ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон»

про

стягнення 20 026,56 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Кравченко М.Г. (довіреність б/н від 07.04.2008);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенікс»(далі –Позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон»(далі –Відповідач) 20 026,56 грн. заборгованості за договором № 11 від 30.11.2004 (далі –Договір), укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань відповідно до пункту 2.1 Договору щодо оплати вартості поставленого товару.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана на юридичну адресу Відповідача: 04211, м. Київ, вул. Приозерна, 2-а, кв. 94 зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці Головного управління статистики у м. Києві, виданої станом на 04.04.2008. Про отримання поштової кореспонденції Відповідачем за вказаною адресою, зокрема, свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення 20.03.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарсько процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

30.11.2004 між Позивачем (Виконавець) та Відповідачем (Замовник) було укладено Договір, відповідно до розділу 1 якого Замовник зобов’язується здійснити оплату за товар відповідно до накладних, за мірою продажу товару Виконавця на умовах даного Договору, а Виконавець зобов’язується поставляти товар згідно специфікації.

Відповідно до пункту 2.1 Договору розрахунок провадиться за мірою реалізації товару шляхом безготівкового розрахунку.

06.08.2007 Позивач (Виконавець) та Відповідач (Замовник) уклали договір про внесення змін та доповнень до Договору, відповідно до пункту 1 якого сторони вирішили викласти пункт 2.1 Договору у наступній редакції: «2.1. Замовник зобов’язується розрахуватись з Виконавцем за поставлений товар до 06.11.2007».

Згідно з пунктом 2 договору про внесення змін та доповнень до Договору інші умови Договору залишаються без змін.

На виконання умов Договору, Відповідачу був поставлений товар відповідно до накладних № 69 від 30.11.2004 на суму 12 943,75 грн., № 71 від 01.12.2004 на суму 3 351,75 грн., № 74 від 13.12.2004 на суму 16 313,80 грн., № 75 від 20.12.2004 на суму 3 086,03 грн., № 76 від 24.12.2004 на суму 2 368 грн., № 32 від 26.04.2005 на суму 6 880,44 грн., № 17 від 02.06.2006 на суму 7 472,12 грн., всього на суму 52 415,89 грн.

Поставлений товар прийнятий Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписом та печаткою Відповідача на вказаних накладних, а також довіреностями серія КАЖ № 067896 від 30.11.2004, серія КАЖ № 067897 від 13.12.2004, серія ЯЕК № 169152 від 20.12.2004, серія ЯЕК № 169153 від 24.12.2004, серія ЯЕК № 169157 від 26.04.2005.

Відповідач повернув Позивачу товар на суму 21 489,66 грн., що підтверджується накладними (на повернення) № 000024 від 01.12.2004 на суму 12 943,75 грн., № 1 від 22.06.2005 на суму 2 145,35 грн., № 30 від 30.07.2007 на суму 6 400,56 грн., всього на суму 21 489,66 грн.

Відповідач за отриманий на підставі вказаних накладних товар частково розрахувався з Позивачем на суму 10 899,67 грн., що підтверджується копіями виписок з особового рахунка та реєстром кредитних платежів Позивача, копії яких міститься в матеріалах справи.

29.09.2006 Позивач та Відповідач підписали акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 26 427,12 грн.

30.07.2007 Позивач та Відповідач підписали акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 20 026,56 грн.

07.11.2007 Позивач направив Відповідачу претензію № 1 щодо сплати заборгованості за поставлений товар у сумі 20 026,56 грн.

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, Відповідач відповідно до пункту 2.1 Договору повинен був здійснити оплату вартості поставленого товару у сумі 30 926,23 грн., в строк до 06.11.2007.

Проте, Відповідач, як у встановлений Договором строк так і на дату судового розгляду, свого зобов’язання щодо оплати вартості поставленого товару у сумі 20 026,56 грн. не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 20 026,56 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530 ЦК України, статтями 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон»(04211, м. Київ, вул. Приозерна, 2-а, кв. 94, ідентифікаційний код 24740925, р/р 1888 в КЦФ АППБ «Аваль», МФО 322904, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс»(04071, м. Київ, провулок Хоревий, 4, кв. 36 ідентифікаційний код 32161684, р/р 3904 в ВАТ «Банк «Фінанси та кредит»філія «Центральне РУ», МФО 300973) 20 026 (двадцять тисяч двадцять шість) грн. 56 коп. боргу, а також 200 (двісті) грн. 26 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його прийняття.

Суддя

Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 07.04.2008