ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2008                                                                                Справа №9/60

м. Полтава

По позову Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцька автобаза 3",

39610, м. Кременчук , вул. Свіштовська,11 оф.3

До Кременчуцької об'єднаної Державної податкової інспекції Полтавської області,

39600, м. Кременчук, вул.Красіна, 76.

Про визнання протиправним та нечинним податкового повідомлення-рішення

КОДПІ від 18.12.2006р. №/0/2960, за яким визначено податкові зобов’язання з податку на додану вартість в загальній сумі 1 729 580, 00 грн., в т.ч. основний платіж - 1 085 232, 00 грн. та штрафна (фінансова) санкція –644 348,00 грн.

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна

Секретар судового засідання Марчевська Марина Олександрівна

Склад суду змінено відповідно до ухвали заступника голови суду від 28.07.2008р.

Представники:

від позивача - Полоненко О.А., (див. журнал судового засідання)

від відповідача –Москаленко І.О., Биченко О.О. (див. журнал судового засідання)

від прокуратури –Линець Н.О. прокурор відділу представництв інтересів громадян та держави в судах прокуратури Полтавської області

Постанова винесена після перерви, оголошеної в судовому засіданні 11 березня 2008 року в порядку ст. 150 КАС України на процесуальне клопотання сторін щодо надання додаткових документальних доказів, про що зафіксовано в протоколі судового засідання.

31.07.2008р. у судовому засіданні відповідно до п. З ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення її повного тексту.

Суть спору: Розглядається позовна заява Відкритого акціонерного товариства „Кременчуцька автобаза №3" м. Кременчук про визнання протиправним та нечинним податкового повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної Державної податкової інспекції Полтавської області №/0/2960 від 18.12.2006р. , за яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість та зобов'язано сплатити суму податку у розмірі 1 085 232,00 грн. та штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 644 348,00 грн.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на правомірність спірного акту за мотивами обґрунтувань, викладених у запереченні на позовну заяву вих. № 12511/10 від 18.04.2007р., додаткових обґрунтуваннях заперечення на позовну заяву вих. №18402/10/10-012 від 11.06.2007р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та прокуратури Полтавської області, яка приймає участь в розгляді цього спору в порядку ст. 60 КАС України,

встановив:

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення КОДПІ послужили матеріали перевірки ВАТ "Кременчуцька автобаза №3" - акт № 678/23-120/01268762 від 06.12.2006р. "Про результати виїзної планової перевірки Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцька автобаза №3" (код 01268762) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005р. по 30.06.2006року.", за яким податкова-відповідач констатувала, що ВАТ "Кременчуцька автобаза №3" неправомірно застосувало нульову ставку ПДВ до операцій з поставки авіапалива в серпні - вересні 2005 року по контракту № 80/01/203/05-юр від 23.08.2005 р. для заправки повітряних суден СЗАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України", що виконували міжнародні рейси. При цьому КОДПІ виходила з того, що (цитується за актом перевірки, стор.55) „...заправка повітряних суден здійснювалась безпосередньо на митній території України, про що свідчать дані вантажно-митних декларацій, де в гр.2 відправником/експортером палива визначено СП ЗАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України". Тому місцем поставки товарів для потреб повітряних суден є митна територія України і операції з такої поставки є об'єктом оподаткування відповідно з підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість" у редакції від 22.05.97р. № 283/97-ВР (зі змінами та доповненнями).., база оподаткування таких операцій визначається за правилами, встановленими статтею 4 Закону...".

На підставі зазначеного висновку КОДПІ          було винесено податкове

повідомлення-рішення №/0/2960 від 18.12.2006р., що є предметом спору, про визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1 085 232,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 644 348,00 грн. з посиланням на порушення п.п. 3.1.1. п.3.1. ст. З, п.4.1 ст.4, п.п.7.2.1., 7.2.6 п.7.2, 7.4.4. п. 7.4 ст.7 Закону „Про податок на додану вартість" та неправомірне заниження ПДВ за серпень 2005 р. - в сумі 535 028 грн., за вересень 2005р. –в сумі 550 204 грн. (разом - 1 085 232,00 грн.) по операціям з поставки авіаційного палива марки ТС-1 та РТ СЗАТ "Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України" для заправки українських повітряних суден, що виконують міжнародні рейси з перевезення пасажирів за плату.

Дослідивши наданий сторонами доказовий матеріал, суд дійшов висновку , що прийняте відповідачем - КОДПІ спірне податкове повідомлення-рішення від 18.12.2006р. є за межами чинного законодавства, з огляду на наступне:

При визначенні податкового зобов'язання з податку на додану вартість по операціям з поставки в серпні - вересні 2005 року по контракту №80/01/203/05-юр від 23.08.2005 р. авіаційного палива марки ТС-1 та РТ СЗАТ "Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України" для заправки українських повітряних суден, що виконують міжнародні рейси з перевезення пасажирів за плату, ВАТ "Кременчуцька автобаза №3" застосувало положення норм пп. 6.2.1. п.6. ст.6 Закону України „Про податок на додану вартість", за якою встановлено, що за нульовою ставкою ПДВ оподатковуються операції з поставки для заправки або постачання повітряних суден; що виконують міжнародні рейси для навігаційної діяльності чи перевезення пасажирів або вантажів за плату; при цьому товари вважаються експортованими платником податку в разі, якщо їх експорт засвідчений належно оформленими вантажними митними деклараціями.

Таким чином, за приписами зазначеної вище норми, умовами застосування нульової ставки щодо операцій з поставки авіапалива для заправки українських повітряних суден, що виконують міжнародні рейси з перевезення пасажирів за плату, є: (1) здійснення платником податку поставок авіапалива, (2) підтвердження факту заправки поставленим авіапаливом повітряних суден і (3) експорт авіапалива, підтверджений належно оформленими вантажними митними деклараціями.

Вимоги щодо оформлення ВМД місять: Положення про ВМД, затверджене постановою КМУ від 09.06.1997 р. №574, Інструкція про порядок заповнення ВМД, затв. Наказом Держмитслужби України від 09.07.1997 р. №307, Порядок заповнення граф ВМД, затв. Наказом Держмитслужби України від 30.06.1998 року №380, Постанову КМУ «Про вдосконалення механізму відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ за операціями з експорту продукції»від 01.03.2002 р. №243, Порядок підтвердження відомостей про фактичне вивезення товарів за межі митної території України, затв. Спільним наказом Держмитслужби країни та ДПАУ від 21.03.2002 року №163/121. Останні два документа конкретизують зміст поняття належним чином оформлена ВМД, як підставу для відшкодування ПДВ саме в розрізі вимог податкового законодавства.

ВАТ "Кременчуцька автобаза №3" згідно контракту №80/01/203/05-юр від 23.08.2005р. протягом серпня-вересня 2005 р. здійснено операції з поставки СЗАТ „Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України" авіаційного палива ТС-1 та РТ (товарів). Щодо обсягів поставки авіапалива, яке було використано для заправки українських повітряних суден що виконували міжнародні рейси по перевезенню пасажирів за плату, і було експортовано (вивезено за межі митної території України), ВАТ "Кременчуцька автобаза №3" застосовано нульову ставку з податку на додану вартість. Експорт відповідних обсягів авіапалива підтверджено належно оформленими вантажними митними деклараціями, що свідчить про те, що оподаткування вказаних операцій було здійснено відповідно вимог п. п.6.2.1. п.6.2. ст..6 Закону „Про податок на додану вартість" і відсутність порушень п.п. 3.1.1. п.3.1. ст. З, п.4.1 ст.4, п.п.7.2.1., 7.2.6 п.7.2, 7.4.4. п. 7.4 ст.7 Закону „Про податок на додану вартість"

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд виходить з наступного.

Підстави і порядок оподаткування податком на додану вартість встановлено Законом України „Про податок на додану вартість" (далі - Закон). Статтею 3 даного Закону встановлено об'єкти оподаткування, до яких відносяться: операції з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України (пЗ.1.1.), операції з вивезення товарів у митному режимі експорту ( п.3.1.3.).

Статтею 6 Закону встановлюється ставка оподаткування. Пунктом 6.1. вказаної статті встановлено що об'єкти оподаткування, визначені ст. З Закону, за винятком операцій, до яких застосовується нульова ставка, оподатковуються за ставкою 20%. Підпунктом 6.2.1. п.6.2. ст.6 Закону передбачено, що при експорті товарів ставка податку становить "0", в тому числі за нульовою ставкою оподатковуються операції з поставки для заправки або постачання повітряних суден, що виконують міжнародні рейси для навігаційної діяльності чи перевезення пасажирів або вантажів за плату.

Факти здійснення позивачем поставки авіапалива для заправки повітряних суден, що виконують міжнародні авіарейси для перевезення пасажирів, і вивезення (експортування) авіапалива за межі митної території України, як запасів для споживання в ході експлуатації літаків підтверджено в ході розгляду справи наданими доказами:

- видатковими ордерами на заправку літаків, в яких зазначено власник/постачальник палива ВАТ "Кременчуцька автобаза №3" і отримувач/покупець палива - СЗАТ „Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України", кількість та вид палива, час заправки, номер міжнародного рейсу, тип та номер літака;

- вантажними митними деклараціями та зведеними реєстрами заправок авіапаливом, які підтверджують обсяг (кількість) поставки авіапалива та факт його використання для здійснення міжнародних рейсів, а також підтверджують факт експорту товару (авіапалива);

- актами поставки авіапалива для міжнародних рейсів згідно контракту №80/01/203/05-юр від 23.08.2005р.

Відповідно до ст. 115 Митного кодексу товари, включаючи паливно-мастильні матеріали, необхідні для експлуатації та технічного обслуговування літаків, розуміються як запаси, призначені для споживання. Запаси, призначені для споживання, що переміщуються на літаках через митний кордон України в обсягах, що визначаються на підставі встановлених Кабінетом міністрів України норм споживання та з урахуванням тривалості рейсу, підлягають митному оформленню в без ліцензійному порядку без декларування та сплати податків і зборів ( крім випадків передбачених цим Кодексом), а понад зазначені норми –загальному порядку відповідно до заявленого митного режиму.

Декларування запасів, призначених для споживання, здійснюється відповідно до Порядку заповнення граф ВМД відповідно до митних режимів експорту, імпорту, транзиту, тимчасового ввезення, митного складу, магазину безмитної торгівлі, затвердженого Наказом Державної митної служби України № 380 від 30.06.1998р. та зареєстрованого в Мінюсті України 22.07.1998 р. за № 469/2909. Відповідно до п.п.8.1 зазначеного Порядку митне оформлення запасів споживання, що поставляються на транспортні засоби, здійснюється з поданням ВМД , заповненої відповідно до митного режиму експорту ( п.2.1. цього Порядку) і особливостей заповнення граф ВМД при митному оформленні запасів споживання ( пункт 8.2 цього Порядку).

Згідно зазначених норм вивезення авіапалива як запасів споживання в процесі міжнародних польотів є вивезенням товару у митному режимі експорту, що кореспондується з нормами п.6.2.1. п.6.2 ст.6 Закону, згідно яких операції з поставки авіапалива для заправки літаків, що виконують міжнародні авіарейси, відносяться до експортних і оподатковуються за нульовою ставкою

Заперечення відповідача з посиланням на те, що оскільки місцем поставки авіапалива є митна територія України, вказані операції згідно п. 3.1. ст. З, ст.4, п.6.1. ст.6 Закону „Про податок на додану вартість" мають оподатковуватись за ставкою 20%, є хибними і не можуть бути прийняті судом з нижченаведених підстав:

Ставки податку на додану вартість встановлюються ст. 6 Закону „Про податок на додану вартість". Пунктом 6.1 цієї статті закріплено, що об'єкти оподаткування, визначені ст. З Закону, оподатковуються за ставкою 20%, за винятком операцій, до яких застосовується нульова ставка. Відповідно до п.6.2. ст.6 Закону нульова ставка застосовується при експорті товарів, в тому числі відносно операцій, зазначених в п.п.6.2.1- до операцій з поставки авіапалива для заправки повітряних суден, які виконують міжнародні рейси:

„6.2. При експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування:

6.2.1. У тому числі за нульовою ставкою оподатковуються операції з: - поставки для заправки або постачання повітряних суден, що:

виконують міжнародні рейси для навігаційної діяльності чи перевезення пасажирів або вантажів за плату"

На підставі вказаних положень Закону правомірним є висновок про те, що коли поставка авіапалива для заправки літаків здійснюється на митній території України, в разі здійснення літаками міжнародних рейсів з перевезення пасажирів, зазначені операції відносяться до експорту, і оподатковуються за нульовою ставкою.

П. 3.1.1. Закону, на порушення якого посилається Відповідач, не встановлює ставку податку, а лише визначає об'єкти оподаткування, тому здійснення поставки на митній території України не тягне за собою оподаткування ПДВ виключно за ставкою 20%.

Враховуючи, що в подальшому мало місце вивезення товару за межі митної території України, вказані операції відносяться до експортних згідно норм податкового законодавства - пп. 6.2.1. п.6.2. ст.6 Закону, які і були правомірно застосовані позивачем до спірних правовідносин.

Не можуть бути прийняті судом і доводи ДПС з посиланням на те, що, оскільки в графі 2 „Відправник" ВМД вказано СЗАТ "Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України", то остання і є постачальником та відповідно експортером авіапалива і має право відповідно до підпункту 6.1,2 пункту 6 1 статті 6 Закону про ПДВ використовувати нульову ставку щодо оподаткування цим податком, з наступних причин:

СЗАТ „Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" , зазначена у гр.2 ВМД, не є і не може бути експортером авіапалива в розумінні Закону „Про податок на додану вартість", а відповідно і застосувати „0" ставку ПДВ до вказаних операцій, оскільки вона (компанія) не реалізує авіапалива за кошти іншим особам. Остання споживає паливо в ході експлуатації літаків, а отже в випадку, що розглядається, у СЗАТ "Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України" відсутні продаж (поставка) товару і отримання винагороди (компенсації). Це в свою чергу засвідчує про відсутність об'єкту і бази оподаткування ПДВ.

Пунктом 8.2. Порядку заповнення граф ВМД, затв. Наказом Держмитслужби

України від 30.06.1998 року №380 передбачено, що при митному оформленні запасів

споживання в гр.2 ВМД , яка в даному випадку має назву „Відправник" (а не

„відправник/експортер", як в інших випадках), відомості про особу, яка передає товари

власнику транспортного засобу за договором, зазначаються лише у випадках

здійснення їх поставки на іноземні або орендовані іноземними суб'єктами транспортні

засоби. Якщо постачання проводиться українським власником транспортного

засобу, то в графі 2 ВМД „Відправник" зазначаються відомості про українського

власника повітряного судна (СЗАТ "Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України").

Оскільки в даному випадку постачання (в розумінні „закупівля", „забезпечення", здійснення експлуатаційних закупок, наведеного в листі Верховної Ради № 06-10/576 від 22.07.1997р.,і ст.264 Господарського кодексу) здійснено СЗАТ "Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України" як власником літаків, вказаний суб'єкт господарювання правомірно вказано в графі 2 ВМД як Відправник.

Підпунктом 6.2.1. пункту 6 статті 6 Закону встановлено, що за нульовою ставкою оподатковуються операції з „поставки для заправки або постачання повітряних суден, що виконують міжнародні рейси для навігаційної діяльності чи перевезення пасажирів або вантажів за плату". Відповідно нульова ставка застосовується суб'єктом, що здійснив поставку для постачання(заправки), а не постачання.

Оскільки поставка авіапалива (тобто передача у власність авіакомпанії) для заправки літаків, що виконують міжнародні рейси, здійснена ВАТ "Кременчуцька автобаза №3" в серпні –вересні 2005 року, остання обставина дає право Позивачу на застосування нульової ставки ПДВ до вказаних операцій відповідно до п. 6.2., п.п.6.2.1. Закону „Про податок на додану вартість".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції №/0/2960 від 18.12.2006р., за яким ВАТ "Кременчуцька автобаза №3" визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість та зобов'язано сплатити суму податку у розмірі 1 085 232,00 грн. та штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 644 348,00 грн., є за межами чинного законодавства України і підлягає визнанню нечинним.

Отже, вимоги позивача є обґрунтованими, правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 94,158, 160,162, 163, п. 6 розділу VII „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної

державної податкової інспекції №/0/2960 від 18.12.2006р., за яким Відкритому акціонерному товариству „Кременчуцька автобаза №3", м. Кременчук, вул. Свіштовська, 11 оф. 3, ІПН 56, визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 1 729 580, 00 грн., в т.ч. основний платіж - 1 085 232,00 грн. та штрафна (фінансова) санкцій в розмірі 644 348,00 грн.

3.          Копію цієї постанови надіслати сторонам за адресами, зазначеними в її вступній частині, та прокуратурі Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. 11000-річчя Полтави,7).

СУДДЯ                                                            Г.І. БУНЯКІНА

Примітка:

1. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки,

встановлені ст.186 КАС України.