суд прийшов до висновку, позивач за зустрічним позовом при укладенні вказаної додаткової угоди не володів достатнім обсягом цивільної дієздатності для укладення даної угоди.

Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а недотримання вимог цієї статті, згідно ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним.

Враховуючи, що згідно ч.1 ст. 207 ГК України, господарське зобов’язання, що укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Суд вважає позовні вимоги позивача за зустрічним позовом щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.05.05р. обґрунтованими, підтвердженими належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача за зустрічним позовом про те, що голова правління був наділений повноваженнями на укладення договору відповідно до положень чинного законодавства ( а саме Господарського кодексу України), судом не приймаються.

Господарський кодекс України та інші законодавчі акти визначають загальні принципи діяльності підприємства та його органів управління.

В Статуті підприємства розприділяється і закріплюється компетенція кожного органу управління конкретно.

Статутом Колективного підприємства „Волочиський завод „Метеор” визначено компетенцію голови правління, а саме кладення договорів за згодою правління, за межі якої він не вправі виходити.

Посилання відповідача на те, що п.7.10 Статуту, в редакції на час укладення договору від 20.05.2005року, не містив положень стосовно обмеження повноважень голови правління щодо згоди правління не відповідає самому Статуту (зміни від 20.11.2002року).

Колективним підприємством „Волочиський завод „Метеор” подано заяву про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно згідно до додатку №1 до договору від 20.05.2005року.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ЗАТ „Волочиськ-Метиз” вживає заходи, щодо його реалізації, що унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Одним із заходів до забезпечення позову, передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України, є накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Згідно пункту 3 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р. №02-5/611 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Приймаючи до уваги, що у заявника є припущення, що майно, яке є у відповідача може зникнути, зменшитись за кількістю, що може призвести до неможливості виконання реституції по договору, з метою забезпечення позовних вимог, суд рахує за необхідне вжити заходи забезпечення позову накладення арешту на майно згідно до додатку №1 до договору від 20.05.2005року. Крім того, суд звертає увагу, що вжиття вказаних заходів забезпечення позову не порушує права ЗАТ „Волочиськ метиз”.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.49 ГПК України покласти на сторони відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.44 - 49, 82-84, ст.115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз”, м. Волочиськ до Колективного підприємства Волочиський завод „Метеор”, м. Волочиськ про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу від 20.05.05р. в частині оформленій додатковою угодою від 18.10.05р. задоволити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу комплексу, укладений між ЗАТ „Волочиськ Метиз”, м. Волочиськ та Колективним підприємством Волочиський завод „Метеор”, м. Волочиськ від 20.05.05р. в частині оформленій додатковою угодою від 18.10.2005року.

Стягнути з Колективного підприємства Волочиський завод „Метеор”, (м. Волочиськ, вул. Уральських танкістів, 36, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз”, (м. Волочиськ, вул. Уральських танкістів,36, ) - 85 грн. ( вісімдесят п’ять гривні ) державного мита та 118 грн. (сто вісімнадцять грн.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Зустрічний позов Колективного підприємства Волочиський завод „Метеор”, м. Волочиськ до Закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз”, м. Волочиськ про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу від 20.05.05р., укладеного між КП Волочиський завод „Метеор”, м. Волочиськ та ЗАТ „Волочиськ-Метиз” задоволити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу комплексу від 20 травня 2005року, укладений між ЗАТ „Волочиськ Метиз”, м. Волочиськ та Колективним підприємством Волочиський завод „Метеор”.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Волочиськ Метиз”, (м. Волочиськ, вул. Уральських танкістів,36, ) на користь Колективного підприємства Волочиський завод „Метеор”, (м. Волочиськ, вул. Уральських танкістів, 36, ) - 85 грн. ( вісімдесят п’ять гривні ) державного мита та 118 грн. (сто вісімнадцять грн.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Накласти арешт на майно, перелічене в додатку №1 до договору від 20.05.2005року, яке знаходиться за адресою м. Волочиськ, вул.. Уральських танкістів, ,36.

Суддя

Віддруковано в 3 (трьох) примірниках:

1.          До справи; 2- Позивачу; 3 - Відповідачу.