ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.01.08 р.                     Справа № 44/366пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Гортехносервіс” (представник Уздемір А.І., довіреність № 70 від 27.11.07 року) до товариства з обмеженою відповідальністю „Укртермотех” (представник до судового засідання не з’явився), про стягнення заборгованості по суборендній платі з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання у загальному розмірі 10’329,22 грн., а також про розірвання укладеного між сторонами договору суборенди від 01.06.07 року нежитлового приміщення площею 36,4 м2, розташованого за адресою місто Донецьк, вулиця Жмури 1,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Гортехносервіс” (далі – Орендодавець) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Укртермотех” (далі – Орендар) про стягнення заборгованості по суборендній платі 9’210,77 грн., інфляційних 489,71 грн., трьох процентів річних 253,47 грн. та пені 375,27 грн. на користь позивача за договором суборенди не житлового приміщення від 01.06.07 року (далі – Договір). Позивачем також заявлено вимоги немайнового характеру щодо розірвання Договору, укладеного між Орендарем та Орендодавцем відносно нежитлового приміщення площею 36,4 м2, розташованого за адресою 83007, місто Донецьк, вулиця Жмури 1 (далі – Приміщення). Позовні вимоги Орендодавця ґрунтуються на неналежному виконанні Орендарем умов Договору у частині обов’язку вчасно сплачувати орендну плату, чим порушено істотно порушено умови Договору та значною мірою позбавлено позивача грошових коштів, на які він розраховував при укладенні Договору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник Орендаря до судового засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями , відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не надав. Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненаданий суду відзив не може істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, крім того, надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Орендодавця підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки Орендаря та Орендодавця, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором майнового найму (суборенди) нерухомого майна, який підпадає під правове регулювання норм статей 759-786 ЦК України. Окрім того, Договір містить деякі елементи договорів про надання послуг.

Таким чином, в силу статті 758 ЦК України, а також розділу 1 Договору, Орендодавець зобов’язався надати, а Орендар – прийняти у строкове платне користування нежитлове Приміщення. 01.06.07 року актом прийому-передачі в порядку статті 765 ЦК України позивач передав наймачеві предмет оренди у відмінному стані.

Згідно пункту 4.1.1 Договору, розмір щомісячної суборендної плати складає 1’528,80 грн., причому оплата орендної плати провадиться щомісяця, не пізніше 5 днів з моменту отримання рахунку Орендодавця на оплату.

Доказами вручення відповідачеві рахунків на оплату №49 від 26.06.07 року, № 52 від 11.07.07 року, № 58 від 20.08.07 року, № 69 від 28.09.07 року та № 71 від 17.10.07 року слугує книга реєстрації вихідних рахунків, накладних та податкових накладних, а також акти звірення розрахунків та відповідні акти приймання-передачі наданих послуг з суборенди.

Згідно арифметичних розрахунків позивача та наданих суду рахунків – розмір заборгованості Орендаря за Договором за період п’яти місяців з початку користування річчю до жовтня 2007 року включно складає 9’210,77 грн. з урахуванням податку на додану вартість. Розмір заборгованості арифметично перевірено судом, наразі жодних доказів незгоди відповідача з належністю виконання позивачем зобов’язань за Договором, або доказів оплати боргу – суду не надавалося.

Нормами частини 2 статті 651 ЦК України визначено, що наймодавець вправі вимагати в судовому порядку розірвання Договору у разі, коли має місце істотне порушення Договору другою стороною та в інших випадках, встановлених Договором. Умовами пункту 5.5 Договору передбачено можливість розірвання Договору з ініціативи наймодавця у разі невиконання наймачем зобов’язань, визначених пунктом 4.1 Договору, у тому числі щодо своєчасної сплати суборендних платежів.

Відповідач не довів суду факту виконання останнім грошового зобов’язання за Договором, причому означене вважається судом не тільки істотним порушенням Договору, оскільки Орендодавець позбавляється грошових коштів (суборендної плати), на які розраховував при укладенні правочину, але і є прямою підставою для розірвання Договору на підставах, передбачених безпосередньо умовами правочину.

З огляду на наведене, позовні вимоги щодо розірвання Договору є цілком обґрунтованими доказово та з правової точки зору.

Таким чином, грошове зобов’язання Орендаря перед Орендодавцем з суборендної плати на суму 9’210,77 грн. на момент прийняття рішення – не виконане, на порушення норм статей 525-526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних з простроченої суми, на підставі статті 625 ЦК України. За розрахунком позивача, який арифметично перевірено судом, сума інфляційних та трьох процентів з простроченої суми з моменту виникнення права вимоги за кожним з рахунків до 31.10.07 року становить 489,71 грн. та 253,47 грн. відповідно.

Стаття 547 ЦК України вимагає письмової форми для правочинів щодо забезпечення виконання зобов’язання, у тому числі і для правочинів щодо неустойки (пені, штрафу). Недотримання такої форми тягне за собою нікчемність правочину щодо забезпечення виконання зобов’язання. Позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з Орендаря пені у розмірі 375,27 грн. Однак зазначені вимоги не можуть бути задоволені судом через їх безпідставність, оскільки сторони при укладенні Договору не дійшли письмової згоди щодо застосування забезпечення виконання зобов’язання, у тому числі шляхом сплати неустойки (пені, штрафу). Посилання позивача на пункт 4.1.3 Договору, як на підставу застосування пені до відповідача є юридично неспроможним, оскільки зміст пункту 4.1.3 Договору (дослівно) „…в случае просрочки выполнения платёжных обязательств, Субарендатор несёт ответственность в соответствии с требованиями действующего законодательства…” – не встановлює жодних обов’язкових для сторін засобів забезпечення виконання зобов’язання або відповідальності у вигляді неустойки.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є протиправне порушення Орендарем умов Договору, які регулюють порядок оплати суборендної плати та виконання інших зобов’язань за Договором, а також порушення останнім норм ЦК України, які регулюють загальні умови виконання зобов’язань та правила виконання договорів майнового найму (оренди).

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст.16, 525-526, 636, 759-786 ЦК України, ст.188, 232 ГК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю „Гортехносервіс” до товариства з обмеженою відповідальністю „Укртермотех” про стягнення заборгованості по суборендній платі з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних у загальному розмірі 9’953,95 грн., а також про розірвання укладеного між сторонами договору суборенди від 01.06.07 року нежитлового приміщення площею 36,4 м2, розташованого за адресою місто Донецьк, вулиця Жмури 1. В решті позовних вимог – відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Укртермотех” на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Гортехносервіс” суму боргу та санкцій у розмірі 9’953,95 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 113,71 грн. та відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 184,54 грн.

Розірвати договір суборенди від 01.06.07 року нежитлового приміщення площею 36,4 м2, розташованого за адресою місто Донецьк, вулиця Жмури 1, який укладено між наймачем товариством з обмеженою відповідальністю „Укртермотех” та наймодавцем товариством з обмеженою відповідальністю „Гортехносервіс”.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області