ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 30/304

07.10.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО»

До 1) Міністерства оборони України (далі –відповідач-1)

2) Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів»(далі –відповідач-2)

Про визнання договору дійсним

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача Парицька Н.О. –представник за довіреністю № 30/07-01 від 30.07.08.

Від відповідача-1 Шамрай О.В. –представник за довіреністю № 220/1005/д від 27.12.07.

Від відповідача-2 не з’явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО»до Міністерства оборони України та Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів»про визнання дійсним Договір купівлі-продажу, укладений 22.03.05. на Першій Євпаторійській товарній біржі між членом біржі Вернігором В.А., що діяв від імені Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів», яка діяла від імені міністерства оброни України на підставі договору комісії № 258/18 від 30.12.04. та протоколу проведення аукціону з продажу військового нерухомого майна № 1 від 24.02.05., і членом біржі Карнаухової А.В., що діяла від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО», зареєстрований 22.03.05. реєстратором на першій Євпаторійській товарній біржі за № 46, нерухомого майна –комплексу: будівлі «№ 1»дитячий сад, загальною площею 425,5 кв. м, в підвалі пом. 1-4; на 1 поверсі пом. 1-11; І –сходовий проліт, на 2 поверсі пом. 1-10; ІІ –сходовий проліт. В літ. «№ 12»- склад, загальною площею 37,2 кв. м, пом. 1, 2; у літ. «№ 3»- кухня, загальною площею 96,00 кв. м –пом. 1-4; пральня –пом. 1-7, розташованого за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, пр. Леніна, 7.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.03.05. було досягнуто згоди за всіма істотним умовами та відбулось повне виконання умов Договору, але ТОВ «ИССО»не може в даний час реалізувати своє право власності в повному обсязі, а саме в частині розпорядження належним ТОВ «ИССО»майном, оскільки відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення Договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.08. порушено провадження у справі № 30/304, розгляд справи було призначено на 16.09.08. о 15-15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.08. розгляд справи № 30/304 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України. в зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача-2, було відкладено на 07.10.08. о 11-00.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні 07.10.08. представник відповідача-1 письмового відзиву на позов не надав, але зазначив, що спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна від 22.03.05. укладено з додержанням законодавчо встановленого порядку відчуження військового майна згідно Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України”, Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.20. № 1919 „Про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил”, сторони домовились щодо всіх важливих умов договору та відбулося повне виконання умов договору.

Представник відповідача-2 в судове засідання 07.10.08. не заявився, вимоги ухвали суду від 29.08.08. про порушення провадження у справі № 30/304 не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників позивача відповідача-1, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.05. на Першій Євпаторійській товарній біржі між Державною акціонерною компанією «Національна мережа аукціонних центрів»- уповноважена організація, що діяла від Міністерства оборони України на підставі договору комісії № 258/18 від 30.12.04. і протоколу проведення аукціону з продажу військового нерухомого майна № 1 від 24.02.05. (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ИССО” (Покупець), був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі –Договір).

Відповідно до умов розділу 1 Договору купівлі-продажу від 22.03.05., що становить його предмет, відповідач-2 продає, а позивач купує нерухоме майно, а саме будівлі: у літері «№1»дитячий садочок, загальною площею 425,5 кв.м., у підвалі приміщення 1-4; на І поверсі приміщення 1-11; I –сходовий проліт, на ІІ поверсі приміщення 1-10; II –сходовий проліт; у літері «№12»- склад, загальною площею 37,2 кв.м., приміщення 1,2; у літері «№3»- кухня, загальною площею 96,0 кв.м. приміщення 1-4; пральня –приміщення 1-7, розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, пр. Леніна, 7.

У пункті 1.2. розділу 1 Договору купівлі-продажу від 22.03.05. встановлено, що вищезазначена нерухомість належить Міністерству оборони України в особі КЕЧ Євпаторійського району на праві державної власності на підставі рішення Євпаторійського міського суду справа № 2-3505 2000р. від 14.09.00. та записана в реєстрову книгу № 5 під реєстровим номером 852 від 26.03.01., що підтверджується матеріалами справи: реєстраційним посвідченням Євпаторійського бюро технічної інвентаризації, рішенням Євпаторійського суду АРК від 14.09.00. у справі № 2-3505, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 5615906 від 29.11.04.

Законом України „Про Збройні Сили України” визначено, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Згідно ст. ст. 32, 33 Закону України „Про власність”, діючого на час укладання Договору купівлі-продажу від 22.03.05., суб’єктом права державної власності є Верховна Рада України, яка від імені народу України здійснює управління державним майном через уповноважений нею державний орган –Кабінет Міністрів України.

Правовий режим майна у Збройних Силах України та його особливості визначені положеннями Закону України „Про Збройні Сили України” та Законом України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України”. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України” органами, які здійснюють управління військовим майном є Кабінет Міністрів України та Міністерство оборони України.

При цьому, вирішення питань щодо забезпечення Збройних Сил України військовим майном, а також визначення порядку вилучення і передачі його до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність (за згодою відповідних органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності") належить до компетенції Кабінету Міністрів України з урахуванням того, що озброєння та бойова техніка можуть передаватися лише до військових формувань, існування яких передбачено законом. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Загальні норми щодо порядку відчуження військового майна передбачені ст. 6 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України”, відповідно до якої відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного частиною другою цієї статті. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Методика оцінки вартості військового майна, а також порядок його реалізації розробляються Міністерством оборони України, узгоджуються із заінтересованими міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади і затверджуються Кабінетом Міністрів України. Порядок відчуження військового майна визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.00. № 1919 „Про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил” затверджено Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил.

Згідно пункту 2 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил в редакції чинній на момент укладання договору купівлі-продажу від 22.03.05. відчуження військового майна - вилучення військового майна із Збройних Сил у результаті його реалізації через уповноважені підприємства (організації) або безпосередньої передачі виконавцям державного оборонного замовлення, іншим постачальникам матеріально-технічних засобів (ресурсів), виконавцям робіт, надавачам послуг (далі - виконавці) з метою проведення з ними розрахунків, а також передачі юридичним особам в обмін на житло для військовослужбовців та членів їх сімей; реалізація військового майна - господарська операція, що здійснюється уповноваженим підприємством (організацією) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на військове майно іншим юридичним або фізичним особам на платній або компенсаційній основі; уповноважені підприємства (організації) - суб'єкти підприємницької діяльності, яким в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України надані повноваження на реалізацію військового майна на внутрішньому та/або зовнішньому ринку.

Пунктом 6 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил встановлено, що рішення про відчуження військового майна, зазначеного у пунктах 3 і 4 цього Положення, приймає Кабінет Міністрів України із затвердженням за пропозицією Міноборони погодженого з Мінекономіки переліку такого майна. У разі коли внаслідок скорочення та реорганізації Збройних Сил, переформування військових частин, їх переозброєння, планового поновлення військового майна тощо вивільняється військове майно, Міноборони за необхідності, але не рідше ніж один раз на квартал, подає Кабінетові Міністрів України погоджений з Мінекономіки додатковий перелік військового майна, яке може бути відчужено. Додаткові переліки військового майна затверджуються Урядовим комітетом з питань оборони, оборонно-промислового комплексу та правоохоронної діяльності. Термін дії рішення Кабінету Міністрів України щодо затвердження переліку військового майна, яке може бути відчужено, становить три роки від дати його видання. Додаткові переліки військового майна, яке може бути відчужено, чинні до закінчення терміну чинності переліку військового майна, затвердженого рішенням Кабінету Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до витягу з протоколу № 15 засідання урядового комітету з питань оборони, оборонно-промислового комплексу та правоохоронної діяльності від 19.07.02., затверджено додатковий перелік № 6 нерухомого військового майна Збройних Сил України, яке пропонується до відчуження, до якого увійшло нерухоме майно, що становить предмет договору купівлі-продажу від 22.03.05., а саме: будівля № 1 (дитячий садок), № 3 (кухня-пральня), № 12 (склад) військового містечка № 77 у Автономній Республіці Крим, м. Євпаторія, пр. Леніна, 7 , що свідчить про наявність рішення про відчуження військового майна передбаченого пунктом 6 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил.

Пунктом 3 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил передбачено, що повноваження суб'єктам підприємницької діяльності на реалізацію військового майна, яке є придатним для подальшого використання, але не може бути застосоване у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна (крім майна, зазначеного у пункті 4 цього Положення), а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна надає Кабінет Міністрів України у встановленому порядку.

Відповідно до п. 11 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил відносини Міноборони з уповноваженими підприємствами (організаціями) регулюються генеральними угодами, окремими договорами комісії та іншими цивільно-правовими договорами, в яких визначаються номенклатура, кількість та категорія військового майна, його залишкова вартість, порядок, умови і терміни підготовки до реалізації, проведення розрахунків тощо.

Пункт 12 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил визначає, що реалізація військового майна проводиться уповноваженими підприємствами (організаціями) за ринковими цінами, які склалися на відповідний період. Ціна реалізації військового майна визначається з урахуванням кон'юнктури ринку, залишкової вартості та витрат, пов'язаних з реалізацією майна, у тому числі з підготовкою його до продажу, маркетингом, спеціальним супроводом органами СБУ експортно-імпортних договорів, транспортуванням, страхуванням тощо.

У відповідності до зазначеного 30.12.04. між Державною акціонерною компанією «Національна мережа аукціонних центрів» і Міністерством оборони України укладено договір комісії про порядок відчуження та реалізації нерухомого військового майна № 258/18.

Згідно предмету визначеного розділом 1 Договору, Міністерство оборони України (комітент) доручило Державній акціонерній компанії «Національна мережа аукціонних центрів» (комісіонер), а остання взяла на себе зобов’язання за комісійну плату укласти на умовах, що не суперечать цьому договору та виконати від свого імені, в інтересах Міністерства оборони України та за його рахунок, договір з покупцем на реалізацію військового нерухомого майна: будівлі № 1 (дитячий садок), загальною площею 425,5 кв.м., будівлі № 3 (кухня-пральня) загальною площею 96,0 кв.м, будівля № 12 (склад) загальною площею 37,2 кв.м військового містечка № 77, яке розташоване за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, пр. Леніна, 7.

Компетенція Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів" здійснювати реалізацію вищезазначеного майна підтверджується Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.10.01., № 489-р «Про уповноваження Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів" на реалізацію військового майна»яким Державну акціонерну компанію "Національна мережа аукціонних центрів" уповноважено здійснювати реалізацію на внутрішньому ринку майна Збройних Сил, яке є придатним для подальшого використання, але не може бути застосоване у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна (крім військової зброї та боєприпасів до неї, вибухових речовин).

У пункті 2.4. договору комісії № 258/18 від 30.12.04. зазначено, що згідно договору оренди № 179/197/ГолКЕУ від 01.10.97. між Головним КЕУЗбройних Сил України і приватним підприємцем Лутьевим В.Г. нерухомість зазначена у предметі договору комісії знаходиться в оренді до 30.10.12.

З урахуванням загального правила закріпленого статтею 770 Цивільного кодексу України, відповідно до якого договір оренди зберігає чинність при переході права власності на майно, передане в оренду, до нового власника і збереження чинності договору законодавство не ставить у залежність від підстав переходу права власності, суд приходить до висновку, що перехід права власності на вказані об’єкти до позивача не може розглядатись як обставина, що впливає на права та обов’язки орендаря. А отже, отже рішення у спорі про визнання дійсним договору купівлі-продажу, що є підставою набуття позивачем права власності на об’єкти нерухомості не стосується прав та обов’язків орендарів зазначених об’єктів нерухомості.

Пунктом 2.1. договору комісії № 489-р 30.12.04. встановлено, що вартість нерухомого майна встановлена експертним шляхом (експертний висновок про вартість майна зроблено ТОВ «Оборонекспертиза»від 15.12.04.) і складає 134 800 грн. Залишкова вартість майна становить 126 900 грн.

На підтвердження зазначеного, позивачем до матеріалів справи надано звіт про оцінку майна приміщень нежилих будівель за адресою: м. Євпаторія, проспект ім. В. І. Леніна, 7, рецензії на звіт про проведення незалежної оцінки вартості майна –приміщень нежилих будівель за адресою: м. Євпаторія, пр.-т В.І. Леніна,7.

Згідно пункту 2.3. договору комісії № 489-р 30.12.04. ціна реалізації нерухомого майна зазначеного у його предметі не може бути нижчою 172 340,42 грн.

Відповідно до пункту 9.1. договору комісії № 489-р 30.12.04. у випадку участі у процесі відчуження двох і більше потенційних покупців відчуження проводиться на конкурентних засадах шляхом проведення торгів (аукціону).

24.02.05. Державною акціонерною компанією «Національна мережа аукціонних центрів»було проведено аукціон з продажу військового нерухомого майна, а саме: Лот № 1 об’єкт продажу: будівлі № 1 (дитячий садок), № 3 (кухня-пральня), № 12 (склад) військового містечка № 77 у АР Крим, м. Євпаторія, пр.-т Леніна,7, що підтверджується протоколом № 1 проведення аукціону з продажу військового нерухомого майна з якого вбачається, що з двох учасників аукціону, переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ИССО», що запропонувало найвищу ціну продажу 189 575 грн.

Отже, договір купівлі-продажу від 22.03.05., укладений на виконання вимог законодавчо встановленого порядку відчуження військового мана та у відповідності до вимог Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України”, постанові Кабінету Міністрів України від 28.12.00. № 1919 „Про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил”, якою затверджено Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил.

У розділі 2 Договору купівлі-продажу від 22.03.05. вказано, що нерухомість, що становить його предмет, продано на аукціоні за 189 575,00 грн. (п.2.1. Договору), покупець зобов’язаний провести оплату нерухомості протягом 30 календарних днів з моменту біржової реєстрації договору (п. 2.2. Договору) , розрахунки за нерухомість здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця.

Розділом 7 Договору купівлі-продажу від 22.03.05. встановлено здійснення передачі нерухомості покупцю після перерахування покупцем на рахунок продавця в повному обсязі коштів, належних до сплати за нерухомість, вказаних в пункті 2.1. Договору та підписання акту прийому-передачі нерухомості уповноваженими представниками сторін та Міністерством оборони України. (пункт 7.1. Договору).

Право на нерухомість переходить до покупця з моменту повного розрахунку за цим договором та державної реєстрації у євпаторійському міжміському бюро технічної реєстрації та технічної інвентаризації і права власності на об’єкти нерухомого майна (п. 7.2. Договору).

Отже, сторонами в належній формі було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору та як свідчать матеріали справи зобов’язання за договором купівлі-продажу його сторонами виконано в повному обсязі, а саме проведено повну оплату відповідно до платіжних доручень позивача, укладено акт прийому-передачі від 17.10.05., підписаний позивачем та відповідачами та скріплений печатками за яким фактично передано позивачу нерухоме майно військового містечка № 77 за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, пр. Леніна, 7.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7060781 від 20.04.05. право власності на комплекс об’єктів нерухомого майна на підставі Договору купівлі продажу від 22.03.05. укладеного на Першій євпаторійській товарній біржі та зареєстрований за номером 46, зареєстрований Євпаторійським міжміським бюро реєстрації та технічної інвентаризації за Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО», реєстраційний номер 5192195, номер запису 852 в книзі № 5.

Наведене вище також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19172013 від 12.06.08. Кримського республіканського підприємства «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторії».

Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Особливими умовами розділу 9 договору комісії № 258/18 від 30.12.04. сторони передбачати та усвідомлювали необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, укладеного на виконання договору комісії, зокрема, була визначена згода Міністерства оборони України щодо надання копії договору нотаріусу, що буде засвідчувати договір купівлі-продажу нерухомості.

Матеріалами справи підтверджується факт неодноразових звернень Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО»до Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів»та Міністерства оборони України (листи від 01.09.05. 23.10.05.) для нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.03.05., але Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» від нотаріального посвідчення даного договору ухилилась.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне.

Отже, враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги те, що сторонами за Договором купівлі-продажу від 22.03.05., підписаним і скріпленим печатками, досягнуто згоди за всіма суттєвими умовами та відбулось повне виконання умов договору, суд вважає позовні вимоги щодо визнання дійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.03.05. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до усного клопотання представника позивача, судові витрати покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «ИССО».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО»задовольнити повністю.

2.          Визнати дійсним Договір купівлі-продажу, укладений 22.03.05. на Першій Євпаторійській товарній біржі між членом біржі Вернігором В.А., що діяв від імені Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів»(02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 15), яка діяла від імені Міністерства оброни України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6) на підставі договору комісії № 258/18 від 30.12.04. та протоколу проведення аукціону з продажу військового нерухомого майна № 1 від 24.02.05., і членом біржі Карнаухової А.В., що діяла від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО»(97420, м. Євпаторія, вул. Чапаєва, 47, ), зареєстрований 22.03.05. реєстратором на першій Євпаторійській товарній біржі за № 46, нерухомого майна –комплексу: будівлі «№ 1»дитячий сад, загальною площею 425,5 кв. м, в підвалі пом. 1-4; на 1 поверсі пом. 1-11; І –сходовий проліт, на 2 поверсі пом. 1-10; ІІ –сходовий проліт. В літ. «№ 12»- склад, загальною площею 37,2 кв. м, пом. 1, 2; у літ. «№ 3»- кухня, загальною площею 96,00 кв. м –пом. 1-4; пральня –пом. 1-7, розташованого за адресою: Автономна республіка Крим, м. Євпаторія, пр. Леніна, 7.

3.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                   Т.М. Ващенко