ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2008 р.

№ 20/293

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М.

Стратієнко Л.В.

за участю повноважних представників :

позивача

відповідача

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Віалент"

на п о с т а н о в у

від 21 листопада 2007 року Київського апеляційного господарського суду

у справі №20/293

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Віалент"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноторговельна компанія"

про

розірвання контракту № 615 та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2007 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про розірвання контракту та витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що останній порушив умови контракту та безпідставно утримує придбане майно, відмовившись від сплати його вартості.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20 вересня 2007 року (суддя Палій В.В.) позовні вимоги задоволено частково. Постановлено зобов’язати ТОВ "Зерноторговельна компанія" повернути ТОВ "Віалент" насіння соняшнику у кількості 5255 кг. вартістю 6568,75 грн., яке знаходиться у ТОВ "Зерноторговельна компанія" без достатньої правової підстави. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2007 року рішення господарського суду скасовано та постановлено відмовити ТОВ "Віалент" до ТОВ "Зерноторговельна компанія" у задоволенні позову про розірвання контракту № 615 від 23.04.2003 року, витребування майна з чужого незаконного володіння.

У касаційній скарзі ТОВ "Віалент" просить постанову апеляційної інстанції скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та на підставі, встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування апеляційним господарським судом при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхов ного Суду України, викладених у п.п.1.6 постанови від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, ви рішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних право відносин, а за їх відсутності —на підставі за кону, що регулює подібні відносини, або вихо дячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, виснов ки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказа ми, дослідженими в судовому засіданні.

Постанова апеляційної інстанції, прийнята в даній справі, за своїм змістом не відповідає цим вимогам та вимогам статті 105 Господарського процесуального кодексу України.

Так, погоджуючись з висновками господарського суду, про відсутність підстав для розірвання контракту № 615 від 23.09.03р., укладеного сторонами, згідно яких господарським судом було прийнято рішення про відмову в цій частині позову, апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування рішення в повному об’ємі.

Після чого прийняв рішення про відмову в цій частині позову.

При цьому, в мотивувальній частині постанови відсутні будь-які доводи в обґрунтування прийняття такого рішення в цій частині позову.

Не можна погодитись також з висновками апеляційної інстанції в тому, що відповідач не набув майно, в зв’язку з чим йому необхідно відмовити і в частині позову про витребування майна з чужого незаконного володіння.

При цьому, суд виходить з того, що апеляційна інстанція не звернула уваги та не дала належної правової оцінки наявності в матеріалах справи накладної № 257 від 27 жовтня 2003 року, згідно якої ТОВ "Зерноторговельна компанія" через Писарєва за довіреністю: серія НАЖ № 578809 від 27.10.2003 року отримала від ТОВ "Віалент", відповідно до контракту № 615 насіння соняшнику в кількості 5253 кг.

Поряд з цим вказаний факт був встановлений у рішенні господарського суду міста Києва від 30.10.2006 року у справі № 45/490 по спору між тими ж сторонами про стягнення вартості насіння соняшнику у сумі 8959,77 грн.

За вказаних обставин, висновки апеляційної інстанції в тому, що до спірних відносин не застосовуються положення глави 83 Цивільного кодексу України, визнати законними і обґрунтованими не можна, оскільки згідно частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовується, зокрема, до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння, яке здійснюється на підставі статті 387 Цивільного кодексу України, вимоги якої було застосовано господарським судом міста Києва при прийнятті рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова апеляційної інстанції як прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права не може залишатись без зміни і підлягає скасуванню.

Перевіряючи законність і обґрунтованість прийнятого господарським судом рішення у справі суд вважає, що місцевий суд повно і всебічно з’ясував та перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв правильне рішення, яке відповідає матеріалам справи та вимогам діючого законодавства, що регулює дані правовідносини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21 листопада 2007 року скасувати, задовольнивши касаційну скаргу.

Рішення господарського суду міста Києва від 20 вересня 2007 року залишити без змін.

Головуючий, суддя Дерепа В.І.

С у д д і Грек Б.М.

Стратієнко Л.В.