ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

17.01.2008

Справа №2-2/14024-2007

За позовом: Інспекція головного державного реєстратора флоту в особі Одеського регіонального представництва ( 68058, м. Одеса, пр-т Шевченко 12 оф. 201).

До відповідачів: Державне підприємство «Морська адміністрація Керченського морського рибного порту в особі капітану порту. (98320, АР Крим вул.. Свердлова 49).

Про стягнення 28421грн.40коп.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Демченко ю/к доруч. у справі.

Від відповідача – Ковальова старш. інсп. дор. у справі.

Суть спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом про стягнення з відповідача збитків в сумі 28421грн.

Вимоги мотивовані тим, що згідно ст. 33 КТМ України, судно одержує право плавання під Державним прапором України з моменту його державної реєстрації у Державному судновому реєстрі України або Судновій книзі України. Ст..26 ч.5 КТМУ визначено, що порядок ведення Державного суднового реєстру України і Судновій книзі України встановлюється КМУ.

Постановою КМУ від 26 вересня 1997р. № 1069 затверджений порядок ведення Державного суднового реєстру України і Судновій книзі України ( дальше Порядок). Згідно ст. 28 КТМУ, п.9 Порядку за реєстрацію судна у Державному судновому реєстрі України або Судновій книзі, за видачу суднових документів справляються відповідні збори, порядок і розмір яких встановлюється Мінтрансз’вязку України за погодженням з Мінекономіки України. Порядок сплати і розмір зборів за виконання реєстраційних дій встановлений Положенням про збір за реєстрацію суден у Державному судновому реєстрі України і Судновій книзі України, яке затверджене наказом Міністерства транспорту України № 93 від 27 березня 1998р., згідно з п.1 якого, а також у відповідності до п.3 наказу Міністерства транспорту України № 369 від 20 жовтня 1997р. «Про утворення Інспекції Головного державного реєстратора флоту» витрати на утримання Інспекції Головного державного реєстратора флоту проводяться за рахунок збору за реєстрацію суден у Державному судновому реєстрі України і Судновій книзі України та видачу суднових реєстраційних документів. Згідно п.32 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книзі України органом реєстрації у Судновій книзі риболовних суден є капітани морських рибних портів. Реєстрація риболовного судна у Судновій книзі України здійснюється на підставі письмової заяви судновласника, яка подається до органу державної реєстрації (капітану морського рибного порту), до заяви поряд с іншими передбаченими Порядком документами, додається документ, що підтверджує сплату зборів за реєстрацію судна В Суднової книзі України та за видачу суднових реєстраційних документів ( п.34 Порядку).

Орган державної реєстрації може здійснити реєстрацію судна в Судновій книзі України і видати відповідні суднові реєстраційні документи лише за наявності документу, що підтверджує сплату зборів за реєстрацію судна у Судновій книзі України (п.42 Порядку). Але капітан Керченського морського порту в порушення вимог зазначених актів зареєстрував у Судновій книзі України без сплати реєстраційного збору 59 суден, сума несплаченого збору становить 28421грн.40коп., яка є збитками позивача.

У судовому засіданні оголошувалися перерви на 04.12.2007р.,10.01.2008р., 17.01.2008р.

Після перерв засідання суду продовжене.

04.12.2007р. інтереси позивача представляв Карлаш довіреність в справі, інтереси відповідача представляли Ключник, Ковальова, довіреність в справі.

10.01.2008р.,17.01.2008р. інтереси позивача представляв Дмітрієнко, довіреність в справі, інтереси відповідача представляли ти ж представники, що брали участь в справі 04.12.2007р.

Відповідач позов не визнає указуючи на те, що згідно п.4 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 26.9.1997р. № 1069 керівництво і контроль за реєстрацією і веденням обліку риболовецьких судів здійснює Укрдержрибгосп. Державну реєстрацію риболовецьких судів, які не підлягають нагляду класифікаційним товариством, здійснює Укрдержрибгосп, що є органом державної реєстрації (п.5. Порядку). Реєстрація риболовецьких судів здійснюється Укрдержрибгоспом та капітанами морських рибних портів. Судна, перераховані позивачем в позовній заяві відносяться до риболовецьких судів, вони не підлягають нагляду класифікаційним товариством і підлягають держреєстрації в судновій книзі України капітаном морського рибного порту, статутом відповідача капітанові Керченського морського рибного порту надані повноваження по здійсненню держреєстрації вказаних в позові судів. Відповідно до п.46 Порядку, відповідальність за державну реєстрацію риболовецького судна в Судновій книзі України, збереження і ведення Суднової книги несе капітан морського рибного порту і капітан стягує збори по реєстрації риболовецького судна, затверджені наказом Міністерства аграрної політики України від 03.02.2005р. № 60. У п. 58 в Порядку вказано, що для риболовецьких судів процедуру реєстрації визначає Укрдержрибгосп. Указує відповідач і на те, що у нього нема договорів з позивачем, тоді як в п.5 наказу № 303 вказано, що збір розподіляється інспекцією за господарськими договорами з органами реєстрації. Розрахунок сум збору проводиться інспекцією (п.6. наказу № 303). Інспекція розрахунок сум за реєстрацію судна в Судновій книзі для капітана Керченського морського рибного порту не проводила. Крім того, відповідач указує на те, що частина судів, вказаних в позові, в Судновій книзі не значиться.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

За реєстрацію судна в Державному судновому реєстрі України або Судновій книзі України і будь-яких подальших змін раніше зроблених записів в них про зареєстроване судно стягується встановлений збір, порядок і розмір якого встановлюється Міністерством транспорту України за узгодженням з Міністерством економіки України (ч.2. ст 28КТМУ).

Згідно п.5 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Судовій книзі України державну реєстрацію риболовецьких суден що не підлягають нагляду класифікаційним товариством здійснюють Укрдержрибгосп.

Дійсно реєстрація у Судовій книзі України здійснюється на підставі письмової заяви судовласника і до заяви додається і документ що підтверджує сплату зборів за реєстрацію судна в Суднової книзі України та видачу суднових документів, за наявності документа, що підтверджує сплату зборів за реєстрацію судна у Судової книзі України та за видачу суднових документів, після державної реєстрації у п’ятиденний термін з моменту прийняття заяви судовласникові видаються суднові документи (п.п.34,42 Порядку ведення Державного суднового реєстру України и Судовій книзі України).

Позивачем не представлені до суду докази, підтверджуючі наявність у відповідача обов'язків по стягненню зборів за реєстрацію судів в судновій книзі.

Навпаки, згідно п.2,4 Положення про збір за реєстрацію суден у Державному судновому реєстрі України і Судновій книзі України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 27.3.1998р. №93, сбір стягується Інспекцією, котра повинна здійснювати розрахунок суми суднового збору у доларах США за одиницю валової місткості судна, визначеної його обмірному свідоцтві.

Судна, що вказані позивачем у позовній заяві не підлягають нагляду класифікаційного товариства, не мають обмірного свідоцтва, а слід, порядок нарахування та сплати суднового збору за реєстрацію суден, які не подлежат нагляду класифікаційного товариства, не встановлений.

Зобов'язання по відшкодуванню шкоди - це цивільно-правове зобов'язання, за яким кредитор має право вимагати від особи, відповідальної за спричинення шкоди відшкодування в повному обсязі протиправно заподіяної шкоди шляхом стягнення збитків.

Підставою для виникнення зобов'язання по відшкодуванню шкоди є правопорушення, склад якого включає наступні умови відповідальності : - наявність шкоди у потерпілого, протиправність поведінки особи, що заподіяла шкоду, причинний зв'язок між поведінкою особи, що заподіяла шкоду і шкодою, що наступила, провина особи, що заподіяла шкоду.

Позивач в позовній заяві просить стягнути збитки в сумі позову у вигляді доходів, які він міг би отримати.

Стаття 22 ЦК України передбачає, що;

1.Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

2. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому

розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір ущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України).

Перш за все, позивач не довів суду, що заявлена до стягнення сума могла бути його реальним доходом, оскільки він не довів той факт, що якби відповідач без документа що підтверджує сплату зборів за реєстрацію судна в Суднової книзі України та видачу суднових документів, не провів реєстрацію в судновій книзі суден, вказаних позивачем в позові, то інспекція обов'язково стягнула б збір з судновласників цих суден, тобто не довів розмір реального доходу.

Не доведена і протиправність поведінки відповідача, оскільки судна, вказані позивачем в позовній заяві не підлягають нагляду класифікаційного товариства, не мають обмірного свідоцтва, а слід порядок нарахування та сплати суднового збору за реєстрацію суден, які не подлежат нагляду класифікаційного товариства, не встановлений.

Відсутній причинно-наслідковий зв'язок між поведінкою відповідача та збитками, відсутня провина відповідача.

При таких обставинах, позов задоволенню не підлягає.

За згодою представників сторін в засіданні суду оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення підготовлено і підписане 21.01.2008р.

Керуючись, ст. ст.49,77,82,84,85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.