ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.11.08

Справа № 9/671-08.

За позовом: Приватного виробничого підприємства “Центр-Сервіс”, м. Суми

до відповідача:          Приватного підприємства “Нова-Маркет”, м. Суми

про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності

Суддя Лущик М.С.

Представники:

Від позивача: не з‘явився.

Від відповідача: не з‘явився.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Сидорук А.І.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежилого приміщення №1206/1-08 від 12 червня 2008 року, укладений між Приватним підприємством “Нова-Маркет” та Приватним виробничим підприємством “Центр-Сервіс”, а також визнати за ним право власності на незавершене будівництвом нежиле приміщення (концептуальний автомобільний центр) 8 % готовності, яке розташоване в м. Суми по вул. Білопільський шлях, 16, згідно технічного паспорту БТІ відповідає літ. М.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, письмового відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами..

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив:

12 червня 2008 року між Приватним підприємством “Нова-Маркет” та Приватним виробничим підприємством “Центр-Сервіс” був укладений договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежилого приміщення №1206/1-08 від 12 червня 2008 року, відповідно до умов якого відповідач зобов’язувався передати у власність позивачу належне йому нерухоме майно, а саме: незавершене будівництвом нежиле приміщення (концептуальний автомобільний центр) 8% готовності, яке розташоване в м. Суми по вул. Білопільський шлях, 16, згідно технічного паспорту БТІ відповідає літ. М., а позивач, в свою чергу, взяв на себе зобов‘язання прийняти вказане приміщення та сплатити за нього обумовлену ціну.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що вартість вказаного нерухомого майна становить 120 000 грн. 00 коп.

Згідно п. 2.2. Договору розрахунок за куплене нежиле приміщення здійснюється шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок відповідача в строк до 25 жовтня 2008 року.

Зі змісту п. 2.2. Договору вбачається, що передача незавершеного будівництвом нежилого приміщення позивачу здійснюється відповідачем за актом приймання-передачі в п‘ятиденний термін з моменту підписання сторонами вказаного договору купівлі-продажу.

В матеріалах справи міститься копія платіжного доручення №406 від 17.10.2008 р. на суму 120 000грн. 00 коп., що свідчить про те, що позивач сплатив відповідачу вартість нерухомого майна на виконання п.п. 2.1.-2.2 договору.

Крім того, нерухоме майно було передано позивачу згідно підписаного сторонами належним чином акту приймання-передачі від 12.06.2008 р., який знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частиною 1 статті 328 право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини 2 вказаної статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, Позивач набув права власності на зазначене вище нежитлове приміщення правомірно на підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежилого приміщення №1206/1-08 від 12 червня 2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем.

Позивачем також був замовлений технічний паспорт на отримане у власність нежиле приміщення, проте представники КП «Сумське МБТІ» відмовили позивачу у здійсненні реєстрації прав на вказане вище нерухоме майно, оскільки договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежилого приміщення №1206/1-08 від 12 червня 2008 року. не посвідчений нотаріально.

З метою реалізації права власності на придбане майно позивач звернувся до відповідача з пропозицією нотаріально посвідчити укладений договір, що підтверджується відповідним листом від 17.10.2008 р. №577-2008, але відповідач від нотаріального оформлення укладеного між ним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежилого приміщення №1206/1-08 від 12 червня 2008 року відмовився, про що свідчить лист № 327-2008 від 20.10.2008 р., і ухиляється до цього часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За таких обставин, вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, у зв’язку з чим договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежилого приміщення №1206/1-08 від 12 червня 2008 року, укладений між Приватним підприємством “Нова-Маркет” та Приватним виробничим підприємством “Центр-Сервіс”, суд визнає дійсними.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на незавершене будівництвом нежиле приміщення (концептуальний автомобільний центр) 8 % готовності, яке розташоване в м. Суми по вул. Білопільський шлях, 16, згідно технічного паспорту БТІ відповідає літ. М., є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежилого приміщення №1206/1-08 від 12 червня 2008 року,, укладений між Приватним підприємством “Нова-Маркет” та Приватним виробничим підприємством “Центр-Сервіс”.

3. Визнати за Приватним виробничим підприємством “Центр-Сервіс” (40030, м. Суми, вул. Кірова, 162, код 23818482) право власності на незавершене будівництвом нежиле приміщення (концептуальний автомобільний центр) 8 % готовності, яке розташоване в м. Суми по вул. Білопільський шлях, 16, згідно технічного паспорту БТІ відповідає літ. М

Суддя                                                                       М.С. ЛУЩИК