ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.03.08 р.                     Справа № 21/42

Позивач: Державне підприємство “Свердловвантажтранс” м. Свердловськ

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

про стягнення 137 235,60грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Сидельникова І.В. - зав. юр. сект. за довіреністю № 018/10 від 04.01.08р.,

Васильченко В.В. - в. о. дир. за довіреністю № 018/215 від 14.03.08р.

відповідача: Лапко Л.Г. - юр. за довіреністю № Н-01/3992 від 18.10.07р.

Сідельников О.В. - нач. ком. від. за довіреністю № 512/33 від 25.03.08р.

Ходякова В.І. - нач. ст. Красна Могила за довіреністю № 512/34 від 25.03.08р.

Державним підприємством “Свердловвантажтранс” подано позов про стягнення з Державного підприємства “Донецька залізниця” 137 235,60грн. коштів, списаних з його особового рахунку як плату за користування вагоном № 67346171 за період з 10.11.2006р. по 07.10.2007р.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відомості плати ним підписані з застереженням і згоди на списання спірної суми зі свого особового рахунку він залізниці не давав. Також позивач наполягає на тому, що з 11.11.06р. спірним вагоном він не користувався і користуватись не міг, оскільки постановою в.о. начальника відділення слідчого відділу УСБ України у Луганській області від 29.11.2006р. цей вагон разом з вантажем був визнаний речовим доказом у кримінальній справі № 1165 і спочатку знаходився на зберіганні на залізничній станції “Красна Могила” Донецької залізниці, а на початку січня 2007 року постановою про зміну місця зберігання речових доказів від 10.01.07р. був переданий на відповідальне зберігання ВП УМТП ДП “Свердловантрацит”.

Відповідач позов не визнав з посиланням на те, що кошти списані з особового рахунку позивача за його згодою.

Розгляд справи закінчено 26.03.2008р.

Для підготовки та оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалась перерва до 11-50 год. 31.03.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

У жовтні 2007р. ДП “Донецька залізниця” пред’явлені ДП “Свердловвантажтранс” відомості плати за користування вагонами №№ 0710652, 0710653, які представником позивача підписані з зауваженнями такого змісту: “Вагон № 67346171 здається після знаходження на зберіганні в ДП “Свердловвантажтранс” як речовий доказ по кримінальній справі № 1165 без пред’явлення плати за користування вагонами”. Згідно зазначених відомостей залізницею нарахована плата за користування вагоном № 67346171 за час з 2-00год. 10.11.06р. до 17-00год. 07.10.07р. у сумі 114 363,00грн.

За цими відомостями ДП “Свердловвантажтранс” не прийнята до сплати сума 114 363,00грн., яка разом з ПДВ складає 137 235,60грн., з посиланням на те, що вагон № 67346171 майже весь час, за який нарахована плата, за виключенням 10 листопада 2006 року і ранку 11листопада 2006 року, знаходився на відповідальному зберіганні як речовий доказ по кримінальній справі № 1165 спочатку на залізничній станції “Красна Могила” Донецької залізниці згідно постанови в.о. начальника відділення слідчого відділу УСБ України у Луганській області від 29.11.2006р., а потім постановою про зміну місця зберігання речових доказів від 10.01.07р. був переданий на відповідальне зберігання ВП УМТП ДП “Свердловантрацит”.

Незважаючи на застереження позивача Донецька залізниця з його особового рахунку як власника залізничної під’їзної колії по ТехПД-1 переліками № 598 від 11.10.07р. по відомості № 0710652 і № 574 від 12.10.07р. по відомості № 0710653 списала суму плати відповідно:

- 50 000,00грн. та ПДВ 10 000,00грн. (всього 60 000,00 грн.);

- 64 363,00грн. та ПДВ 12 872,60грн. (всього 77 235,60грн.).

Списана сума складає суму позову.

ДП “Свердловвантажтранс” створене на підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України від 25 вересня 2006 року № 478 “Про реорганізацію вантажно-транспортної системи вугільної галузі і зареєстроване виконкомом Свердловської міської ради Луганської області 29.12.2006р., що підтверджено Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО № 628431 та є правонаступником прав та обов’язків Державного підприємства “Свердловантрацит”, пов’язаних з діяльністю його відокремленого підрозділу “Вантажно-транспортне управління”, створеного шляхом реорганізації ДП ДВАТ “Свердловвантажтранс” ВАТ ДХК “Свердловантрацит” згідно з розподільчим балансом (п.3.3 Статуту ДП “Свердловвантажтранс”).

Спірний вагон 10 листопада 2006 року о 2-00год. залізницею був переданий не позивачеві по справі, якого на той час не існувало, а відокремленому підрозділу “Вантажно-транспортне управління” ДП “Свердловантрацит”, яке на той час було структурним підрозділом ДП “Свердловантрацит”, тобто вагон фактично було подано ДП “Свердловантрацит” під завантаження вугілля. В цей же день робітниками ДП “Свердловантрацит” вагон № 67346171 був визнаний як непридатний у технічному відношенні для завантаження вугілля і мав бути повернутий залізниці, але у злочинних намірах був переданий під завантаження вугілля Малому приватному підприємству “Металлгруп” (контрагент ДП “Свердловантрацит”).

Після завантаження у вагон № 67346171 вугілля, викраденого групою осіб на ГЗФ “Краснопартизанська” (відокремлений підрозділ ДП “Свердловантрацит”), спірний вагон був виставлений на під’їзні колії, які знаходяться на станції Комсомольська відокремленого підрозділу “Вантажно-транспортне управління” ДП “Свердловантрацит”, для його передачі залізниці у складі групи разом з 9 іншими вагонами, про що чергова відповідача була повідомлена телефонограмою о 8-16год. 11.11.06р.

Відповідно до договору № 5/72, укладеного 15.03.2004р. між Донецькою залізницею і ДП “Свердловантрацит” у особі директора відокремленого підрозділу “Вантажно-транспортне управління” ДП “Свердловантрацит”, повернення вагонів з під’їзної колії здійснюється за повідомленням, переданим черговим по станції Комсомольська черговому по станції Красна Могила, не пізніше ніж за 30 хвилин до готовності вагонів до передачі по телефону з записом у книзі повідомлень (п.7 договору). Книга повідомлень залізницею суду надана не була.

Пунктом 8 цього ж договору передбачено, що вагони, які повертаються, доставляються локомотивом власника під’їзної колії на одну із колій станції Комсомольська, де здійснюється їх передача залізниці. Подальше просування вагонів здійснюється локомотивом залізниці.

Відповідно до підпункту 2 п.13 договору № 5/72 передача вагонів у користування власнику під’їзної колії і виключення їх з користування здійснюється по пам’яткам про користування вагонами.

Вагон № 67346171 з вантажем (викраденим вугіллям) локомотивом залізниці був доставлений 11.11.06р. на станцію Красна Могила, але відповідна пам’ятка про користування вагонами складена не була. При цьому сторони пояснити достеменно, за яких обставин спірний вагон з вантажем попав на станцію Красна Могила і чому не була складена пам’ятка про користування вагонами не змогли.

У період з 11 по 29 листопада 2006 року вагон знаходився на станції Красна Могила відповідача. Постановою в.о. начальника відділення слідчого відділу УСБ України у Луганській області від 29.11.2006р. цей вагон разом з вантажем був визнаний речовим доказом у кримінальній справі № 1165 і його як речовий доказ залишено на зберіганні на залізничній станції “Красна Могила” Донецької залізниці. Згідно постанови про зміну місця зберігання речових доказів від 10.01.07р. вагон був переданий на відповідальне зберігання ВП УМТП ДП “Свердловантрацит”, про що складено акт приймання-передачі від 10.01.07р.

Вироком від 3.07.07р. Свердловський міський суд Луганської області постановив залізничний вагон № 67346171 разом з вугіллям, які знаходились на відповідальному зберіганні у ВП УМТП ДП “Свердловантрацит”, повернути ДП “Свердловантрацит”.

7.10.07р. порожній вагон № 67346171 позивачем як власником залізничної під’їзної колії був повернений Донецькій залізниці, про що працівниками станції “Красна Могила” була складена пам’ятка про користування вагонами, підписана позивачем з зауваженнями такого ж самого змісту, що зазначені у вищевказаних відомостях.

За таких обставин, а також зважаючи на те, що:

У відповідності з ст.62 Статуту залізниць України належні плата, збори та штрафи повинні вноситись залізниці, а не стягуватись нею у безспірному порядку.

Відповідно до п.4 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99р. № 113, відомості плати за користування вагонами (контейнерами) складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, за маневрову роботу та за подавання й забирання вагонів. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися начальником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про користування вагонами, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій. Пам'ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника. Про закінчення вантажних операцій і готовність вагонів до забирання локомотивом залізниці вантажовласник повинен повідомити станцію. Спосіб повідомлення встановлюється в договорі про експлуатацію під'їзної колії (договором про подавання та забирання вагонів). У повідомленні робиться відмітка про час його передачі та прийняття, вказуються прізвища працівників вантажовласника і станції, які його передали та прийняли. У всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за дві години до їх подавання. Для запису повідомлень на станції ведеться "Книга повідомлень".

Згідно п.5 Правил користування вагонами і контейнерами плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника.

Пунктом 2.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів передбачено, що усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів i додаткові послуги платники регулюють безпосередньо з станціями, які нараховували платежі, i ТехПД, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

Господарський суд вважає, що згоди на списання суми позову позивач залізниці не давав; спірні питання в претензійно-позовному порядку між сторонами не вирішені; Донецька залізниця якщо і мала право нараховувати плату за користування вагоном № 67346171, то тільки до того моменту, коли вона своїм локомотив забрала цей вагон зі станції Комсомольська і доставила на станцію Красна Могила, незважаючи на не складення нею пам’ятки про користування вагонами.

З огляду на викладене залізниця не мала права списувати з особового рахунку позивача суму 137 235,60грн., а позов ДП “Свердловвантажтранс” про стягнення з Донецької залізниці списаних коштів у цій сумі є обґрунтованим за формальними ознаками (без визначення правомірності нарахування плати за користування вагонами і т.п.).

Судові витрати покладаються на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, на підставі ст.62 Статуту залізниць України, Правил розрахунків за перевезення вантажів, Правил користування вагонами і контейнерами i керуючись ст.ст.49, 82 – 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, п/р № 249 у Донецькій філії “Укрексімбанку”, МФО 334817, п/р 19 у Донецькій філії АБ “Експрес-банк”, МФО 335838, код ЄДПОУ 01074957) на користь Державного підприємства “Свердловвантажтранс” (м. Свердловськ Луганської області, вул. Миру, 3, п/р 1211 у філії АК “Промінвестбанк” м. Свердловська, МФО 304472, ) 137 235,60грн. списаних коштів, 1 372,36грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті послуг iнформацiйно-технiчного забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18