ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№
3/562/06

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Муравйова
О.В. -головуючого Полянського А.Г. Фролової Г.М.

за
участю представників:

позивача
(за первісним позовом)

Донченко
Т.Г. -дов. від 23.02.2004 року

відповідача
(за первісним позовом)

не
з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

третіх
осіб (за первісним позовом)

не
з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого
акціонерного товариства Банк “Біг Енергія” в особі Запорізької територіальної
філії

на
постанову

Одеського
апеляційного господарського суду

від

07.08.2007
року

у
справі

№
3/562/06 господарського суду Миколаївської області

за
позовом

Відкритого
акціонерного товариства Банк “Біг Енергія” в особі Запорізької територіальної
філії

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Приватне
підприємство “Агротон”

третя
особа, яка  не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Товариство
з обмеженою відповідальністю “Дома”

про

стягнення
152 537,39 грн.

та за
зустрічним позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до

-          Відкритого акціонерного товариства
Банк “Біг Енергія” в особі Запорізької територіальної філії -          Приватного підприємства “Агротон”

про

розірвання
договорів

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 2006 року Відкрите акціонерне товариство Банк “Біг Енергія” в особі
Запорізької територіальної філії звернулося до господарського суду
Миколаївської області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача Приватне підприємство “Агротон” про
стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором
факторингу валютних цінностей від 28.12.2005 року № 05/FLT113-12-05 у сумі 152
565, 81 грн.

18.04.2007
року в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України Відкрите
акціонерне товариство Банк “Біг Енергія” в особі Запорізької територіальної
філії звернулося до суду з заявою про зменшення позовних вимог на 28, 42 грн.
та просило стягнути з відповідача на користь позивача 141 324, 75 грн.
основного боргу та 11 212, 64 грн. пені.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що оскільки відповідачем не виконуються умови договору
лізингу, право грошової вимоги за яким передано позивачу на підставі договору
факторингу останній, посилаючись на статті 525, 526, 610, 611, 806, 1077-1082
Цивільного кодексу України просить стягнути заборгованість у судовому порядку.

У
січні 2007 року Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Миколаївської області з зустрічним позовом до
Відкритого акціонерного товариства Банк “Біг Енергія” в особі Запорізької
територіальної філії, Приватного підприємства “Агротон” про визнання розірваним
договору фінансового лізингу № А0330 від 02.11.2005 року та договору факторингу
№ 05/FLT113-12-05 від 28.12.2005 року та визнання зобов'язання сторін
припиненими; зобов'язання сторін повернути іншій стороні все, отримане на
виконання  цих договорів.

Обґрунтовуючи
зустрічні позовні вимоги Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1 зазначає, що він не підписував акт прийому-передачі предмета лізингу
від 28.12.2005 року № А0330 і йому невідомо, хто підписав цей акт, виходячи з
чого позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства Банк “Біг Енергія” в
особі Запорізької територіальної філії є необґрунтованими.

Рішенням
господарського суду Миколаївської області від 19.04.2007 року (суддя:
Смородінова О.Г.) у справі № 3/562/07 господарського суду Миколаївської області
первісний позов задоволено. Стягнуто з Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства Банк “Біг
Енергія” в особі Запорізької територіальної філії 141 324, 75 грн. основного
боргу, 11 212, 64 грн. пені, 1 525, 37 грн. державного мита та 117, 98 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

Мотивуючи
судове рішення, господарський суд з посиланням на статті 241, 244, 806, 1082
Цивільного кодексу України, статтю 292 Господарського кодексу України зазнає
про те, що оскільки відповідач не надав доказів щодо належного виконання ним
зобов'язань за договором лізингу, суд вважає вимоги позивача за первісним
позовом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд
зазначає, що зустрічні позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, у
зв'язку з чим зустрічний позов не підлягає задоволенню.

Постановою
Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2007 року (судді: Таценко
Н.Б. - головуючий, Пироговський В.Т., Мишкіна М.А.) по справі № 3/562/06 господарського
суду Миколаївської області рішення
господарського суду Миколаївської області від 19.04.2007 року у справі №
3/562/07 скасовано. В задоволенні первісного позову Відкритого акціонерного
товариства Банк “Біг Енергія” в особі Запорізької територіальної філії
відмовлено. В задоволенні зустрічного позову Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 в частині розірвання договору факторингу №
05/FLT113-12-05 від 28.12.2005 року та поверненні  отриманого по договору фінансового лізингу відмовлено.
Зустрічний позов Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 в
частині розірвання договору фінансового лізингу № А0330 від 02.11.2005 року
задоволено. Розірвано договір фінансового лізингу № А0330 від 02.11.2005 року.  Стягнуто з Приватного підприємства
"Агротон" на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 85, 00 грн. державного мита за подачу зустрічної позовної заяви
та 42, 50 грн. за перегляд рішення в апеляційному провадженні.

Мотивуючи
постанову, господарський суд зазначає, що на момент складання акта
прийому-передачі від 28.12.2005 року, підписання договору факторингу, наявність
права власності на зернозбиральний комбайн у Приватного підприємства
"Агротон" належним чином всупереч статті 33 Господарського
процесуального кодексу України не доведена, в зв'язку з чим первісні позовні
вимоги не підлягають задоволенню. Зустрічний позов підлягає задоволенню в
частині вимог про розірвання договору фінансового лізингу.

Не
погоджуючись з постановою, Відкрите акціонерне товариство Банк “Біг Енергія” в
особі Запорізької територіальної філії
звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на
постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2007 року по
справі № 3/562/06 господарського суду Миколаївської області, в якій просить
постанову у справі скасувати, та залишити в силі рішення господарського суду
Миколаївської області від 19.04.2007 року у справі №3/562/07 господарського
суду Миколаївської області, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення
та неправильне застосування судом норм матеріального права, зокрема, статей
334, 664, 806 Цивільного кодексу України, статті 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг". Заявник зазначає, що 28.12.2005 року на момент складання
акта прийому-передачі Приватне підприємство "Агротон" мало право як
власник розпоряджатись комбайном, передавати його в лізинг та укладати договір
факторингу щодо відступлення права грошової вимоги до лізингоодержувача.

Відповідач
за первісним позовом та треті особи відзиви на касаційну скаргу не надали.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача за первісним
позовом, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи
на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх
встановлення в постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Згідно
статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий  господарський суд України переглядає за касаційною
скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови
апеляційного господарського суду.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як
встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанції, 02.11.2005
року між Приватним підприємством „Агротон” (лізингодавець) та Приватним
підприємцем ОСОБА_1 (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №
А0330 на суму 474 970 грн., предметом якого є зобов'язання лізингодавця
придбати у постачальника та передати лізингоодержувачу (користування та
володіння на умовах платності) рухоме майно, перелік та технічні характеристики
об'єкта лізингу зазначені у Специфікації (Додаток 1); лізингоодержувач
зобов'язується прийняти техніку, використовувати її згідно умов цього договору
та сплачувати встановлені договором платежі.

Передача
та прийняття техніки відбувається після сплати першого платежу згідно пункту
3.3 договору протягом трьох банківських днів після її представлення
лізингоодержувачу та засвідчується актом прийому-передачі (пункт 2.2).

Згідно
пункту 9.1 договору строк дії договору визначається з моменту підписання його
сторонами і до 02.11.2010 року.

Судами
також встановлено, що на виконання умов договору фінансового лізингу
лізингоодержувачем перераховано на поточний рахунок Приватного підприємства
„Агротон” 99000 грн. згідно платіжного доручення № 102 від 13.12.2005 року і 26
867,05 грн. згідно платіжного доручення № 103 від 15.12.2005 року.

Комбайн,
який є предметом договору лізингу, отриманий відповідачем згідно акта прийому-передачі
№ А0330 від 28.12.2005 року.

Згідно
акта звірки взаєморозрахунків, підписаного директором Приватного підприємства
„Агротон” Богдановським Андрієм Борисовичем та Приватним підприємцем ОСОБА_1,
первісний внесок сплачено в сумі 125 867,05 грн. вартості комбайна на підставі
акта прийому-передачі № А0330, заборгованість ОСОБА_1  становить 349 102,95 грн.

Додатковими
угодами № 1 від 20.02.2006 року, № 2 від 20.03.2006 року, № 3 від 20.04.2006
року, № 4 від 20.05.2006 року до договору фінансового лізингу, строк сплати
лізингових платежів за 2006 рік переносився, зокрема, за І півріччя 2006 року
до 30.06.2006 року.

Як встановлено судами, 28.12.2005
року між Відкритим акціонерним товариством Банк “Біг Енергія” в особі
Запорізької територіальної філії
(фактор) та Приватним підприємством „Агротон” (клієнт) укладено договір
факторингу валютних цінностей № 05/FLT-113-12-05, за умовами котрого фактор за
плату передає в розпорядження клієнта грошові кошти в сумі 349 102,95 грн., а
клієнт відступає факторові право грошової вимоги зі сплати лізингових платежів,
що виникло з договору фінансового лізингу № А0330 від 02.11.2005 року
зернозбирального комбайну CLAAS Dominator 204 MEGA, Шасі НОМЕР_1, двиг. №
420818 (згідно Специфікації до договору лізингу), укладеного між клієнтом і
лізингоодержувачем -боржником -зобов'язаною особою  ОСОБА_1.

Крім
того, згідно договору застави № 05/FLT-113-12-05 від 28.12.2005 року, Приватне
підприємство „Агротон” виступило майновим поручителем фізичної-особи підприємця
ОСОБА_1 -боржника за виконання зобов'язань останнього по договору фінансового
лізингу і передало в заставу заставодержателю рухоме майно: комбайн
зернозбиральний Dominator CLAAS 204 MEGA, Шасі НОМЕР_1, двиг. № 420818 (згідно
специфікації до договору лізингу) заставною вартістю 474 970 грн., договір
набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного припинення дії
договору фінансового лізингу.

Станом
на день розгляду спору заборгованість відповідача перед позивачем складає
152537,39 грн.

Відмовляючи
у задоволенні первісних позовних вимог щодо стягнення заборгованості з
відповідача, суд апеляційної інстанції виходив, зокрема, з того, що на момент
складання акта прийому-передачі від 28.12.2005 року та підписання договору
факторингу № 05/FLT-113-12-05 наявність права власності на зернозбиральний
комбайн у Приватного підприємства „Агротон” належним чином не доведена,
зобов'язання по договору фінансового лізингу і договору купівлі-продажу щодо
передачі товару контрагентам з документами (технічний паспорт тощо) відповідно
до умов вищевказаних договорів не виконані. Крім того, підприємець ОСОБА_1
визнає, що договір фінансового лізингу № А0330 від 02.11.2005 року з Приватним
підприємством „Агротон” дійсно підписаний ним, але йому комбайн не передавався,
в червні 2006 року Приватне підприємство „Агротон” комбайн передало Товариству
з обмеженою відповідальністю „ДОМА”, який є новим боржником по договору
переведення боргу № 1  від 09.06.2006
року.

Крім
того, судом апеляційної інстанції задоволено зустрічний позов в частині вимог
про розірвання договору фінансового лізингу, на підставі частини 2 статті 651
Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною, котре, як зазначено в постанові, має місце в даному випадку.

Згідно
частини 1 та пункту 7 частини 2 статті 105 Господарського процесуального
кодексу України за наслідками розгляду апеляційної скарги (подання) апеляційний
господарський суд приймає постанову. У постанові мають бути зазначені, зокрема,
обставини справи,  встановлені
апеляційною інстанцією, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи
інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Відповідно
до роз'яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями, рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які
мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів,
розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових
вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.
Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на закон та інші
нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і
обов'язки сторін у спірних правовідносинах. Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні. Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та
безумовні висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин
викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних
відносин нормам права.

Оскаржувана
постанова апеляційного господарського суду вказаним вимогам не відповідає.

Згідно
частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський
суд оцінює докази за  своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно
до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський   суд   у
визначеному  законом  порядку
встановлює наявність  чи  відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський   суд
приймає  тільки  ті
докази,  які  мають значення для справи. Обставини справи,
які  відповідно  до
законодавства  повинні бути  підтверджені
певними  засобами  доказування,
не    можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування (стаття 34 Кодексу).

Однак,
апеляційним судом не прийнято до уваги те, що 02.11.2005 року між Приватним
підприємством „Агротон” (лізингодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (лізингоодержувач)
укладено договір фінансового лізингу № А0330, згідно якого ОСОБА_1. отримано
зернозбиральний комбайн CLAAS Dominator 204 MEGA, що підтверджується актом
приймання-передачі комбайну, який є в матеріалах справи.

Судом
апеляційної інстанції зроблено висновок, що комбайн фактично відповідачу не
передавався, натомість комбайн передано Товариству з обмеженою відповідальністю
„ДОМА”, який і є новим боржником.

Проте,
з матеріалів справи вбачається, що 09.06.2006 року між Приватним підприємством
„Агротон”, Приватним підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дома" було укладено договір переведення боргу,
згідно з яким новий боржник (Товариство з обмеженою відповідальністю
"Дома") зобов'язується перед кредитором виконати грошове зобов'язання
за боржника (ОСОБА_1) щодо сплати лізингових платежів за договором фінансового
лізингу №А0330 від 02.11.2005 року.

Однак
судом не надано оцінки даному договору, який знаходиться в матеріалах справи,
зокрема, пункту 3.3 договору, згідно якого боржник (фізична особа-підприємець
ОСОБА_1) передає новому боржнику (Товариству з обмеженою відповідальністю
"Дома") об'єкт лізингу (техніку) за актом прийому-передачі, один
примірник якого надається кредитору (Приватне підприємство "Агротон").

Також
не надано оцінки  акту переведення боргу
від 09.06.2006 року (т.1 а.с.54) та акту прийому-передачі від 09.06.2006 року,
про те, що на виконання умов зазначеного договору ОСОБА_1. було передано
зернозбиральний комбайн CLAAS Dominator 204 MEGA, Шасі НОМЕР_1, двиг. № 420818
Товариству з обмеженою відповідальністю "Дома" (т.1 а.с. 55).

Також
слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 36 Господарського
процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або  в
належним  чином засвідченій копії.

Зазначені
обставини залишені судом апеляційної інстанції поза увагою.

Крім
того, відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України
договір  може  бути змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного
порушення  договору другою  стороною
та в інших випадках,  встановлених
договором або законом.

Істотним
є таке порушення стороною договору,
коли  внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Однак,
з урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції не з'ясовано належним
чином, які саме істотні  порушення  договору фінансового лізингу були допущені
Приватним підприємством „Агротон”, та які стали підставою для розірвання
договору на підставі статті 651 Цивільного кодексу України.

Таким
чином, прийнята у справі  постанова не
відповідає вимогам статті 105 Господарського процесуального кодексу України, а
також вимогам, викладеним в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976
р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Відповідно
до статті 11110 Господарського процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення
або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Вищезазначені
порушення норм права є підставою для
скасування   постанови
апеляційного господарського суду та передачі справи на новий розгляд до Одеського
апеляційного господарського суду.

При
новому розгляді справи суду слід взяти до уваги наведене, з'ясувати всі
обставини справи, і, в залежності від встановленого та у відповідності до
діючого законодавства, вирішити спір.

Керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119,
статтями 11110, 11111, 11112 Господарського
процесуального кодексу України,  Вищий
господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства Банк “Біг Енергія” в особі Запорізької
територіальної філії задовольнити частково.

Постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2007 року по справі №
3/562/06 господарського суду Миколаївської області скасувати.

Справу
передати на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Головуючий
О.Муравйов

Судді
А. Полянський

Г.
Фролова