ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2008 р.

№ 1/106-28/151(1/480-38/256)

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Бернацької Ж.О. –головуючої (доповідач),

Разводової С.С.,

Остапенка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії –Львівського обласного управління, товариства з обмеженою відповідальністю “Альма Віта Плюс”, приватного спеціалізованого підприємства “Львівські виробничі та інвестиційні системи” на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2008 р. в справі господарського суду Львівської області № 1/106-28/151 (1/480-38/256) за позовом відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії –Львівського обласного управління до 1) приватного спеціалізованого підприємства “Львівські виробничі та інвестиційні системи”, 2) відділу державної виконавчої служби Стрийського районного управління юстиції, 3) товариства з обмеженою відповідальністю “Альма Віта Плюс”, 1) за участю третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору: товариства з обмеженою відповідальністю “Львівторгресурс” (після зміни назви –товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Нове місто”), 2) за участю третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору: відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз” про визнання недійсними аукціонних торгів,

за участю та представників сторін:

від позивача: Романової Н.В.,

від відповідача 1: не з’явилися,

від відповідача 2: не з’явилися,

від відповідача 3: Мельника Ю.М.,

від третьої особи 1: Овчарука В.І.,

від третьої особи 2: не з’явилися, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач –відкрите акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії –Львівського обласного управління у вересні 2002 року звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою до відповідачів –1) приватного спеціалізованого підприємства “Львівські виробничі та інвестиційні системи”, 2) відділу державної виконавчої служби Стрийського районного управління юстиції, 3) товариства з обмеженою відповідальністю “Альма Віта Плюс” про визнання недійсним, проведеного 09.09.2002 р. приватним спеціалізованим підприємством “Львівські виробничі та інвестиційні системи” аукціону з продажу заставленого майна –цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз”.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням термінів повідомлення про проведення аукціону та наявність на час його проведення ухвали господарського суду про зупинення аукціону та виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 17.09.2002 р. заборонено товариству з обмеженою відповідальністю “Альма Віта Плюс” відчужувати цілісний майновий комплекс за адресою: с. Слобідка, Стрийського району, Львівської області.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 22.10.2002 р. залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача на предмет спору –товариство з обмеженою відповідальністю “Львівторгресурс”.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Львівторгресурс” звернулося до господарського суду Львівської області з позовними вимогами про залучення його в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору і просить визнати проведення 09.09.2002 р. приватним спеціалізованим підприємством “Львівські виробничі та інвестиційні системи” аукціону з продажу цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз” недійсним та зобов’язати відповідачів відшкодувати судові витрати.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 28.10.2002 р. залучено в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю “Львівторгресурс”.

Рішенням господарського суду Львівської області від 14-15.11.2002 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено; скасовано заходи забезпечення позову шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю “Альма Віта Плюс” відчужувати цілісний майновий комплекс відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз” за адресою: с. Слобідка, Стрийського району, Львівської області, вжиті ухвалою від 17.09.2002 р.

Рішення мотивовано необґрунтованістю позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.05.2003 р. рішення Львівської області від 14-15.11.2002 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2005 р. постанова Львівського апеляційного господарського суду від 20.05.2003 р. та рішення господарського суду Львівської області від 15.11.2002 р. скасовані, справа передана на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Постанова мотивована незалученням до участі в справі боржника, що є підставою для скасування судових актів відповідно до частини 2 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.04.2005 р. залучено відкрите акціонерне товариство “Маслосоюз” до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.09.2005 р. (суддя Морозюк А.Я.) провадження у справі припинено у зв’язку з відсутністю предмету спору, оскільки аукціон з реалізації цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз”, який відбувся 09.09.20002. р., визнано недійсним іще у лютому 2003 року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.12.2007 р. (суддя Морозюк А.Я.) ухвала від 27.09.2005 р. залишена без змін, а заява про її перегляд за нововиявленими обставинами –без задоволення у зв’язку з відсутністю підстав для зміни чи скасування ухвали.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2008 р. (судді: Юрченко Я.О. –головуючий, Процик Т.С., Краєвська М.В.) апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” задоволена; скасована ухвала господарського суду Львівської області від 04.12.2007 р.; заява відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії - Львівського обласного управління про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 27.09.2005 р. задоволена; скасована ухвала господарського суду Львівської області від 27.09.2005 р.; позовні вимоги відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії - Львівського обласного управління та товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Нове місто” задоволено повністю.

Постанова мотивована наявністю заборони суду на проведення аукціону.

Не погоджуючись з мотивувальною частиною постанови, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про залишення без зміни резолютивної частини постанови та зміну її мотивувальної частини у зв'язку з тим, що у мотивувальній частині недостовірно встановлені факти, та застосовано законодавство, яке не діяло на час виникнення правовідносин.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, товариство з обмеженою відповідальністю “Альма-Віта Плюс” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про її скасування та залишення в силі ухвали від 04.12.2007 р., оскільки суд помилково дійшов висновку про наявність нововиявленої обставини.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, приватне спеціалізоване підприємство “Львівські виробничі та інвестиційні системи” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про її скасування.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, та не в повному обсязі з'ясовані обставини, які мають значення для справи.

У відзивах на касаційні скарги, товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Нове місто” та відкрите акціонерне товариство “Маслосоюз” просять постанову залишити без змін, а касаційні скарги - без задоволення, вказуючи на безпідставність їх доводів.

У відзиві на касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Альма Віта Плюс”, позивач просить резолютивну частину постанови залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, вказуючи на безпідставність її доводів.

Заслухавши представників позивача, відповідача 3, третьої особи, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи ухвалу місцевого апеляційного господарського суду від 27.09.2005 р. зазначив, що судові рішення, покладені в її основу, скасовані, що є нововиявленою обставиною і підставою для її скасування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09.09.2002 р. у м. Львові, по вул. Винниченка, 3 відбулись аукціонні торги з продажу цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз”.

Організатором цих торгів виступило спеціалізоване приватне підприємство “Львівські виробничі та інвестиційні системи”, яке діяло за дорученням відділу державної виконавчої служби Стрийського районного управління юстиції.

Продажу підлягало майно відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз” в рахунок погашення вимог позивача як заставодержателя.

Покупцем даного майна стало товариство з обмеженою відповідальністю “Альма Віта Плюс”.

Відповідно до частини 6 статті 62 Закону України “Про виконавче провадження” реалізація належного боржникові нерухомого майна, як заставленого, так і не заставленого, провадиться відповідно до закону шляхом продажу з прилюдних торгів.

Відповідно до пунктів 5.11 та 5.12.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, в редакції, яка діяла на час проведення оскаржуваних торгів, зазначено, що порядок проведення прилюдних торгів визначається законом. До прийняття такого закону діє Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.10.1999 р. за № 68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 745/4038.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що Законом України “Про виконавче провадження” передбачено, що продаж арештованого майна, в т.ч. арештованого, заставленого, провадиться на умовах, які визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а не на умовах, визначених Положенням про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1448 від 22.12.1997 р.

Крім того, відповідно до статті 66 Закону України “Про виконавче провадження” прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, що мають право здійснювати операції з нерухомістю, а відповідно до пунктів 5.11 та 5.12.3 діючої на час проведення оскаржуваних аукціонних торгів редакції Інструкції про проведення виконавчих дій, яка розроблена на виконання даного Закону, зазначено, що такою спеціалізованою організацією є Спеціалізоване державне підприємство “Укрспецюст” Міністерства юстиції України, яке створено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.1999 р. № 1270.

Визначені вказаною Інструкцією умови проведення реалізації арештованого майна виключно Спеціалізованим державним підприємством “Укрспецюст” Міністерства юстиції України залишались чинними до внесення змін до даної Інструкції у жовтні 2002 р. на підставі наказу Міністерства юстиції України № 91/5 від 21.10.2002 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2002 р.

Тобто станом на 09.09.2002 р. норми діючої на той час Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 74/5 від 15.12.1999 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 р. за № 865/4158, забороняли проводити торги з продажу арештованого нерухомого майна будь-яким організаціям, окрім державного підприємства “Укрспецюст” Міністерства юстиції України.

Оскільки організатор оскаржуваних торгів - Спеціалізоване приватне підприємство “Львівські виробничі та інвестиційні системи”, не є спеціалізованим державним підприємством “Укрспецюст” Міністерства юстиції України, відповідно, це підприємство станом на 09.09.2002 р. не мало права на організацію та проведення таких торгів.

Відповідно до статті 3 Закону України “Про заставу” заставою може бути забезпечена лише дійсна вимога, а також зазначено, що застава має похідний характер від забезпечуваного нею зобов'язання.

Згідно статті 28 Закону України “Про заставу” право застави припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що для визначення вартості майна відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз”, яке підлягало продажу з оскаржуваних аукціонних торгів державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Стрийського районного управління юстиції Львівської області постановою від 11.06.2002 р. залучено експерта Львівського НДІ судових експертиз, який 06.08.2002 р. надав висновок № 1537 судової будівельно-технічної експертизи про вартість необоротних активів відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз” (майна, яке було предметом продажу з оскаржуваних торгів) - 5883906 грн., у тому числі будівлі і споруди - 4913799 грн.; устаткування, меблі та інвентар - 875096 грн.; машини і механізми - 95011 грн.

У висновку, окрім оцінки індивідуально визначеного майна, яке було безпосереднім об'єктом продажу, експертом також визначено і ринкову вартість цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз” як діючого підприємства, яке було оцінено відповідно до пункту 4 розділу І Методики оцінки вартості майна під час приватизації.

Тобто експертом зроблено висновок про вартість належних відкритому акціонерному товариству “Маслосоюз” самих лише необоротних активів (будівель, споруд, устаткування, меблів, інвентарю, машин і механізмів) - 5883906 грн., та ринкова вартість відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз” як підприємства (з врахуванням його довгострокових та поточних зобов'язань) - 897800 грн.

Оскільки продажу з оскаржуваних торгів підлягало не підприємство, як суб'єкт господарювання, а виключно активи підприємства, вочевидь, що зроблена експертом оцінка стосується не того майна, яке підлягало продажу, (активи, згідно переліку), а зовсім іншого, зокрема, підприємства відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз” як суб'єкта господарювання.

Тобто суд приходить до висновку, що з оскаржуваних торгів відбувся продаж одного майна (активів підприємства) за ціною оцінки іншого (активів підприємства, включно із строковими та поточними зобов'язаннями підприємства).

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувані торги відбулись за умови існування судової заборони на їх проведення.

Така заборона була встановлена ухвалою місцевого суду м. Стрия Львівської області від 06.09.2002 р., яка відповідно до статей 155 та 156 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції, що діяла на час проведення оскаржуваних аукціонних торгів, є такою, що виконується (набирає законної сили) негайно, а вжиті нею заходи із забезпечення позову зберігаються до набрання рішенням законної сили.

Даною ухвалою заборонено відділу державної виконавчої служби Стрийського районного управління юстиції до вирішення скарги товариства з обмеженою відповідальністю “Львівторгресурс” на дії відділу державної виконавчої служби Стрийського районного управління юстиції в суді проводити аукціон з реалізації майна відкритого акціонерного товариства “Маслосоюз”.

Ухвала від 06.09.2002 р. скасована ухвалою цього ж суду від 09.09.2002 р., тому оскаржувані торги були проведені.

Відповідно до статей 157, 291 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції, що діяла на час проведення оскаржуваних аукціонних торгів, ухвала про скасування заходу, що його вжито для забезпечення позову підлягає оскарженню у 15-ти денний термін з моменту її оголошення, і щодо такої ухвали не передбачено можливості її негайного виконання.

Оскільки ухвала від 09.09.2002 р. про скасування заходу, який вжито для забезпечення позову, набирала законної сили лише після закінчення 15-ти денного строку на її апеляційне оскарження. Відповідно дана ухвала від 09.09.2002 р. станом на 09.09.2002 р. іще не набрала законної сили.

Крім того, ухвала місцевого суду м. Стрия Львівської області від 09.09.2002 р. про скасування заходу для забезпечення позову не набрала законної сили і в подальшому, оскільки 10.09.2002 р. була оскаржена учасником виконавчого провадження –товариства з обмеженою відповідальністю “Львівторгресурс”, 04.11.2002р. скасована ухвалою колегії суддів апеляційного суду Львівської області.

Таким чином, на момент проведення оскаржуваних торгів існувала заборона суду на їх проведення.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що торги були проведені з порушенням вимог законодавства, чинного на момент проведення торгів.

Оскільки придбання майна з прилюдних торгів є фактично угодою купівлі-продажу, тому їх слід визнати недійсними на підставі вимог статей 48, 224 Цивільного кодексу УРСР. Сторони такої угоди не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності, а сама угода суперечить актам Закону України “Про виконавче провадження”, Інструкції про ведення виконавчих дій, Тимчасовому положенню “Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна”.

Визнання недійсними торгів тягне за собою, визнання недійсними протоколу проведення аукціону № 21 від 09.09.2002 р. та акту про аукціонні торги, затвердженого 14.09.2002 р., які були оформлені за результатами цих торгів, а також застосування наслідків, передбачених статтею 48 Цивільного кодексу УРСР.

Також суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо скасування ухвали господарського суду Львівської області від 27.09.2005 р., якою провадження в справі припинено у зв’язку з відсутністю предмету спору. Спірний аукціон визнано недійсним іще у лютому 2003 року.

Місцевий господарський суд, зокрема, послався на рішення, прийняті судом загальної юрисдикції щодо визнання аукціону недійсним, які ухвалою Верховного Суду України від 14.06.2006 р. скасовані.

Інші доводи касаційних скарг про порушення під час прийняття постанови норм матеріального та процесуального права свого підтвердження не знайшли.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії –Львівського обласного управління, товариства з обмеженою відповідальністю “Альма Віта Плюс”, приватного спеціалізованого підприємства “Львівські виробничі та інвестиційні системи” залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2008 р. в справі господарського суду Львівської області № 1/106-28/151 (1/480-38/256) залишити без змін.

Головуючий, суддя:

Ж. Бернацька

Судді:

С. Разводова

М. Остапенко