ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.08 Справа № 11/24

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання І.Легуцькому

По справі:

За позовом: Заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль

До відповідача: Комунального підприємства „Бродитеплоенерго”, м.Броди Львівської області

Про стягнення 2432,05грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Герега-пом.прок.посвідчення № 317, Безушко-предст. доручення № 14/186 від 12.02.2008р.

Від відповідача: не з’явився

Стороні, яка бере участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме її процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі квартирно-експлуатаційного відділу” про стягнення із Комунального підприємства „Бродитеплоенерго” 2432,05грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 30.01.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 14.02.2008року.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

В ході проведеної прокуратурою Тернопільського гарнізону перевірки встановлено порушення договірних зобов’язань з боку відповідача, що виникли на підставі укладеного між квартирно-експлуатаційним відділом м. Тернополя та комунальним підприємством „Бродиводоканал” від 3 квітня 2007року.

Предметом договору № 1-Б про постачання послуг з водопостачання та водовідведення від 3 квітня 2007року було забезпечення з боку позивача (виконавця згідно договору) холодною водою в розмірі встановленого ліміту в об’ємі 650м.куб./місяць. Відповідач, в свою чергу, зобов’язався до 28-го числа кожного місяця надавати інформацію про кількість використаної води та проводити розрахунок за надані послуги у триденний строк після отримання розрахунків.

В період з квітня по грудень 2007року на виконання договірних зобов’язань „виконавцем” надано послуги на загальну суму 2432,05року, зокрема, в квітні 2007року на суму 560,07грн., в жовтні 2007року на суму 553,72грн., в листопаді 2007року на суму 632,46грн., в грудні 2007року на суму 685,80грн., що підтверджується відповідними:

- актами про споживання води, погодженими сторонами 29,04.2007року, 29.10.2007року, 28.11.2007року;

- розрахунками на оплату послуг від 13.06.2007року № 81, від 26.11.2007року № 155, від 13,12.2007року № 185, від 28.12.2007року № 189.

З огляду на викладене, із врахуванням того, що станом на 25 січня 2008року відповідач не розрахувався згідно виставлених рахунків, заборгувавши при цьому 2432,05грн., позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованої суми.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників позивача, суд вважає позовну вимогу такою, що підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне:

На підставі укладеного між сторонами договору № 1-Б від 03.04.2007року позивач надавав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, за які відповідач, в якості „споживача” зобов’язався розраховуватися своєчасно та в повному об’ємі відповідно до п.п. 2.4, 2.6, 2.9 договору.

Згідно статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК.

Згідно статті 193 ч. 7 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов’язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або за неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Таким, чином, суд вважає звернення позивача до суду правомірним, а позовні вимоги обґрунтованими долученими до справи матеріалами.

Відповідач, при наданих йому правах та можливостях позовні вимоги не спростував, доказів сплати заборгованості не представив.

Судові витрати покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст.49, 82-84, 116 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства „Бродитеплоенерго”,вул. Гончарська, 3а, м.Броди Львівської області () на користь квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль, вул.Галицька, 1 м.Тернопіль ()2432,05грн. боргу.

Стягнути з Комунального підприємства „Бродитеплоенерго”,вул. Гончарська, 3а, м.Броди Львівської області () в доход державного бюджету 102,00грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Сало І.А.