Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2008 року Справа № 47/199-08

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Шутенко І.А. –доповідач,

судді Бабакової Л.М.,

судді Кравець Т.В.,

при секретарі – Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача –Лубинського Б.Б. (дов. б/н від 08.08.2008р.)

відповідача –Куракіна О.О. (дов. б/н від 17.09.2008р.), Моїсеєнко К.О. (дов. б/н від 17.09.2008р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. № 2096 Х/2-4) ТОВ “Фармацевтична фірма “Аптека-95” на рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2008 р. по справі № 47/199-08

за позовом ВАТ “Фітофарм”, м. Артемівськ

до ТОВ “Фармацевтична фірма “Аптека-95”, м. Харків

про стягнення 1 153 637,48 грн. -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача 919 365, 69 грн. основної заборгованості, пені у розмірі 85 624,33 грн., інфляційних у розмірі 132 211,34 грн., 3% річних у розмірі 16 436,12грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань на підставі договору поставки № 20 від 03.01.2007 р. Крім того, позивач просив покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого державного мита у розмірі 11536,37грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Одночасно з позовною заявою позивач подав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, що належить відповідачу у розмірі позовних вимог.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.08.2008р. по справі № 47/199-08 (головуючий суддя Светлічний Ю.В., судді Аюпова Р.М., Бринцев О.В.) в задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено. В задоволенні заяви відповідача про відкладення розгляду справи було відмовлено. Позов було задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ “Фармацевтична фірма “Аптека-95”на користь ВАТ “Фітофарм”основної заборгованості у розмірі 919 365,69 грн., пені у розмірі 85 624,33 грн., 3% річних у розмірі 234 271,79 грн., інфляційних у розмірі 132 211,34 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2008р. по справі №47/199-08 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства та на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що господарським судом Харківської області не був з’ясований весь обсяг правовідносин, що виник у сторін за Договором поставки товару № 20 від 03.01.2007р. та досліджені докази, надані сторонами в підтвердження їх вимог та заперечень. Отже, висновок суду першої інстанції про заборгованість ТОВ «ФФ Аптека-95»перед ВАТ «Фітофарм»в розмірі 919 365,69 грн., на думку апелянта, не відповідає дійсності, а тому і стягнення сум пені, інфляційних, та 3% річних є безпідставним, оскільки вони нараховані на неіснуючу суму заборгованості відповідач перед позивачем.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2008р. по справі № 47/199-08 вважає законним та обґрунтованим в зв’язку з чим не вбачає підстав для його скасування, та просить рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2008р. залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 10.11.2008р. оголошувалась перерва до 19.11.2008р. до 11:00 год.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Під час апеляційного провадження та судом першої інстанції було встановлено, що 03.01.2007р. між ВАТ «Фітофарм»(постачальник) та ТОВ «Фармацевтична фірма «Аптека –95»(покупець) було укладено договір поставки товару №20 згідно п. 1.1 умов якого, постачальник бере на себе зобов’язання виготовити і здійснити поставку фармацевтичного товару, а покупець –прийняти та своєчасно оплатити на умовах даного договору.

Відповідно до п. 3.2 умов договору №20 від 03.01.2007р., ціна на поставлений товар зазначається у видаткових накладних.

Згідно п. 4.1 умов договору №20 від 03.01.2007р., розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем шляхом: попередньої оплати, оплати після одержання, відстрочки платежу протягом 60 календарних днів з дати виписки видаткової накладної ВАТ «Фітофарм»

Формою розрахунків, згідно п. 4.3 умов договору №20 від 03.01.2007р., є платіжне доручення на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно п. 7.1 умов договору №20 від 03.01.2007р., даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2007р.

З рішення господарського суду Харківської області вбачається, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджена наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 919365,96 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором №20 від 03.01.2007р. щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару. А встановивши наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 919365,96 грн., суд першої інстанції визнав обґрунтованим і нарахування суми пені у розмірі 85 624,33 грн., 3% річних у розмірі 234 271,79грн. та інфляційних у розмірі 132 211,34 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками господарського суду Харківської області виходячи з наступного.

Згідно видаткових накладних, виписаних ВАТ «Фітофарм», належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи, ВАТ «Фітофарм»за договором №20 від 03.01.2007р. протягом січня –грудня 2007 року поставила ТОВ «ФФ «Аптека –95»фармацевтичного товару на загальну суму 2 238 067,42 грн. (а.с. 13-55, т.1, а.с. 16-40, т.2)

З платіжних доручень, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що ТОВ «ФФ «Аптека –95»сплатило ВАТ «Фітофарм»1 663 506,36 грн. за поставлений за договором №20 від 03.01.2007р. фармацевтичний товар. (а.с. 64-88, 107-119, т. 2) Крім того, ТОВ «ФФ «Аптека –95»повернуло ВАТ «Фітофарм»фармацевтичного товару на суму 4 301,44 грн., що підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами.

Отже, заборгованість ТОВ «ФФ «Аптека –95» перед ВАТ «Фітофарм»за договором №20 від 03.01.2007р. складає 570 259,62 грн.

ВАТ «Фітофарм», у додаткових поясненнях, наданих під час розгляду справи апеляційним господарським судом, зазначив, що ТОВ «ФФ «Аптека –95», станом на дату укладення договору поставки товару №20 від 03.01.2007р., мало заборгованість перед ВАТ «Фітофарм»у сумі 642 339,89 грн., яка виникла у ТОВ «ФФ «Аптека -95»за договором поставки товару №26 від 03.01.2006р. Після укладення договору поставки товару №20 від 03.01.2007р., відповідачем у 2007 році по договору поставки товару №26 від 03.01.2006р. була здійснена оплата на суму 339867,75 грн., в зв’язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки товару №26 від 03.01.2006р. склала 302 472,39грн. Позивач зазначає, що протягом квітня –травня 2007 року відповідач здійснював платежі з помилковим зазначенням призначення платежу у платіжних дорученнях №2675 від 12.04.2007р., №2797 від 18.04.2007р., №2852 від 20.04.2007р., №2851від 20.04.2007р., №3065 від 03.05.2007р., №3110 від 07.05.2007р., переплату по яких у сумі 300595,27 грн. позивач зарахував у рахунок погашення попередньої заборгованості відповідача за договором поставки товару №26 від 03.01.2006р.

З матеріалів справи вбачається, що згідно видаткової накладної №497 від 26.02.2007р. по договору поставки товару №20 від 03.01.2007р. позивач поставив відповідачу фармацевтичний товар на суму 38 723,45грн. Платіжними дорученнями №2675 від 12.04.2007р. на суму 20 000,00 грн., №2797 від 18.04.2007р. на суму 95 227,00грн., №2852 від 20.04.2007р. на суму 400,00 грн., №2851від 20.04.2007р. на суму 42000,00грн. та №3065 від 03.05.2007р. на суму 71205,00 грн., за поставлений товар по накладній №497 від 26.02.2007р. відповідач сплатив на користь позивача 263361,56 грн.

Колегія суддів зазначає, що позивач неправомірно, без згоди на те відповідача, перерахував переплату, здійснену відповідачем по накладній №497 від 26.02.2007р. в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем за договором поставки товару №26 від 03.01.2006р., оскільки призначенням платежу в платіжних дорученнях №2675 від 12.04.2007р., №2797 від 18.04.2007р., №2852 від 20.04.2007р., №2851від 20.04.2007р., №3065 від 03.05.2007р. було вказано, що оплата проводиться за ліки згідно накладної 497 від 26.02.2007р., яка була виписана за договором поставки товару №20 від 03.01.2007р., тому і переплату за накладною, виписаною по договору поставки товару №20 від 03.01.2007р. позивач повинен був перерахувати в рахунок погашення заборгованості саме за договором поставки товару №20 від 03.01.2007р., а не за договором №26 від 03.01.2006р.

Також, платіжним дорученням №3110 від 07.05.2007р. на суму 282 800,00 грн. відповідач здійснив оплату поставленого позивачем товару, вказавши у платіжному дорученні призначення платежу –оплату за ліки згідно накладної від 02.03.2007р. Враховуючи, що накладної від 02.03.2007р. по договору №20 від 03.01.2007р. не існує, позивач, зі сплачених відповідачем 282 800,00 грн., 75957,16 грн. перерахував в погашення залишку заборгованості відповідача по договору №26 від 03.01.2006р.

Однак, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що незважаючи на те, що видаткової накладної за 02.03.2007р. по договору №20 від 03.01.2007р. не існує, позивач неправомірно, без згоди на те відповідача, перерахував 75957,16 грн. в рахунок погашення заборгованості відповідача по договору №26 від 03.01.2006р., оскільки у платіжному дорученні №3110 від 07.05.2007р. призначенням платежу відповідач вказав оплату за ліки згідно накладної від 02.03.2007р., тобто за товар, поставлений у 2007 році, а у 2007 році позивач поставляв відповідачу товар за договором №20 від 03.01.2007р., а тому позивач повинен був перерахувати 282 800,00 грн., сплачених відповідачем на користь позивача платіжним дорученням №3110 від 07.05.2007р., в рахунок погашення заборгованості за договором поставки товару №20 від 03.01.2007р., а не за договором №26 від 03.01.2006р.

Таким чином, сума основної заборгованості ТОВ «ФФ «Аптека –95» перед ВАТ «Фітофарм»за договором №20 від 03.01.2007р. складає 570 259,62 грн., а не 919365,96грн., як було заявлено позивачем у позовній заяві та встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов’язання за договором поставки товару №20 від 03.01.2007р. виконав належним чином, натомість відповідач, в порушення умов договору №20 від 03.01.2007р., свої зобов’язання щодо вчасної та належної оплати поставленого товару –не виконав.

07.05.2008р. в порядку досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію з проханням погасити заборгованість за отриманий товар по договору №20 від 03.01.2007р.

При цьому боржник, відповідно до ч.2 статті 530 Цивільного кодексу України, повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів, відповідач відповіді на претензію позивача не надав, заборгованість за договором поставки товару №20 від 03.01.2007р. не погасив.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 570259,62 грн. є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 8.2 договору поставки № 20 від 03.01.2007р., за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань була встановлена відповідальність у вигляді пені від недоплаченої суми після закінчення днів, але не більш подвійної облікової ставки НБУ.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов’язок по оплаті товару в термін, встановлений договором, то позовні вимоги в частині стягнення пені відповідають вимогам договору, діючому законодавству України та підлягають задоволенню. Однак, враховуючи, що сума основної заборгованості відповідача перед позивачем за договором №20 від 03.01.2007р. складає 570259,62 грн., а не 919365,69 грн., то сума пені, яка підлягає стягненню, складає не 85624,33 грн., а 53087,08 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що заборгованість відповідача складає 570259,62 грн., то позовні вимоги в частині стягнення інфляційних та 3% річних є законним та обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 81 971,03 грн. інфляційних та 10190,39 грн. 3% річних.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що з резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2008р. вбачається, що з відповідача на користь позивача було стягнуто 3% річних у розмірі 234271,79 грн., тоді як у позовні заяві позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 3% річних у розмірі 16436,12 грн., тобто суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не в повному обсязі з’ясовані обставини справи, через що рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2008р. по справі №47/199-08 підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга ТОВ «Фармацевтична фірма «Аптека –95» – частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, п. 2 ст. 103, п.1 с. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, одноголосно, -

постановила:

Апеляційну скаргу ТОВ «Фармацевтична фірма «Аптека –95»задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2008р. по справі № 47/199-08 скасувати в частині стягнення 349096,07 грн. основного боргу, 32537,25 грн. пені, 50240,31 грн. інфляційних та 3% річних у розмірі 224081,40 грн., та прийняти нове рішення, яким в цій частині в позові відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2008р. по справі №47/199-08 залишити без змін.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Фітофарм" (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Сібірцева, 2, р/р 5870 у філії АКБ "Національний кредит" м. Артемівськ, МФО 335708, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична фірма "Аптека-95" (61050, м. Харків, вул. Юріївська, 17, р/р 7502 в АКІБ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005, ) 3576,28 грн. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Судді Бабакова Л.М.

Кравець Т.В.