Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2008 р. Справа № 13/636-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Симоненка В.Г. (дов. № 37/144 від 25.12.07р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96", м.Суми (вх. № 183 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 09.01.08р. по справі № 13/636-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96", м.Суми

до Відкритого акціонерного товариства "Сумигаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Суми

про визнання векселя таким, що не має вексельної сили, -

встановила:

У грудні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96" (м. Суми) звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Сумигаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Суми) про визнання векселя № 02, виданого 11.03.2001 року позивачем зі строком платежу 11.03.2005 року на користь відповідача таким, що виданий із дефектом форми та не має вексельної сили.

Рішенням господарського суду Сумської області від 09.01.08р. по справі № 13/636-07 (суддя Лиховид Б.І.) в позові відмовлено за його безпідставністю.

Позивач з даним рішенням господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, як необґрунтовану.

25.02.08р. на адресу Харківського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96" надійшло клопотання, в якому позивач просив розгляд даної справи відкласти, в зв'язку із хворобою його уповноваженого представника і неможливістю забезпечити представництво своїх інтересів у суді.

Ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Колегія суддів перевірила матеріали справи та вважає, що клопотання позивача - заявника апеляційної скарги про відкладення розгляду справи підлягає відхиленню, з огляду на те, що явка представників сторін у судове засідання не є обов'язковою; позицію Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96" викладено в апеляційній скарзі; зазначене клопотання підписане директором підприємства – Т.В. Дудченко та направлено позивачем без подання доказів на підтвердження обставин, викладених у ньому. Окрім того, позивач не був позбавлений права надати суду апеляційної інстанції додаткові письмові докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень та мав на це достатньо часу, а також мав можливість забезпечити участь при розгляді даної справі іншого представника.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, щоб розглянути апеляційну скаргу по суті без участі представника позивача.

Заслухавши уповноваженого представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, в межах ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 11 березня 2001 року позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96" видано відповідачу - Відкритому акціонерному товариству "Сумигаз" простий вексель № 02 на загальну суму 200000,00 грн. зі строком сплати по ньому до 11 березня 2005 року.

У відповідності до п. 1 ст. 75 Уніфікованого закону "Про переказні векселі та прості векселі" простий вексель має містити: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що всупереч вимог чинного законодавства, що регулюють правовідносини сторін у справі, спірний вексель складено російською мовою, оскільки відсутність єдності мови тексту документа є дефектом форми векселя. Вказані обставини зумовили звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96" до господарського суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржене рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, господарський суд визначився, що заповнення російською мовою бланку єдиного зразка, поля якого вже укладено українською мовою, не може бути дефектом форми векселя, оскільки наявність російських слів в тексті не змінює сам текст документа, обсяг та характер відповідальності осіб, що поставили свої підписи на векселі.

Оцінивши доводи позивача та відповідача у справі, а також те, що відповідно до п. 4 роз'яснень Вищого арбітражного суду України, які викладені в Інформаційному листі від 20.04.2001 року № 01-8/480 "Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства у вирішенні спорів" (із змінами, внесеними згідно з Листом Вищого арбітражного суду України № 01-8/555 від 07.05.2001 року, листом Вищого господарського суду України № 01-8/537 від 19.05.2003 року) наголошує, що викладення тексту вексельного бланку російською мовою не є підставою для визнання його таким, що виконаний з дефектом форми, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання векселя № 02, виданого 11.03.2001 року позивачем зі строком платежу 11.03.2005 року на користь відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" таким, що не має вексельної сили, та відмовив в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Частиною 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріали справи свідчать про те, що висновки господарського суду відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Проте, твердження позивача - заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства при прийнятті оскарженого рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту суд апеляційної інстанції не вбачає.

В спростування доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необхідним зауважити наступне.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" вексель –цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов’язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Положеннями цієї ж статті та статті 75 Уніфікованого закону "Про переказні векселі та прості векселі" встановлено обов’язкові реквізити простого векселя. Зокрема для простого векселя такими реквізитами є:

а) назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складено;

б) безумовне зобов’язання сплатити визначену суму;

в) зазначення строку платежу;

г) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

д) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж;

е) зазначення дати і місця складання простого векселя;

є) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Згідно зі статтею 76 цього ж Закону документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених нижче цій статті.

Колегія суддів вважає, що господарським судом правомірно встановлено, що спірний вексель не має дефекту форми векселя, а підстави, які б позбавляли його вексельної сили, в тому числі, заповнення російською мовою бланку єдиного зразка, поля якого вже складено українською мовою, на що посилається позивач, законодавством не передбачені. При цьому, вимоги позивача не підтверджені жодними доказами з посиланням на конкретні норми чинного законодавства, а інших даних матеріали справи не містять.

Таким чином, викладення тексту вексельного бланку російською мовою не є підставою для визнання його таким, що виконаний з дефектом форми, з тих підстав, що наявність російських слів в тексті не змінює сам зміст документу, обсяг, характер та межі відповідальності осіб, які вчинили підписи на спірному векселі.

Більш того, із матеріалів справи вбачається, що вексель, який є предметом розгляду даної справи, у встановленому законом порядку був пред'явлений до сплати, але залишений відповідачем не погашеним. При цьому, за загальним правилом, у разі пред'явлення законним векселедержателем вимоги про оплату векселя, зобов'язана за ним особа не має права відмовитись від виконання з посиланням на відсутність або недійсність зобов'язання.

Отже, встановивши, що спірний вексель заповнений з дотриманням усіх вимог, передбачених вказаними вище нормами закону, господарський суд дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що підстави для визнання його таким, що не має сили векселя відсутні, та правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача на порушення вексельного законодавства при складанні спірного векселю є безпідставними і не підтверджуються матеріалами справи.

Інші доводи заявника апеляційної скарги зводяться до помилкового тлумачення змісту норм чинного законодавства, та не є тими правовими підставами для визнання спірного векселю таким, що не має вексельної сили, оскільки не впливають на суть прийнятого у справі рішення, а тому не приймаються судом до уваги.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Сумської області від 09.01.2008р. по справі № 13/636-07 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи позивача, з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96", м. Суми залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 09.01.2008р. по справі № 13/636-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Демченко В.О.

Судді Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.