ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2008

Справа №2-17/7272-2008А

За позовом Прокурора Бахчисарайського району, м. Бахчисарай в інтересах Держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АРК, м. Бахчисарай

До відповідача Бахчисарайського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об’єднання», м. Бахчисарай

про стягнення 44 976,45 грн.

Суддя В.І. Гайворонський

при секретарі Т.Ю. Нозріной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від прокурора – не з’явився

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – не з’явився

Сутність спору: Прокурор Бахчисарайського району звернувся до господарського суду АРК в інтересах Держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АРК до Бахчисарайського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об’єднання» про стягнення заборгованості з стразових внесків – 15 569,30 грн., фінансових санкцій – 16 914,98 грн., та пені – 12 492,17 грн., всього на суму – 44 976,45 грн.

Позивач просить розглянути справу без його участі.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не представив, про час слухання справи наперед повідомлений належним чином - рекомендованою поштою, про вручення якої є поштові повідомлення.

Згідно рішення № 53 від 22.01.2008 року «Про застосування фінансових санкцій за не надання (несвоєчасне надання, надання не по встановлений формі або надання недостовірних відомостей) в систему персоніфікованого обліку в строки, визначені законодавством, рішення № 690 від 20.12.2007 року «Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхівниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхівниками або органом Пенсійного фонду (які згідно поштових повідомлень отримані відповідачем), Розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за лютий-січень 2008 року, грудень-червень 2007 року, відповідач має заборгованість в сумі 44 976,45 грн.

Фінансові санкції застосовані відповідно до п.5 ч.9 Закону №1085 на суму 16 914,98 грн.

По справі проголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

Бахчисарайське комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об’єднання», м. Бахчисарай зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АРК як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, про що вказується в позові та відповідачем не оскаржується.

Усупереч вимогам Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року, Інструкції про порядок нарахування і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонду України, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 відповідач несвоєчасно сплачує обов’язкові платежі.

Так, наявність заборгованості в сумі 44 976,45 грн. підтверджується рішенням № 53 від 22.01.2008 року «Про застосування фінансових санкцій за не надання (несвоєчасне надання, надання не по встановлений формі або надання недостовірних відомостей) в систему персоніфікованого обліку в строки, визначені законодавством, рішенням № 690 від 20.12.2007 року «Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхівниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхівниками або органом Пенсійного фонду (які згідно поштових повідомлень отримані відповідачем), Розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за лютий-січень 2008 року, грудень-червень 2007 року.

Згідно статті 202 ЦК України указані розрахунки є правочинами.

Указані правочини у встановленому Законом порядку не визнані недійсними, а цьому не приймати їх до уваги у суду немає підстав згідно ст. 204 ЦК України.

Згідно статті 526 ЦК України зобов’язання підлягає виконанню.

Вказані рішення також не оскаржені, що згідно статті 106 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є достатньою підставою вважати наявність заборгованості.

Указани рішення позивача у встановленому Законом порядку не визнані недійсними (нечинними (не скасовані), і суд не має права не брати їх до уваги при винесенні цієї постанови, а також давати оцінку на предмет невідповідності рішень та вимог законодавству.

Так, ст. 129 Конституції України передбачено, що сторона вільна в наданні суду доказів та доказуванні перед судом їх переконливості, а також закріплений принцип змагальності сторін, та їх рівності перед Законом та судом.

Згідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та її норми являються нормами прямої дії.

Про необхідність дотримання принципу диспозитивності сторін також указується в постанові Верховного Суду України від 20.05.2002 року № 02/132 з аналогічного питання (справа № Д12/12), а в постанові Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року “Про застосування норм Конституції України при здійсненні правосуддя” вказується, що суди вправі застосовувати безпосередньо норми Конституції як норми прямої дії.

Направлення вказаних рішень відповідачу підтверджене поштовими повідомленнями. Крім цього відповідачу повинно бути відомо про них, у зв’язку з розглядом цієї справи.

З врахуванням позовних вимог стягненню підлягає сума – 44 976,45 грн.

Якщо відповідач погасив заборгованість до прийняття цієї постанови, або є у встановленому Законом порядку рішення позивача будуть відмінені або визнані нечинними, він вправі звернутися в суд з завою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Позивач, згідно ст. 81 ЦК України є юридичною особою публічного права. Відповідно, відношення, які виникають при реалізації ним своїх повноважень є публічно-правовими відношеннями і підлягають розгляду за нормами КАС України згідно п. 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є відносно інших норм спеціальною.

Згідно Постанови Верховного Суду України № 06/035 від 24.01.2006 року та Постанови Верховного Суду України від 06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), а також згідно Постанов Верховного Суду України від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178, 11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231 аналогічні спори повинні розглядатися за нормами КАС України.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.2. ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у даному випадку відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ч.2 ст. 94, ст. ст. 162-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача Бахчисарайського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об’єднання» (98400, АР Крим, Бахчисарай, вул. Кримська 14, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АРК (98403, м. Бахчисарай, вул. Сімферопольська, 5а, р/р 4601 УДК в АРК м. Сімферополь, МФО 324805, ОКПО 22300435) заборгованість з стразових внесків – 15 569,30 грн., фінансових санкцій – 16 914,98 грн., та пені – 12 492,17 грн., всього на суму – 44 976,45 грн.

Ст. 254 КАС України передбачено, що постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАСУ, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України, якою встановлено, що: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАСУ - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.