КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2008                                                                                           № 35/365

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

За участю представників:

від позивача: представник не з’явився,

від відповідача: представник не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична фірма "КУТЕП-ТУР"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.08.2008

у справі № 35/365

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична фірма "КУТЕП-ТУР"

про                                                  стягнення 2063,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2008 року ТОВ „Українські новітні технології” звернулось з позовом про стягнення з ТОВ „Туристична фірма „КУТЕП-ТУР” 1 982,56 грн. – основного боргу, 80,58 грн. – пені та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свої зобов’язання по оплаті за надані телекомунікаційні послуги, чим порушив свої зобов’язання за Договором №417 від 11.12.2006р. про надання телекомунікаційних послуг (далі – Договір).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2008р. у справі №35/365 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 11.08.2008р. скасувати, посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається, зокрема, на те, що спірне рішення було прийнято у відсутності відповідача, що позбавило його можливості надати відповідні заперечення щодо заявленого позову.

Позивачем не надано відзив на апеляційну скаргу.

Позивач та відповідач не використав наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні. Матеріали справи містять докази про належне повідомлення позивача та відповідача про призначення справи до розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія встановила наступне.

11.12.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Українські новітні технології" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Туристична фірма „КУТЕП-ТУР" був укладений Договір, за умовами якого відповідач, як Абонент, замовляє та зобов'язується оплачувати, а позивач, як Провайдер, надає Абоненту телекомунікаційні послуги згідно Ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України №5241 від 01.11.2006р. у межах технічних можливостей та на умовах, визначених цим Договором та Додатками на замовлені послуги (в подальшому - відповідний Додаток), затверджених Провайдером Тарифів та „Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2005р. за №720 (в подальшому - Правила).

Пунктом 4.1 Договору сторонами передбачено, що вартість та перелік послуг, які надаються Провайдером, зазначені у відповідному Додатку.

Відповідно до п.4.4 Договору всі платежі здійснюються на поточний рахунок Провайдера. Термін сплати рахунку зазначається у відповідному рахунку.

З п.3.4 Договору вбачається, що по закінченню кожного розрахункового періоду (поточного місяця) Провайдер направляє Абоненту рахунок та Акт наданих послуг в двох примірниках для підписання, але не пізніше 06 числа місяця, наступного за розрахунковим. Належним чином оформлений Абонентом примірник Акту направляється Провайдеру не пізніше 16 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі, якщо до 12 числа поточного місяця Абонент не отримав рахунок за надані послуги, Абонент зобов'язаний звернутися до Провайдера до 16 числа поточного місяця з проханням надати рахунок. Якщо Абонент не звернувся до Провайдера з таким проханням, рахунок вважається отриманим та підлягає оплаті у строки, встановлені цим Договором.

Встановлено, що у відповідача внаслідок не виконання своїх зобов’язань за Договором утворилась заборгованість перед позивачем за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 1982,56 грн.

Згідно зі ст.63 Закону України „Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання телекомунікаційних послуг є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг.

Відповідно до п.5 ст. 33 Закону України „Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Частиною 1 статті 68 Закону України „Про телекомунікації" передбачено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами безпідставність позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №417 від 11.12.2006р. щодо сплати за надані телекомунікаційні послуги підлягають задоволенню в сумі 1982,56 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення пені у розмірі 80,58 грн. колегія суддів також погоджується з висновком місцевого суду про обґрунтованість даних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).

Згідно з ч.2 ст. 36 Закону України „Про телекомунікації", у разі затримки плати за надані оператором, Провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Пунктом 5.2 Договору сторонами передбачена відповідальність Абонента за порушення строків оплати за надані послуги у вигляді сплати Провайдеру пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

З огляду на зазначені положення Закону та Договору місцевим судом підставно стягнуто пені у розмірі 80,56 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Окрім того, щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що спірне рішення було прийнято у відсутності відповідача, що позбавило його можливості надати відповідні заперечення щодо заявленого позову, колегія суддів зазначає наступне.

В силу ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства належать, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У забезпечення цієї засади судочинства ч.3 ст.4 ГПК України передбачено, що господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м.Києва від 04.07.2008 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.08.2008 року.

Ухвала надіслана сторонам 08.08.2007р року, тобто у відповідності до норм ГПК України (а.с. 2,3).

Оскільки про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, неможливість присутності в судовому засіданні представника документально не підтверджена, в матеріалах справи достатньо документів та доказів для вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Місцевим судом правильно дотримані вимоги ст.49 ГПК України щодо покладення судових витрат на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Туристична фірма „КУТЕП-ТУР” на рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2008 року залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2008 року у справі №35/365 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 35/365 направити до Господарського суду м.Києва.

Головуючий суддя

Судді

14.11.08 (відправлено)