ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової
І.Ю.-головуючого

Заріцької
А.О.,

Хандуріна
М.І.

розглянувши
касаційну скаргу

ДПІ у
Рівненському районі

на
ухвалу  та на постанову

господарського
суду Рівненської області від 20.12.2007 Львівського апеляційного
господарського суду від 17.03.2008

у
справі  господарського суду

№  9/83 Рівненської області

за
заявою

трудового
колективу ВАТ “Рівненський завод тракторних агрегатів ”

до

ВАТ
“Рівненський завод тракторних агрегатів ”

про

банкрутство

розпорядник
мана

ОСОБА_1

за участю представників
сторін:

від
ДПІ у Рівненському районі  - Хазов Ю.М.

від
ДПІ у м. Рівне -Бухта Н.А.

від
ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" -В.О.  Кулешов
, Л.Е. Денисюк

розпорядник
майна ОСОБА_1

В С
Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Рівненської
області від 20 грудня 2007 у справі № 9/83 ( суддя  Бригінець Л.М.) п. 1 задоволені частково
подані клопотання, п.2 -  звільнено
частково з податкової застави  будівлі і
споруди боржника -незавершене будівництво  механоскладський корпус № 6  ( 1984) та незавершене будівництво  по вул. Павлюченка  ( сваї 1984), п. 3 -  скасовано частково заходи забезпечення вимог
кредиторів , вжитих ухвалою  суду від
12.12.2003,  п. 4 - господарський суд
надав дозвіл  на реалізацію ( продаж
майна) боржника : незавершене будівництво
механоскладський корпус № 6 (1984), -незавершене    будівництво по вул. Павлюченка ( сваї 1984)  п. 5 - зобов'язав отримані кошти від продажу
зазначених об"єктів спрямувати на виплату заборгованості по заробітній
платі, заборгованості до Державного бюджету та Пенсійного фонду

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 17 березня 2008  ( Колегія суддів Михалюк О.В., Новосад Д.Ф.,
Мельник Г.І.)  ухвалу господарського суду
Рівненської області від 20.12.2007 у справі № 9/83 залишено без змін, а
апеляційну скаргу -  без  задоволення.

ДПІ у
Рівненському районі  звернулась до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду
Рівненської області від 20.12.2007, згідно уточнення до касаційної скарги, яке
подано представником ДПІ у Рівненському районі
в судовому засіданні 24.06.2008, ДПІ у Рівненському районі просила
скасувати ухвалу господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції ,
передати справу на новий розгляд до
господарського суду Рівненської області.

Касаційна
скарга мотивована  тим, що кошти від
сплати заборгованості  по земельному
податку спрямовуються до місцевого бюджету,
відповідно до вимог п.2 ст.15 Закону України " Про систему оподаткування,
п. 8 ст. 38 Закону України " Про Державний бюджет на 2008 рік " , ст.
64,66,69 Бюджетного кодексу  України,
господарським судом рівненської області не досліджені всі обставини справи, що
призвело до порушення норм ст. 43 ГПК України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, переглянувши в касаційному порядку
ухвалу господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції  на підставі встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права, спеціального Закону України " Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з такого:

Ухвалою
господарського суду Рівненської області від 12.12.2003 у справі № 9/83
накладено арешт на майно та грошові кошти, що належать боржнику ВАТ "
Рівненський завод тракторних агрегатів".

Ухвалою
господарського суду Рівненської області від 18 серпня 2006 у справі № 9/83
клопотання ДПІ у м. Рівне про припинення повноважень керівника боржника ,
органу  управління ВАТ “Рівненський завод
тракторних агрегатів ” , розпорядника майна залишено без  розгляду.

Клопотання
боржника ВАТ “ Рівненський завод тракторних агрегатів” про зняття арешту з будівель
і споруд ВАТ “ Рівненський завод тракторних агрегатів ” задоволено частково,
скасовано частково заходи до забезпечення грошових вимог кредиторів ВАТ “
Рівненський завод тракторних  агрегатів”,
вжитих ухвалою господарського суду Рівненської області № 9/83 від 12.12.2003,
дозволено боржнику ВАТ “ Рівненський завод тракторних агрегатів ” продати
основні засоби , не задіяні у виробництві загальною балансовою залишковою
вартістю на суму 538154 грн., а саме: - комплекс котельні на проммайданчику № 2
( інв. № 10017) 1981 року вводу в експлуатацію , незавершене будівництво
будівлі механо -складального корпусу № 6 ( 1984р.), незавершене будівництво по
вул. Павлюченка ( сваї) ( з 1984р.) , комплекс бази відпочинку в с. Решуцьк
Рівненського району введеного в експлуатацію
( 1982-1987) ( з додатком № 1 до клопотання № 103-176 від 06.06.2006).

Суд
першої інстанції зобов'язав боржника ВАТ “ Рівненський завод тракторних
агрегатів” отримані від продажу  майна
кошти  спрямувати на виплату поточної
заборгованості по заробітній платі, відшкодування  поточних витрат, погашення поточної
заборгованості по заробітній платі по податках , нарахованих  на заробітну плату.

Господарський
суд також надав дозвіл  боржнику ВАТ “
Рівненський завод тракторних агрегатів” с. Городок  Рівненського району на отримання з
розрахункового рахунку № 30 в Ощадному банку  м. Рівне
грошових коштів, які будуть надходити від продажу майна, зазначеного в
п.4 даної ухвали.

Постановою
Вищого господарського суду України від 21 листопада 2006 ухвалу
господарського суду Рівненської області від 18.08.2006 у справі № 9/83   у частині скасування частково заходів до
забезпечення грошових вимог кредиторів ВАТ “ Рівненський завод тракторних
агрегатів” , вжитих ухвалою господарського суду Рівненської області № 9/83 від
12.12.2003 , надання дозволу боржнику продати основні засоби , не задіяні у
виробництві, загальною балансовою залишковою вартістю на суму 538154 грн., а
саме : комплекс котельні на проммайданчику № 2 ( інв.№ 10017) 1981 року вводу в
експлуатацію, незавершене будівництво будівлі механо-складального корпусу № 6 (
1984 р.) , незавершене будівництво по вул.. Павлюченка ( сваї) ( 1984р.) ,
комплекс бази відпочинку с. Решуцк Рівненського району введеного в експлуатацію
1982-1987 (з додатком № 1 до клопотання № 103-176 від 06.06.2006р)  скасовано.

Справу
в цієї частині направлено  до
господарського суду Рівненської області на новий розгляд.

В частині
залишення без розгляду клопотання ДПІ у м. Рівне про припинення
повноважень керівника боржника, органу
управління ВАТ “ Рівненський завод тракторних агрегатів” , розпорядника
майна, ухвалу господарського суду
Рівненської області від 18 серпня 2006 року у справі № 9/83 залишено без
змін.

Судом
першої інстанції  в ухвалі від
20.12.2007 встановлено, що справа  про
банкрутство ВАТ " Рівненський завод тракторних агрегатів" знаходиться
в процедурі розпорядження майном боржника.

При новому розгляді  господарський суд встановив, що  клопотання розпорядника майна  та в.о. голови правління боржника  обгрунтовани наявністю  заборгованості по заробітній  платі , яка становить на 30.09.2007 -  432000 грн. , поточної заборгованості до
Пенсійного фонду України - 742805 грн. , поточної  заборгованості до державного бюджету -  883278 грн.

У Державному
реєстрі застав рухомого майна внесено запис про податкову заставу № 57 -811
Реєстраційний          запис  Державного Реєстру  обтяжень рухомого майна  про те, що все майно ВАТ " РЗТА"
перебуває у податковій заставі,
заставодержатель -ДПІ у м. Рівне.

Суд першої інстанції дійшов висновку про
можливість часткового задоволення поданих
клопотань: звільнення активів боржника з податкової застави часткове
скасування заходів забезпечення вимог кредиторів та дачі дозволу на реалізацію(
продаж) незавершеного будівництва будівлі механоскладського корпусу № 6, та
незавершеного будівництва по вул. Павлюченка
- 6 в м. Рівне, виходячи з вимог п. 3 ст. 12 Закону України " Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 2
Закону України " Про введення мораторію на примусову реалізацію
майна", ст.8 п.8.7.1 Закону України " Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами".

Постанова
Львівського апеляційного господарського суду від 17 березня 2008 року
мотивована тим, що  дія мораторію на  задоволення вимог кредиторів не поширюється
на виплату заробітної плати та поточні вимоги, то під час процедури
розпорядження майном боржника дозволяється задовольняти вимоги таких кредиторів,
а отже суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про надання дозволу на
реалізацію  майна боржника, незадіяного у
виробничих процесах, за таких обставин доводи скаржника, зазначені в
апеляційній скарзі апеляційним судом не визнані такими, що можуть бути
підставою для скасування чи зміни
оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Вищого господарського суду
України, вважає, що ухвала господарського суду Рівненської області прийнята з
порушенням норм спеціального Закону України " Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом", чому суд апеляційної інстанції не
надав належної правової оцінки, виходячи з такого:

Відповідно до вимог ст. 4-1 ГПК України
господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом
України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Відповідно до  вимог ч. 3 ст. 12 Закону  заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють
відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією
або до винесення постанови про визнання боржника банкрутом,відкриття
ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до затвердження
господарським судом мирової угоди.

Господарський суд також має право скасувати
або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання
вищезазначених обставин, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена в
установленому порядку.

Крім того, відповідно до преамбули Закону
України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" цей Закон не регулює питання
погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на
яких поширюються судові процедури, визначені Законом України " Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" мораторій  на задоволення
вимог кредиторів -припинення заходів спрямованих на забезпечення виконання, у
тому числі зобов'язань, щодо сплати податків і зборів ( обов'язкових платежів).

Відповідно до вимог п.п.8.7.1,п.8.7 ст.8
Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами" активи платника податків
звільняються з податкової застави з дня прийняття  окремого рішення судом у межах процедур,
визначених законодавством з питань банкрутства.

Виходячи з викладеного та змісту вказаних
норм, наслідком введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про
банкрутство  є звільнення активів  боржника від податкової застави.

Господарський суд в оскаржуваної ухвалі
обгрунтовано, виходячи з вимог ст.1, ст. 12 Закону України " Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дійшов
висновку стосовно того, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не
поширюється на виплату заробітної плати та на вимоги поточних кредиторів, які
задовольняються в процедурах банкрутства без обмежень, в зв'язку з чим
правомірно частково  звільнив  активи, які належать боржнику з податкової
застави та  скасував частково заходи
забезпечення вимог кредиторів, вжитих ухвалою суду від 12.12.2003.

Колегія суддів Вищого господарського суду
України вважає, що п.п.4,5 оскаржуваної ухвали не відповідають вимогам
спеціального Закону України , ухвала  в
цих  частинах винесена з порушеннями  компетенції господарського суду в процедурах
банкрутства, в зв'язку з чим вказані пункти ухвали суду першої інстанції
підлягають скасуванню, виходячи з наступного:

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України
" Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" розпорядник майна -фізична особа, на яку у встановленому цим
Законом порядку покладаються повноваження
щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном
боржника на період провадження у справі про банкрутство в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 Закону розпорядник
майна призначається з метою забезпечення майнових інтересів кредиторів
боржника.

Згідно з ч. 13 ст. 13  Закону керівник або орган управління боржника
виключено за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо розпорядження
іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток
балансової вартості активів боржника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені конституцією та законами України.

Колегія суддів Вищого господарського суду
України вважає, що в даному випадку, до компетенції  господарського суду належить право вжиті  заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, а
також скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів,
відповідно до вимог ст. 12 Закону України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", виходячи з
викладеного, такі  функції господарського
суду, як надання дозволу на реалізацію ( продаж) майна боржника та зобов'язання
спрямувати отримані від продажу майна боржника кошти на виплату заборгованості
по заробітній платі, заборгованості до державного бюджету та пенсійного фонду  не передбачені спеціальним законом України
" Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Керуючись
статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ДПІ у Рівненському районі задовольнити частково. Постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 17 березня 2008  у справі № 9/83 скасувати.

Скасувати
п.п.4 та 5 ухвали господарського суду Рівненської області від 20.12.2007  у справі № 9/83

Змінити
п. 3 ухвали господарського суду Рівненської області від 20.12.2007 у справі №
9/83, викласти п. 3 ухвали в наступній редакції : " Скасувати частково
заходи забезпечення вимог кредиторів, вжитих ухвалою  суду від 12.12.2003 відносно незавершеного
будівництва механоскладський корпус № 6 ( 1984), незавершеного будівництва по
вул. Павлюченка ( сваї - 1984), які належать боржнику -ВАТ " Рівненський
завод  тракторних агрегатів"

В
решті -ухвалу господарського суду Рівненської області від 20.12.2007 у справі №
9/83 залишити без змін.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   А.О.
Заріцька

М.І. Хандурін