АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2008
№ 18/114-18/115

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство
"Анкор-С.В."

на рішення Господарського суду м.Києва від
12.04.2007

у справі № 18/114-18/115

за позовом                               ЗАТ "Анкор
менеджмент"

до                                                   Державний
департамент інтелектуальної власності

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство
"Анкор-С.В."

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
визнання недійсним свідоцтва України №42501 на знак для товарів і послуг
та свідоцтва України №42500 на знак для товарів і послуг

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від
12.04.2007 р. призначено посправі № 18/114-18/115 судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності, проведення якої доручено співробітнику
Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Академії правових наук
України - Васьковській Тетяні Іванівні (свідоцтво про присвоєння кваліфікації
НОМЕР_1 від 25.10.2002 р.); на вирішення експертів поставлено запитання : чи є
знак для товарів і послуг “Анкор - СВ” за свідоцтвом України № 42500 схожим
настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг “Аncor” за
свідоцтвом України 27026; чи є знак для товарів і послуг “Ancor - SW” за
свідоцтвом України № 42501 схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком
для товарів і послуг “Аncor” за свідоцтвом України № 27026; провадження по
справі №18/114 - 18/115 зупинено до закінчення проведення судово-економічної
експертизи.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою,
відповідач 2 оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати та надіслати
справу до місцевого суду для розгляду по суті.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що місцевим судом при винесенні
ухвали порушено ст.ст. 4-2, 104 ГПК України, адже представник відповідача 2 був
відсутнім в судовому засіданні й не мав можливості обговорити та поставити
запитання, які запропоновано на вирішення експерта, а також висловитись щодо
кандидатури експерта, тощо.

В судовому засіданні
представник апелянта доводи скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу
місцевого суду скасувати та надіслати справу до місцевого суду для розгляду по
суті за наведених у ній підстав. Представник відповідача 1 підтримав позицію
відповідача 2 по справі.

Представник позивача доводи скарги
заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак ухвалу місцевого суду як
законну й обґрунтовану залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази,
долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства,
апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких
обставин.

Так, оскаржуючи ухвалу місцевого суду про
зупинення провадження по справі в зв'язку з призначенням судом першої інстанції
експертизи, відповідач 2 фактично не погоджується лише з неможливістю в зв'язку
з неявкою в судове засідання обговорити та поставити запитання на вирішення
експерта, а також запропонувати кандидатуру експерта, тощо.

Разом з тим, ст. 41 ГПК України
встановлено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні
господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право
пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим
експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в
ухвалі.

Отже, для з'ясування дійсних
обставин справи і об'єктивного її розгляду, місцевим судом на підставі ч. 1 ст.
43 ГПК України і було поставлено перед експертом питання, які мають значення
для розгляду даної справи.

Посилання апелянта в скарзі на
безпідставність залишення місцевим судом без задоволення клопотання про відкладення
розгляду справи від 12.04.2007 р. до закінчення відпустки представника до
травня 2007 р., апеляційний суд до уваги не бере, оскільки задоволення такого є
правом суду, як і відкладення розгляду справи за наявності обставин, за яких
спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Крім цього, апеляційний
суд вважає, що представництво в судовому процесі не обмежено певним колом
представників, а місцевий суд обмежено встановленими чинним законодавством
строками вчинення процесуальних дій, тощо. В даний час судову експертизу
завершено й до суду надіслано висновок № 333 судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності від 27.07.2007 р.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а
скарга -  не підлягає задоволенню.  Підстав для скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК
України,  Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю
“Агентство
“Анкор-С.В.” залишити без задоволення, рішення господарського суду м. Києва від
12.04.2007  р. у справі № 18/114-18/115 -
без змін.

Матеріали справи № 18/114-18/115 повернути до господарського суду м.
Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного
місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді

17.01.08 (відправлено)