ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" лютого 2008 р.

Справа № 17/7176

Розглянувши справу за позовом Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія”, м.Кам’янець-Подільський Хмельницької області

До Колективного підприємства „Меблевий магазин ”Комфорт”, м.Кам’янець-Подільський Хмельницької області

про стягнення 12287,30 грн., з яких 5704,63 грн. сума основного боргу, 5704,63 грн. пені, 103,15 грн. –3% річних та 774,89 грн. - інфляційних

Суддя В.В.Димбовський

Представники:

Від позивача: Антощук О.А. - за довіреністю №396 від 30.01.2007 року (в судовому засіданні 28.01.2008 року)

Від відповідача : Сухотепла В.Г. –за довіреністю №151 від 05.11.2007 року (в судовому засіданні 28.01.2008 року)

Рішення приймається 04.02.2008 року, оскільки в судовому засіданні 28.01.2008 року оголошувалась перерва .

Суть спору: Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21.09.2007 року порушено провадження у справі №17/7176 за позовом Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія”, м.Кам’янець-Подільський Хмельницької області до Колективного підприємства „Меблевий магазин ”Комфорт”, м.Кам’янець-Подільський Хмельницької області про стягнення 12287,30 грн., з яких 5704,63 грн. сума основного боргу, 5704,63 грн. пені, 103,15 грн. –3% річних та 774,89 грн. –інфляційних .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного між сторонами договору №59 від 19.06.2001 року , позивач постачав відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води у відповідності до умов укладеного договору, за яку відповідач належним чином не розрахувався .

Повноважний представник позивача для участі у судовому засіданні з’явився, наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони підтверджені поданими доказами . Крім того, в додатково поданому на розгляд суду обгрунтуванні позовних вимог, позивач посилається на те, що предметом договору № 59 від 19.06.2001 року є забезпечення "Споживача" тепловою енергією у вигляді гарячої води для потреб опалення і вентиляції та гарячого водопостачання. "Споживач" використовує і оплачує відпущену йому теплову енергію. Взяті на себе зобов'язання позивач виконує. В свою чергу, відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням про відключення магазину від центрального опалення, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем. Такі звернення поступали в опалювальний сезон, коли такі роботи проводити заборонено. 06.02.2007 року ЗАТ "Тепловоденергія" надаючи відповідь на запит відповідача (вх. № 71 від 23.01.2007 року) роз'яснено, що для встановлення автономного опалення споживачу необхідно звернутись до виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради для отримання дозволу на виготовлення проектної документації, а роботи по реконструкції системи опалення проводити по закінченню опалювального сезону. Крім того, 26 квітня 2007 року виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради виніс рішення № 783 "Про забезпечення ефективного контролю за виконанням робіт по влаштуванню систем індивідуального та автономного теплопостачання". Відповідно до вказаного рішення, з метою забезпечення ефективного контролю за виконанням робіт із влаштування систем індивідуального та автономного теплопостачання, для забезпечення небезпеки виникнення аварійних ситуацій на об'єктах житлово-комунального господарства міста зобов'язав Єдиний дозвільний центр спільно з комунальним підприємством "Служба єдиного замовника" забезпечити організацію приймання заяв на влаштування систем індивідуального та автономного теплопостачання та підготовку необхідних документів для розгляду постійнодіючою комісією щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання. Цим же рішенням комунальному підприємству "Служба єдиного замовника" доручено забезпечити проведення технічного нагляду при виконанні робіт з улаштування систем індивідуального та автономного теплопостачання . Позивач також просить врахувати те, що приміщення магазину "Комфорт" розміщене на першому поверсі багатоквартирного багатоповерхового будинку і займає велику площу, то отримання дозволу на відключення від системи центрального опалення та отримання право на розірвання договору №59 можливе при згоді мешканців, як це передбачено вказаними правилами, наявністю дозволів, документації. Таких умов щодо розірвання договору відповідач не дотримався і не надав.

Відповідач проти позову заперечує, в наданих на розгляд суду письмовому відзиві на позов , а також в доповненні до відзива на позовну заяву посилається на те, що 5704 грн. 63 коп. - сума основного боргу колективним підприємством „Меблевий магазин „Комфорт" внесена у касу ЗАТ „Тепловоденергія" 27.09.2007 року, що підтверджується довідкою №4731, чеком №8272 від 27.09.2007 року; тобто на час слухання справи господарським судом сума боргу погашена.

Посилається на те, що згідно ст.232 господарського кодексу України „Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано". Відповідно до п.5.4 договору №59 від 19.06.2001 року ( на який посилається позивач) кінцева оплата за подачу теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб опалення і вентиляції повинна бути внесена не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем. Керуючись ст.232 господарського кодексу та п.5.4. договору №59, нарахування пені за 2006 рік припинено 10 липня 2007 року, нарахування пені за січень місяць 2007 року припинено 10 серпня 2007 року. В своїх запереченнях відповідач також посилається на те, що позивачем станом на 01.10.2007 року не виконано вимоги ст.179 господарського кодексу України, та прикінцевих положень Закону України №1875- IV, а також Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, тому посилання позивача в позовній заяві на договір №59 від 19.06.2001 року не правомірна так як згідно Закону України від 24 червня 2004 року договір №59 - втратив чинність, а тому вимога являється противоправною.

В доповненні на відзив на позов посилається на те, що вимоги, викладені позивачем ЗАТ „Тепловодоенергія" в „Додатковому обгрунтуванні позовних вимог" не обгрунтовані і суперечать діючому законодавству, а саме: Договір №59 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 19.06.2001 р. утратив юридичну силу згідно ст. 179 Господарського кодексу України, введеного в дію з 01.01.2004р., а також прийнятих на основі ГКУ та ЦКУ ( введених в дію з 1.01.2004) Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004р. № 1875-ІУ та Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005р.. В п. 1 Прикінцевих положень Закону України Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004р. № 1875-ІУ прямо сказано „Договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, мають бути приведені у відповідність із ним до 1 січня 2006 року. Договори, що не приведені у відповідність із цим Законом у зазначений строк, втрачають чинність. Посилається на те, що в Постанові Кабінету Міністрів України в п.2 вказано. „Визнати такими, що втратили чинність Постанову Кабінету Міністрів України від ЗО грудня 1997р. №1497 „Про затвердження Правил надання населенню послуг з водо - теплопостачання та водовідведення. Постановою КМУкраїни № 1497 був затверджений Типовий договір, згідно якого складений спірний договір № 59 від 19.06.2001р.. Виходячи з вищевикладеного відповідач вважає, що між сторонами ЗАТ „Тепловодоенергія" та Колективним підприємством „Меблевий магазин „Комфорт" з 01.01.2006р. відсутні господарські зобов'язання, а тому вимога позивача про стягнення пені протиправна. Відповідач просить суд у стягненні пені позивачу відмовити .

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2001 р. між підприємством "Кам'янець-Подільськтеплокомуненерго" в особі генерального директора Гордійчука В.Г. , та колективним підприємством меблевий магазин "Комфорт" в особі директора Грусіцької Р.І., було - укладено договір №59 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води.

Предметом даного договору є зобов'язання Постачальника по забезпеченню Споживача тепловою енергією у вигляді гарячої води для потреб опалення і вентиляції та гарячого водопостачання. Споживач взяв на себе зобов'язання по використанню і оплаті за відпущену йому теплову енергію.

Рішенням двадцять першої сесії четвертого скликання Кам'янець-Подільської міської ради від 27.04.2004 року Закритому акціонерному товариству "Тепловоденергія" передано в оренду цілісний майновий комплекс підприємства "Кам'янець-Подільськтеплокомуненерго". Рішенням загальних зборів ЗАТ "Тепловоденергія" від 17.12.2004 року зареєстрованим державним реєстратором 19.12.2005 року внесені зміни до Статуту ЗАТ "Тепловоденергія" з підтвердженням факту правонаступництва ЗАТ "Тепловоденергія" прав і обов'язків підприємства "Кам'янець-Подільськтеплокомуненерго".

На виконання умов вищезазначеного договору, відповідно до рахунку №0150/10 від 31.10.2006 року і контрольно-вимірювальних приладів у жовтні 2006 року Позивач поставив 0,98808 Гкал теплрвої енергії тарифом 185,56 гри. за 1 (одну) Гкал на суму 220,02 грн., в тім числі ПДВ. Оплата Споживачем у встановлений строк не проведена. Заборгованість станом на 31.10.2006 року склала 219,22 грн.. В листопаді 2006 року, відповідно до рахунку №0150/11 від 30.11.2006 року Споживачу відпущено 4,64591 Гкал теплової енергії тарифом 185,56 грн. за 1 (одну) Гкал на суму 1034,52 грн., в т.ч. ПДВ. Оплата не проведена, заборгованість склала 1253,74 грн.. В грудні 2006 року, відповідно до рахунку №0150/12 від 30.12.2006 року Споживач отримав 4,48918 Гкал теплової енергії тарифом 185,56 грн. за 1 (одну) Гкал на суму 999,61 грн., в т.ч. ПДВ. Оплата не проведена, борг зріс до 2253,35 грн.. В січні 2007 року, відповідно до рахунку №0150/01 від 31.01.2007 року Споживачем спожито 4,1325 Гкал теплової енергії тарифом 185,56 грн. за 1 (одну) Гкал на суму 920,20 грн., в т.ч. ПДВ. В лютому 2007 року відповідно до рахунку №0150/02 від 28.02.2007 року Відповідачем спожито 4,38626 Гкал теплової енергії тарифом 257,97 грн. за 1 (одну) Гкал на суму 1357,82 грн., в т.ч. ПДВ. Оплата не проводилась, борг зріс до 4531,37 грн.. В березні 2007 року відповідно до рахунку №0150/03 від 31.03.2007 року Відповідачем спожито 2,53 Гкал теплової енергії тарифом 257,97 грн. за 1(одну) Гкал на суму 727,48 гривень, в т.ч. ПДВ. Оплата не проводилась, борг зріс до 5258,85 гривень. В квітні 2007 року, відповідно до рахунку №0150/04 від 30.04.2007 року МП меблевий магазин "Комфорт" спожито 1,44 Гкал теплової енергії тарифом 257,97 грн. за 1(одну) Гкал на суму 445,78 гривень, в т.ч. ПДВ. Оплата не проводилась, борг склав 5704,63 гривень.

В порушення вимог п.5,4 Договору №59 від 19.06.2001 року та Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання будинкових територій" Відповідач сплачує пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, яка становить 10325,38 грн. Розрахунок пені здійснено позивачем за період з 10.01.2007 року по 10.07.2007 року (180 днів), але згідно вищевказаного Закону пеня не може бути більше 100% загальної суми боргу, тобто 5704,63 гривень.

Крім того, позивачем відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, нараховано відповідачу за період з жовтня 2006 року по серпень 2007 року індекс інфляції в сумі 774,89 грн. та за період з жовтня 2006 року по серпень 2007 року 3 % річних в сумі 103,15 грн..

Вся сума боргу (основний борг + пеня + 3% річних = сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів) яку позивач просить суд стягнути з відповідача становить 12287,30 грн..

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, до уваги приймається наступне:

У відповідності до ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п.п. 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином .

Як вбачається з матеріалів справи та наданих відповідачем пояснень, 5704 грн. 63 коп. - сума основного боргу колективним підприємством „Меблевий магазин „Комфорт" внесена у касу ЗАТ „Тепловоденергія" 27.09.2007 року, що підтверджується довідкою №4731, чеком №8272 від 27.09.2007 року; тобто на час слухання справи господарським судом сума боргу погашена. Зазначена сума надійшла позивачу після порушення провадження у справі №17/7176.

З врахуванням сплати відповідачем основної заборгованості в сумі 5704,63 грн. , провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 5704,63 грн. слід припинити відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України .

Позивачем відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, нараховано відповідачу за період з жовтня 2006 року по серпень 2007 року індекс інфляції в сумі 774,89 грн. та за період з жовтня 2006 року по серпень 2007 року 3 % річних в сумі 103,15 грн..

Судом враховується, що у відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином , позовні вимоги в частині стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 774,89 грн. та 103,15 грн. відповідно .

Крім того, відповідно до вимог п.5,4 Договору №59 від 19.06.2001 року та Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання будинкових територій" позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, яка становить 10325,38 грн. Розрахунок пені здійснено позивачем за період з 10.01.2007 року по 10.07.2007 року (180 днів), але згідно вищевказаного Закону пеня не може бути більше 100% загальної суми боргу, тобто 5704,63 гривень.

У відповідності до Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" відповідач сплачує пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення

У відповідності до ст.547 Цивільного кодексу України –правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі . Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання , вчинений із недодержанням письмової форми , є нікчемним .

Судом враховується , що відповідно до п.5.4. вищевказаного договору на відпуск теплової енергії передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочки .

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, з огляду на ті обставини, що відповідно до п.1 ст.202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов’язків . Враховуючи те, що відповідачем вживались дії по виконанню умов договору №59 стосовно сплати основної заборгованості за відпущену позивачем теплову енергію у вигляді гарячої води, заборгованість по договору в сумі 5704,63 грн. сплачена в повному обсязі, тобто відповідачем вживались дії на набуття прав та обов’язків по договору №59 від 19.06.2001 року .

Посилання відповідача на розірвання договору №59 судом до уваги також не приймається, в зв’язку з тим, що згідно п.7.1. договір вважається щорічно продовженим , якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї сторони про відмову від цього договору або про його перегляд , а від відповідача заяви про розірвання договору у визначений договором строк позивачу не надавались .

Таким чином , враховуючи те, що нарахування позивачем відповідачу пені було передбачено умовами договору №59 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води та розмір пені відповідає вимогам Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" , суд вважає що позовні вимоги позивача в частині нарахування пені обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 5704,63 грн..

Виходячи із вищенаведеного, позов є обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи і належними доказами та підлягає задоволенню частково в сумі 6582,67 грн., з яких пені в сумі 5704,63 грн. , індексу інфляції в сумі 774,89 грн. та 3% річних в сумі 103,15 грн. .

У відповідності із ст. 49 ГПК України судові витрати у справі належить покласти на відповідача пропорційно розміру позовних вимог з огляду на те, що борг сплачений відповідачем після порушення провадження у справі №17/7176.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 173,174,193 Господарського кодексу України , ст.ст.525,526,547,625 Цивільного кодексу України , ст.ст. 47,49,п.1-1 ст.80,82,84,116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в:

Позов Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія”, м.Кам’янець-Подільський Хмельницької області до Колективного підприємства „Меблевий магазин ”Комфорт”, м.Кам’янець-Подільський Хмельницької області про стягнення 12287,30 грн., з яких 5704,63 грн. сума основного боргу, 5704,63 грн. пені, 103,15 грн. –3% річних та 774,89 грн. – інфляційних задоволити частково .

Стягнути з Колективного підприємства „Меблевий магазин ”Комфорт”, м.Кам’янець-Подільський Хмельницької області , вул.Привокзальна, 18 (р/р 0139 в ПІБ м.Кам’янець-Подільський , МФО 315416, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” , м.Кам’янець-Подільський Хмельницької області, вул.Тімірязєва, 123 (р/р 1055 в ПІБ м.Кам’янець-Подільський, МФО 315416 , Код ) - 5704,63 грн. (п’ять тисяч сімсот чотири гривень 63 копійок) пені, 774,89 грн. (сімсот сімдесят чотири гривень 89 копійок) індекс інфляції, 103,15 грн. (сто три гривень 15 копійок) –3% річних, 123,00 грн. ( сто двадцять три гривень 00 копійок) витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 копійок) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В решті суми позову в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 5704,63 грн. провадження у справі №17/7176 припинити

Суддя                                                                       В.В. Димбовський