КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2008                                                                                           № 4/290

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:           Борисенко І.В.

Євсікова О.О.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Сатер"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.09.2008

у справі № 4/290 (Борисенко І.І.)

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Сатер"

до                                                   Автокооператив "Обгарбуд"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  усунення перешкод у користуванні проїздом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні проїздом до гаражів Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" і не перешкоджати руху автотранспорту по вул. Ризькій в м. Києві.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав Акти встановлення факту перекриття проїжджої частини внутрішньої дороги до автогаражів Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" та ДП "Укррибпроект" за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 73-А від 05.12.2007р., від 14.03. 2008р., 08.04.2008р. та Лист від 08.04.2008 року № 03-23/17271 Головного управління земельних ресурсів.

Представник позивача 24.07.2008 надав місцевому суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких уточнив прохальну частину позову та виклав в наступній редакції: "Зобов'язати Автокооператив "Обгарбуд'" усунути перешкоди у користуванні проїздом по вул. Ризькій в м. Києві шляхом звільнення земельної ділянки по вул. Ризькій в м. Києві (кадастровий номер 91:009:012) від майна Автокооперативу "Обгарбуд".

Відповідач проти позову заперечив в повному обсязі. Свої заперечення відповідач виклав у письмовому відзиві на позовну заяву.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2008 у справі № 4/290 (далі – Рішення суду) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з Рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив Рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з’ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Скаржник стверджує, що Господарський суд міста Києва не взяв до уваги лист № 03-23/17271 від 08.09.2008 Головного управління земельних ресурсів, в якому зазначається, що за даними автоматизованої системи ПК „Кадастр" земельна ділянка по вул. Ризькій (кадастровий номер 91:009:012) на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування зареєстрована як землі не надані у власність чи користування (проїзд) та матеріали технічного звіту № Ір004158 від 23.12.2005 та витягу з Державного земельного кадастру від 09.02.2006 (вул. Ризька, 73-А), в'їзд до гаражів ВАТ „Акціонерна компанія „Сатер" та ДП „Укррибпроект" з вулиці Ризької передбачено по дорозі на землях, які знаходяться у комунальній власності і не надані власність чи користування нікому. Також Господарський суд міста Києва посилається на ст.ст. 124, 126 Земельного кодексу України (відповідно до яких право власності чи користування земельною ділянкою виникає на підставі рішення органів виконавчої влади і самоврядування або угоди укладеної уповноваженим орендодавцем), але відповідно до листа Головного управління земельних ресурсів від 26.08.2008 № 03-23/35136, який, на думку позивача, є новим доказом того, що дана земельна ділянка по вул. Ризькій в межі території проекту землеустрою (А-1447) щодо відведення земельної ділянки автокооперативу „Обгарбуд" для експлуатації та обслуговування гаражів по вул. Ризька, 73-А не входить та документів, що посвідчують право користування вказаною земельною ділянкою у відповідності до статей 125, 126 Земельного кодексу України у Головному управлінні земельних ресурсів не зареєстровані та листа від Головного управління земельних ресурсів № 08-55/28833 від 23.07.2008, в якому встановлено, що земельна ділянка (код ділянки 91:009:012), яка межує з земельною ділянкою авто кооперативу „Обгарбуд" згідно з базою даних автоматизованої системи ПК „Кадастр" зареєстрована як землі не надані у власність чи користування (проїзд) площею 3102,69 кв.м. Обстеженням, проведеним спеціалістами Головного управління з виїздом на місце факти перекриття проїзду авто кооперативом підтвердились. Питання правомірності використання зазначеної земельної ділянки (проїзду) по вул. Ризькій в Шевченківському районі м. Києва знаходяться на контролі в Головному управлінні земельних ресурсів.

Також скаржник зазначає, що місцевий суд не прийняв як доказ акт від 08.04.2008, в якому взяли участь члени комісії у складі відділу контролю та благоустрою Шевченківського району міста Києва, КП „Благоустрій", ЖЕК, КП „Керуюча дирекція", ДАІ Шевченківського району та інші, які підтвердили факт перекриття проїжджої частини, а автокооператив відмовився підписувати даний акт.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2008 прийнято до розгляду апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Акціонерна компанія „Сатер” і порушено апеляційне провадження у справі № 4/290, розгляд апеляційної скарги призначено на 11.11.2008.

Представник позивача у судовому засіданні 11.11.2008 підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд її задовольнити та скасувати Рішення суду, прийнявши нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні 11.11.2008 заперечували проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та позовну заяву, просили суд відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване Рішення суду як таке, що прийняте з повним та всебічним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

У позовній заяві позивач посилається на матеріали технічного звіту № ІрОО4158 від 23.12.2005 та витяг з Державного земельного кадастру від 09.02.2006, з яких вбачається, що в'їзд до гаражів позивача та ДП "Укррибпроект" з вулиці Ризької передбачено дорогою на землях, які знаходяться у комунальній власності і нікому не надані у власність чи користування; на кадастровому плані чітко нанесені межі ділянки відповідача (код ділянки 91.009.005), а проїзд для позивача та ДП "Укррибпроект'* зафіксований в Державному реєстрі по вул. Ризькій (91.009.012), і що саме цей проїзд перекриває відповідач, чим перешкоджає рух автотранспорту по вул. Ризькій.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частина 2 цієї ж статті передбачає, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частина 3 цієї ж статті визначає, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ст. ст. 124 - 126 Земельного кодексу України право власності чи користування земельною ділянкою виникає на підставі рішення органів виконавчої влади і самоврядування або угоди укладеної уповноваженим орендодавцем.

Позивач не довів суду та не підтвердив документально, що він є користувачем або власником спірної земельної ділянки по вул. Ризькій в м. Києві.

Згідно зі статтею 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

У відповідності до частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 142 Конституції України право на землю комунальної власності належить територіальним громадам.

Таким чином органи місцевого самоврядування є суб'єктами земельних відносин, здійснюючи регулювання земельних відносин, а також контроль за додержанням земельного законодавства. У таких земельних відносинах вони здійснюють установлені для них функції і повноваження.

У разі, якщо особа, що самовільно зайняла земельну ділянку, не виконує рішення міської ради щодо її звільнення, то питання про повернення такої ділянки відповідно до ст. 212 (п.3) ЗК України вирішується судом.

Зазначена земельна ділянка не належить позивачу ні на праві власності, ні на праві користування, що підтверджується наступним.

Відповідно до Листа Головного управління земельних ресурсів № 03-23/17271 від 08.05.2008 стосовно звернення позивача щодо інформації про земельну ділянку по вул. Ризькій надано відповідь, про те, що документи, які посвідчують право користування вказаною земельною ділянкою у відповідності до статей 125, 126 Земельного кодексу України на теперішній час у Головному управлінні не зареєстровані.

Також згідно з Листом Головного управління земельних ресурсів № 03-23/17271 від 08.05.2008 за даними автоматизованої системи ПК "Кадастр" земельна ділянка по вул. Ризькій (кадастровий номер 91:009:012) на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування зареєстрована як землі не надані у власність чи користування (проїзд).

У довідці 59/вх 11263 від 04.09.2008 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві зазначено, що протягом 2006-2007 років та поточного періоду 2008 року інформація щодо звернень або повідомлень по спецлінії "02" з приводу створення перешкод руху автотранспорту по вул. Ризькій в журналах реєстрації заяв про злочини та обліку інформації Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві відсутня.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем в якості доказів перекриття проїзду з 01.10.2007 до гаражів ВАТ „АК „Сатер” і ДП „Укррибпроект” та перешкоджання руху автотранспорту по вул. Ризькій надано лише односторонні акти встановлення факту перекриття проїзної частини внутрішньої дороги до автогаражів ВАТ „АК „Сатер" за адресою: вул. Ризька, 73-А від 05.12.2007, від 14,03.2008 та два різних тексти актів від 08.04.2008 про встановлення факту перекриття проїжджої частини внутрішньої дороги до автогаражів Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" та ДП „Укррибпроект" за адресою: вул. Ризька, 73-А.

Надані позивачем односторонні акти від 05.12.2007 та від 14.03.2008 про встановлення факту перекриття проїжджої частини внутрішньої дороги до автогаражів Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" не приймаються колегією суддів як належні докази в розумінні ст.ст. 32 - 36 ГПК України, оскільки акти складені в односторонньому порядку та у них не зазначено, що на дорозі розміщені транспортні засоби, які перешкоджають проїзд належать саме Автокооперативу "Обгарбуд".

Надані суду два різних тексти актів від 08.04.2008 про встановлення факту перекриття проїжджої частини внутрішньої дороги до автогаражів Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" та ДП „Укррибпроект" за адресою: вул. Ризька, 73-А також не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 32-36 ГПК України, оскільки у першому тексті акта, який був доданий до матеріалів справи при подачі позову за словами: „Металеві ворота внутрішньої дороги замкнені на замок, а на проїжджій частині дороги з асфальтовим покриттям встановлено вольєр для собак та припарковано 5(п'ять) автомобілів, під стінами накопичено ВГВ" не значиться ким це накопичено і перешкоджає проїзд, а у другому тексту акта від тієї ж дати (08.04.2008), наданому в судовому засіданні в процесі розгляду справи в першій інстанції, текст доповнено словами: „Все це накопичено авто кооперативом „Обгарбуд" з метою перешкоджання проїзду".

Такі обставини вказують на те, що речення: „Все це накопичено автокооперативом „Обгарбуд" з метою перешкоджання проїзду" могло бути дописано після підписання акта від 08.04.2008 членами комісії.

Враховуючи усе вище викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про зобов'язання Автокооперативу "Обгарбуд'" усунути перешкоди у користуванні проїздом по вул. Ризькій в м. Києві шляхом звільнення земельної ділянки по вул. Ризькій в м. Києві (кадастровий номер 91:009:012) від майна Автокооперативу "Обгарбуд обґрунтовано визнано судом першої інстанції такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підставно покладено на позивача.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва у справі № 4/290 від 16.09.2008 прийнято з повним та всебічним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим апеляційна скарга позивача, з викладених у ній підстав, задоволенню не підлягає.

Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати, понесені позивачем при поданні апеляційної скарги зі сплати державного мита не відшкодовуються та покладаються на позивача (апелянта).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 1, 28, 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Акціонерна компанія „Сатер” залишити без задоволення, а Рішення Господарського суду міста Києва у справі № 4/290 від 16.09.2008 – без змін.

2. Матеріали справи № 4/290 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя                                                                      Шипко В.В.

Судді                                                                                          Борисенко І.В.

Євсіков О.О.