ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/287

10.09.08

За позовом

Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд –УКБ»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний союз»

про

стягнення 121 532,40 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Правило Т.О. (довіреність № 114/244 від 14.01.2008);

від відповідача –

Полякова Т.І. (довіреність б/н від 01.09.2008).

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд –УКБ»(далі –Позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний союз»(далі –Відповідач) про стягнення 121 532,40 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач порушив пункт 2.4 додаткової угоди № 1 про внесення змін та доповнень до інвестиційно-підрядного договору № 01/11-04 (1/240) від 12.11.2004 на будівництво житлового будинку на вулиці Артема,50 від 05.04.2006, укладеної між Позивачем, ККУП «Фінансова компанія «Житло-інвест», Відповідачем, ТОВ БКФ «Граніт», ТОВ «Єдітепе-Україна»(далі –Додаткова угода), а тому Відповідач повинен сплатити Позивачу неустойку на підставі пункту 7.2 Додаткової угоди.

Відповідач позов не визнав, мотивувавши свої заперечення проти позову тим, що у Позивача відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача неустойки, яка передбачена пунктом 7.2 Додаткової угоди, тому що умови Додаткової угоди не передбачають відповідальність Відповідача у вигляді неустойки за невиконання чи несвоєчасне виконання зобов’язань, встановлених пунктами 2.4 та 4.1.4 Додаткової угоди.

Розгляд справи відкладався.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

05.04.2006 Позивач (Замовник), ККУП «Фінансова компанія «Житло-інвест»(Первісний інвестор), Відповідач (Інвестор), ТОВ БКФ «Граніт»(первісний генпідрядник) та ТОВ «Єдітепе-Україна»(Генпідрядник) уклали Додаткову угоду, відповідно до пункту 1.1 якої за цим договором Генпідрядник, своїми силами і засобами здійснює відповідно до проектно-кошторисної документації завершення будівництва житлового будинку на вулиці Артема, 50 (далі –Об’єкт) та разом із Замовником вводить його в експлуатацію у встановлений цим договором строк. Інвестор замовляє та передає Генпідряднику проектно-кошторисну документацію і за рахунок залучених коштів здійснює своєчасне фінансування будівництва Об’єкта.

Відповідно до пункту 2.4 після підписання цієї Додаткової угоди, у п’яти денний термін Інвестор перераховує кошти у розмірі 675 180 грн. на рахунок Замовника.

Згідно з пунктом 3.1 Додаткової угоди строк завершення будівництва ІV квартал 2006 року.

Пунктом 4.1.3 Додаткової угоди встановлено, що Інвестор зобов’язаний щомісячно, не пізніше десятого числа кожного місяця, проводити розрахунки з Генпідрядником за виконані роботи на підставі документів по обліку робіт в капітальному будівництві за звітний період (форми КБ-2в та КБ-3).

Інвестор зобов’язаний щомісячно, не пізніше десятого числа кожного місяця, фінансувати витрати Замовника в розмірі 2,5% від підсумку зведеного кошторисного розрахунку глав 1-9 графи 8, за роботи пов’язані з відведенням та орендою землі, отримання технічних умов, отриманням погоджень у службах міста, з введенням будинку в експлуатацію та інше (пункт 4.1.4 Додаткової угоди).

Відповідно до пункту 7.2 Додаткової угоди за несвоєчасне перерахування коштів Замовнику згідно з пунктом 4.1.3 цього договору, Інвестор сплачує йому неустойку у розмірі 0,1% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення та відшкодовує Замовнику збитки, завдані останньому за невиконання чи неналежне виконання зобов’язань по цьому договору.

20.11.2007 був складений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта.

25.12.2007 Позивач направив Відповідачу претензію № 114/11541 щодо сплати Відповідачем 697 413,60 боргу та 121 532,40 грн. штрафних санкцій.

19.02.2008 Позивач направив Відповідачу претензію № 114/1997 щодо сплати Відповідачем 121 532,40 грн. штрафних санкцій.

Відповідач залишив вказані претензії без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Спір у даній справі виник внаслідок того, що Відповідач порушив пункт 2.4 Додаткової угоди щодо своєчасного перерахування коштів на рахунок Замовника (Позивача), а тому, на думку останнього, Відповідач повинен сплатити Позивачу неустойку на підставі пункту 7.2 Додаткової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з позовної заяви Позивача, останній не має претензій щодо виконання Відповідачем пункту 4.1.3 Додаткової угоди стосовно розрахунків з ТОВ «Єдітепе-Україна»за виконані роботи на підставі актів КБ-2 та КБ-3.

Крім того, пунктом 4.1.3 Додаткової угоди не передбачено перерахування будь-яких коштів Позивачу, а передбачено проведення розрахунків із ТОВ «Єдітепе-Україна».

Отже, виходячи з матеріалів справи у Відповідача є претензії щодо виконання Відповідачем пунктів 2.4 та 4.1.4 Додаткової угоди.

Відповідно до части 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 7.2 Додаткової угоди не передбачено стягнення з Відповідача на користь Позивача неустойки за невиконання Відповідачем зобов’язань, встановлених пунктами 2.4 та 4.1.4 Додаткової угоди.

Таким чином, у Позивача відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача неустойки, яка передбачена пунктом 7.2 Додаткової угоди, тому що даний пункт Додаткової угоди не передбачає відповідальність Відповідача у вигляді неустойки за невиконання чи несвоєчасне виконання зобов’язань, встановлених пунктами 2.4 та 4.1.4 Додаткової угоди.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача неустойки у сумі 121 532,40 грн. є не законною та не обґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не спростував обставин, на які посилається Відповідач в обґрунтування своїх заперечень на позов.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при відмові в позові покладаються на позивача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 09.10.2008