ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

17.11.08                                                                                           Справа № 17/50

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.М. Гнатюк

- Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Рівненської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»

на рішення господарського суду Рівненської області від 04.06.2008 року.

у справі № 17/50

за позовом: ВАТ «Острозький хлібозавод»

до: ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Рівненської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Бега Т.Я.

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Філюк В.М.

про: визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З участю представників :

від позивача –Костич О.І. –представник (довіреність №б/н від 12.09.2008р.)

від відповідача –не з’явився.

від третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача –не з’явився.

від третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача –не з’явився.

Встановив :

Рішенням господарського суду Рівненської області від 04.06.2008р., суддя Петухов М.Г., позов було задоволено. Виконавчі написи вчинені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В. М. №1454 від 28.02.2008р. та №1455 від 28.02.2008р. визнано такими, що не підлягають виконанню. Стягнуто з ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Рівненської обласної дирекції ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" на користь ВАТ "Острозький хлібозавод" - 85 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

З даним рішенням не погодився відповідач - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Рівненської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»і оскаржив його в апеляційному порядку з тих підстав, що господарським судом порушено норми процесуального права, зокрема вимоги ст..43 ГПК України стосовно повноти та об’єктивності дослідження доказів по справі.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 04.06.2008р. у справі №17/50 без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на основі кредитного договору 014/53-05/333316 від 01.11.2005р., відповідач надав громадянину Бега Т. Я. кредит в розмірі 20 000 доларів США на 84 місяці з 01.11.2005р. по 31.10.2012р. під 15 % річних (а.с.13,14,69 ). Факт надання кредиту підтверджується сторонами.

В забезпечення виконання зобов’язань по поверненню кредиту Бегою Т.Я., між позивачем та відповідачем були укладені : договір застави іпотеки № 014/53-05/333316-і від 03.11.2005р. згідно якого в іпотеку передане нерухоме майно - адміністративний будинок з автоваговою та приміщення площею 226 м.кв. розташовані за адресою : Рівненська область, м.Острог, вул. Мануїльського, 35; договір застави майна № 014/53-05/333316-т від 03.11.2005р. згідно якого в заставу передано товари в обороті - борошно житнє в кількості 32985 кг., борошно вищого гатунку в кількості 18500 кг., борошно 1 гатунку в кількості 10500 кг. (а.с.15-20).

Згідно пунктів 1.2,1.3, 5.1 кредитного договору 014/53-05/333316 від 01.11.2005р., кредит надано строком на 84 місяці з 01.11.2005р. по 31.10.2012р. з щомісячною сплатою кредиту та відсотків до 15 числа кожного місяця згідно графіку (додаток № 1 до договору)

Відповідно до п.2.1.2 договору застави іпотеки № 014/53-05/333316-і від 03.11.2005р., на підставах, передбачених законодавством України на предмет іпотеки може бути звернене стягнення.

Пунктом 5.1 договору застави іпотеки № 014/53-05/333316-і від 03.11.2005р. передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж десятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Схожі умови передбачені договором застави майна №014/53-05/333316-т від 03.11.2005р.

Пунктом 3.2.3 договору застави майна №014/53-05/333316-т від 03.11.2005р. передбачено, що у разі порушення заставодавцем умов цього договору або позичальником кредитного договору, заставодержатель має право достроково стягнути суму заборгованості. У цьому випадку він має повідомити Заставодавця у десятиденний строк у письмовій формі. Якщо заставодавець не виконає вимогу про повернення боргу, заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Нормою ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Позичальника Бега Т.Я. свої зобов’язання по сплаті основного боргу по кредиту та процентів згідно умов кредитного договору не виконував, що вбачається з графіку погашення (додаток № 1 до кредитного договору) та розрахунку погашення кредиту та процентів наявних в матеріалах справи (а.с.73,74), в зв'язку з чим відповідачем було вручено нарочно Безі Т.Я. попередження від 07.08.2007р. про вчинення виконавчих написів по договору застави іпотеки № 014/53-05/333316-і від 03.11.2005р. та договору застави майна № 014/53-05/333316-т від 03.11.2005р. про звернення стягнення на предмет іпотеки і застави.

28 лютого 2008р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. вчинено виконавчі написи № 1454 та № 1455 про задоволення вимог ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" за рахунок предмету іпотеки та заставленого майна, що вбачається з повідомлень нотаріуса та постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2008р. та підтверджено учасниками процесу в засіданні (а.с.21-24).

При цьому, як встановлено судами обох інстанцій, апелянт-відповідач в порушення норм ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та умов договору застави іпотеки № 014/53-05/333316-і від 03.11.2005р. і договору застави майна № 014/53-05/333316-т від 03.11.2005р., письмового повідомлення про звернення стягнення на заставлене майно позивачу не направив, будь-яких доказів направлення такого повідомлення суду не надав.

Відповідно до ч.5 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004р., вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотекодержателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотекодержателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доказів направлення та одержання такого повідомлення позивачем, приватний нотаріус Філюк В.М . суду не представив.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вчинивши виконавчі написи № 1454 та № 1455 від 28.02.2008р. нотаріус порушив норми ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004р., а тому дані виконавчі написи слід визнати такими, що не підлягають виконанню.

Доводи відповідача про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки можливе без попередження іпотекодержателя на основі ч. 3 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" правомірно відхилені місцевим господарським судом, оскільки апелянт-відповідач не надав суду доказів можливості знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки, як умов за яких таке повідомлення може не надсилатися.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 04.06.2008р. ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального і процесуального закону, в тому числі вимогам ст.. 43 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Рішення господарського суду Рівненської області від 04.06.2008 року у справі №17/50 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в господарський суд Рівненської області.

Головуючий-суддя                                                   О.Л. Мирутенко

Судді:                                                                                            Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук