ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2008 Справа № 4/86-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торг-Сервіс"

м. Нова Каховка Херсонської області

до відкритого акціонерного товариства "Бериславське АТП-16537"

м. Берислав Херсонської області

про стягнення 22.340грн. 53коп.

за участю представників сторін:

від позивача - юрист Ходос О.Г.

від відповідача - начальник юрвідділу Давидюк С.П.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 20673грн.22коп. заборгованості за товари, отримані відповідно до договорів поставки № 28/07 від 10.05.2007 року та №29/07 від 25.07.2007року. Крім того, він просить стягнути з відповідача 513грн. 01коп. пені за прострочення оплати товару та 1154грн. 30коп. як збитки понесені ним за сплачені проценти користування банківським кредитом, отриманим для закупівлі товарів.

Відповідач позовні вимоги визнає частково в частині основного боргу та посилається на відсутність підстав нарахування пені за несвоєчасні розрахунки, оскільки позивач передав йому один неякісний кондиціонер, а також відсутність правових підстав сплати процентів за банківський кредит.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази та заслухавши представників сторін, суд –

в с т а н о в и в :

Між позивачем та відповідачем укладено 2 договори поставки №28/07 від 10.05.2007року та №29/07 від 25.07.2007року. Згідно з зазначеними договорами позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а відповідач - прийняти та сплатити на умовах і в строк, зазначений договорами, товар асортимент, кількість, марки, типи якого вказуються в накладних, які є невід'ємною частиною договорів та прирівнюються до специфікацій.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач виконав обов'язки за договорами поставки. Так, згідно з договором поставки №28/07 від 10.05.2007року відповідач за наданою до справи видатковою накладною № 3377 від 25.07.2007року через свого представника Чернобривко О.І., який діяв на підставі довіреності ЯНХ №978262 від 25.07.2007року, отримав у позивача 9 кондиціонерів на загальну суму 12.375грн.00коп.

На виконання договору від 25.07.2007року №29/07 позивач передав відповідачу ноутбук за накладною №3411 від 25.07.2007року через Ставицького О.К. (довіреність ЯНХ №978263 від 25.07.2007року) на суму 5.444грн.22коп. та за накладною №3604 від 01.08.2007року передано котел через Чернобривко О.І. (довіреність ЯНХ №978264 від 01.08.2007року) на суму 4.054грн.00коп., що не заперечувалося представником відповідача в засіданні суду. Всього відповідач за зазначеними накладними отримав від позивача товару за суму 21.873грн.22коп. Оплата ним здійснена частково в сумі 1200грн.00коп. за договором №39/07 від 25.07.2007року. Його борг становить 20.673грн. 22коп., що підтверджується розрахунком позивача та актом звірки розрахунків станом на 01.11.2007року.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший порядок оплати товару.

Пунктом 5.1 договору від 10.05.2007року №28/07 передбачено обов'язок відповідача здійснити оплату кожної партії товару в термін 14 календарних днів з моменті його отримання, а пунктом 5.1 договору від 25.07.2007року №29/07 –на протязі 10 календарних днів з моменту отримання товару.

Відповідно до статті 629 ЦК України укладені між сторонами договори від 10.05.2007року та від 25.07.2007року є обов'язковими для виконання і сторони повинні дотримуватися взятих на себе зобов'язань, оскільки стаття 525 ЦК України не допускає односторонньої відмови від зобов'язання, або односторонньої її зміни.

Станом на день розгляду справи відповідач доказів перерахування боргу суду не надав, тому позовні вимоги в частині стягнення 20.673грн.22коп. підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору; зміна умов зобов’язання; сплата неустойки (в тому числі і пені); відшкодування збитків. Пункт 6 ст.231 Господарського Кодексу України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Сторони при укладанні договорів передбачили пунктами 6.1 договорів також сплату пені в разі порушення строку оплати товару в розмірі облікової ставки Національного банку України за кожен день затримки платежів.

Позивачем за прострочку сплати грошових коштів нарахована відповідачу пеня, виходячи із терміну прострочки за кожним із договорів в сумі 513грн.01коп. за період з 26.07.2007року по 28.11.2007року, яка також підлягає стягненню з урахуванням вищезазначених норм права.

Посилання відповідача на поставку одного неякісного кондиціонера не є підставою звільнення його від сплати пені, оскільки належних доказів факту поставки неякісного товару суду не надано. До того ж, в разі поставки неякісного товару, він не позбавлений права звернутися до позивача з відповідним позовом у встановленому законом порядку.

Розглядаючи позовні вимоги позивача про відшкодування йому збитків в сумі 1154грн.30коп. як проценти сплачені банку за користування кредитом, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських правовідносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма міститься і в статті 623 ЦК України Частиною 1 статті 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов’язання несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказані статті визначають загальну норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу господарського правопорушення: порушення права; завдання збитків та причинний зв’язок між порушенням права та збитками. При наявності таких обставин у особи виникає право на відшкодування завданих їй збитків.

Притягнення ж до господарсько-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад господарського правопорушення, який є підставою господарсько-правової відповідальності.

Тобто в будь-якому випадку позивач повинен довести наявність вини відповідача в спричиненні йому збитків. Звертаючись з позовом про відшкодування 1154грн. 30коп. з посиланням на сплату ним процентів за користування банківським кредитом, позивач не надав будь-якого обгрунтування того, що ним укладено договір відкриття кредитної лінії з банком та сплачено йому проценти. Не надано і доказів того, що банківський кредит на поновлення обігових коштів позивача був спрямований ним на закупівлю саме того товару, який переданий відповідачу. За укладеними між сторонами договорами поставки № 28/07 від 10.05.2007 року та №29/07 від 25.07.2007року також не передбачено обов'язку відповідача відшкодувати відсотки за користування банківським кредитом.

Таким чином, доказів вини відповідача та обгрунтування розміру саме спричинених з його вини збитків у зв'язку із сплатою позивачем 18% за банківський кредит, позивач суду не надав, чим не довів наявності в діях відповідача складу правопорушення.

З урахуванням викладеного, правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 1154грн.30коп. відсутні.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України відносяться на сторони пропорційно від суми задоволених вимог.

В засіданні за згодою представників сторін оголошувалася вступна та резолютивна частина рішення.

На підставі ч. 1 ст. 193, ст.ст. 224, 225, 230, 231 Господарського Кодексу України, ст.ст. 526, 610, 611 Цивільного Кодексу України та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Бериславське автотранспортне підприємство -16537" м. Берислав провулок Садовий № 2 Херсонської області р/р 23 в товаристві з обмеженою відповідальністю «УкрпромБанк» Херсонської філії Н.Каховське відділення МФО 352800 код 03119121 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торг-Сервіс" м. Нова Каховка вул.Промислова № 67 Херсонської області р/р 0643 в Новокаховській філії Промінвестбанку МФО 352264 код 24109479 –20.673грн.22коп. основного боргу, 513грн.01коп. пені, 211грн.86коп. витрат по сплаті державного мита та 111грн.90коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні позовних вимог про стягнення 1.154грн.30коп. відмовити.

Суддя З.І. Ємленінова

Рішення оформлено відповідно до

ст.84 ГПК України 04.03.2008року.