ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.08 р.                     Справа № 12/293пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – Горбань Є.В.

від відповідача – Снегірьов О.М.

від третьої особи – Симунін Д.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Релігійної організації Свято-Воскресенської парафії Донецької єпархії Української православної церкви м.Донецьк

до Виконавчого комітету Донецької міської Ради м.Донецьк

за участю третьої особи: Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області

про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ

Релігійна організація Свято-Воскресенської парафії Донецької єпархії Української православної церкви м.Донецьк звернулася до господарського суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Донецької міської Ради м.Донецьк про визнання права власності на будівлю православного храму, яка розташована за адресою: м. Донецьк , Шахтарська площа, 1, загальною площею 485 кв.м., визначена під літ. А-2, з казаною під літ.Б, огорожею та воротами № 1-3 .

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на здійснення будівництва без всіх належних дозволів, користування земельною ділянкою, ст. 376 Цивільного кодексу України.

Відповідач проти задоволення позову не заперечував.

До участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області , представники якої надали відповідні пояснення.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

20.02.2002 року рішенням виконавчого комітету Донецької міської Ради за № 70/3 «Про надання земельної ділянки Свято-Воскресенського приходу Донецької єпархії Української православної церкви в оренду для проектування та будівництва православного храму у Київському районі», позивачу надана земельна ділянка площею 0,2 га із земель житлової та громадської забудови в оренду строком на 15 років для проектування та будівництва православного храму по вул. Артема у Київському районі.

04.03.2002 року рішенням виконавчого комітету Київської районної в місті Донецьку Ради за № 177 присвоєна поштову адресу: м. Донецьк, Шахтарська площа, 1.

На цей час будівля храму є збудованою, що підтверджується, як поясненням сторін, так і технічним паспортом , виготовленим Бюро технічної інвентаризації станом на 17.10.2007 року.

Згідно звіту про висновки обстеження та оцінки технічного стану конструкцій будівлі православного храму на пл. Шахтарська, 1 у Київському районі міста Донецька , виконаного Приватним підприємством «Домінанта» ( ліцензія серія АБ № 207777) , стан основних несучих конструкцій задовільний, приміщення храму можуть використовуватися для експлуатації при виконанні діючих санітарних та протипожежних норм та правил діючого ДБН В 2.2.-9-99

Відповідно до пояснень представників сторін, позивач фактично користується земельною ділянкою та здійснює роботи по оформленню договору оренди.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ( майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України закріплює, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 18 Закону України ”Про свободу совісті та релігійні організації”, закріплює, що релігійні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності.

У власності релігійних організацій можуть бути будівлі, споруди, предмети культу, об'єкти виробничого , соціального і добродійного призначення, транспорт, кошти та інше майно, необхідне для забезпечення їхньої діяльності.

Релігійні організації мають право власності на майно, придбане або створене ними за рахунок власних коштів, пожертвуване громадянами, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, передбачених законом.

Позивач є релігійним Об'єднанням ( релігійна спілка) первинний структурний підрозділ Української Православної Церкви, який безпосередньо входить до складу Донецької єпархії, що підтверджується статутом.

Згідно п.26 Статут позивача, Будівлі, споруди, предмети культу, об'єкти соціального, добродійного та господарського призначення, грошові засоби, література, інше майно, набуте парафією, створеною нею за рахунок власник засобів, пожертвуване громадянами, підприємствами, закладами та організаціями, передане державою, а також набуте на інших законних підставах, є власністю релігійної організації УПЦ.

Пункт 28 Статуту позивача закріплює, що як структурний підрозділ Донецької єпархії Української Православної Церкви парафія визначає виключне право розпоряджатися культовими будівлями, що належать Українській Православній Церкві на правах власності та перебувають на балансі Донецької єпархії, а також тими, які орендуються парафією, однак як і право розпорядження священними предметами ( включаючи ікони) за Священним Синодом УПЦ.

Розпорядження іншими будівлями та спорудами, що належать парафії на правах власності або оренди, парафія може зі згодою єпархіального архієрея.

Володіння , користування і розпорядження іншим майном парафія здійснює на сонові однакової підзвітності єпархіальному архієрею.

Стаття 331 Цивільного кодексу України встановлює, що право власності на нову річ,яка виготовлена ( створена) особою, набувається нею.

Згідно частини 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотним порушеннями будівельних норм та правил.

Частина 5 ст. 376 ЦК України закріплює, що на вимогу власника або користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

На час звернення до суду позивач є користувачем земельної ділянки та володіє, розпоряджається та користується спірним майном.

Суду не надано документів, які підтверджують, що визнання права власності на нерухоме майно самочинно збудоване позивачем порушує чиї-небудь права.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню

Судові витрати покласти на позивача, так як саме з його вини виник спір.

На підставі ст. 376 ЦК України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати право власності за релігійною організацією Українська православна церква в особі релігійної організації Свято-Воскресенська парафія Донецької єпархії Української православної церкви , на будівлю православного храму, яка розташована за адресою: м. Донецьк, Шахтарська площа 1, загальною площею 485 кв.м., визначена під літ А-2 з казаної ( літ. Б) , огорожею та воротами (№ 1-3.)

Суддя Склярук О.І.