ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2008 р. Справа № 55/433-07

вх. № 12898/5-55

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився; відповідача - Єршов Р.В. за довіреністю б/н від 10.10.2007р.

розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "ПАП - Сервіс", м. Харків

до Акціонерного товариства "Харківстальконструкція", м. Харків

про стягнення 280011,15 грн.

та зустрічної позовної заяви Акціонерного товариства "Харківстальконструкція", м. Харків

до Приватного підприємства "ПАП - Сервіс", м. Харків

про стягнення 125752,99грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 167164,0грн., пені у розмірі 112847,15грн., що виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань за договором підряду №145/06 від 25.09.2006р.; стягнути з відповідача 2800,0 грн. витрат, пов"язаних зі сплатою державного мита та 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Також, в позовній заяві, позивач просить суд витребувати у відповідача відомості про номера реєстраційних рахунків.

Відповідач 28.01.2008р. надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Разом з відзивом були надані документи, які були прийняті судом та залучені до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2008р. розгляд справи було продовжено строком на один місяць - до 17.03.2008р.

Представник АТ "Харківстальконструкція" надав через канцелярію господарського суду 29.02.2008р. зустрічну позовну заяву в якій просить суд стягнути з відповідача (позивач за первісним позовом) основної заборгованості у розмірі 97855,67грн., штрафу у розмірі 19571,13грн., пені у розмірі 6545,86грн., 3% річних у розмірі 1780,33грн. та судові витрати.

Відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов повинен бути взаємно пов"язаним з первісним, а також подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд, розглянувши поданий відповідачем зустрічний позов та додані до нього матеріали, приймає його до провадження для спільного розгляду з первісним позовом.

Відповідач за первісним позовом надав через канцелярію господарського суду 11.03.2008р. доповнення до відзиву, які були прийняті судом та залучені до матеріалів справи.

11.03.2008р. відповідач надав суду клопотання в якому він просить суд витребувати у позивача відомості нарахування заробітної плати в 2006-2007р., особові картки на гр. Шайтанова О.Г. та на гр. Тарасенко Є.М.

Суд розглянувши дане клопотання визнав за необхідне прийняти та задовольнити його.

Позивач у судове засідання не з"явився, але надав через канцелярію господарського суду 12.03.2008р. клопотання про відкладення розгляду справи на інший строк. Дане клопотання було прийняте та задоволено судом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом було встановлено, що 25.09.2006р. між відповідачем та позивачем було укладено договір підряду №145/06. У подальшому між сторонами договору були укладені додаткові угоди №1 від 19 жовтня 2006 року та №2 від 01 лютого 2007 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору, відповідач зобовязувався власними силами та засобами виконати роботи з будівництва пасажирського ліфту в будинку «літ. А-6», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120 та вести його гарантійне супроводження протягом усього гарантійного строку.

Вартість робіт за Договором з урахуванням вартості матеріалів та ПДВ складала 835 820 грн.

Відповідно до п. 2.7. Договору, фінансування будівництва замовником передбачає передоплату на загальну суму 492 411 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору початок робіт сторони узгодили в день перерахування передплати, а закінчення робіт згідно графіку, що відповідає даті 07 лютого 2007 року.

Відповідно до частини 1 статті 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

Таким чином, обов’язок позивача перерахувати аванс і обов’язок відповідача виконати роботи є зустрічними зобов’язаннями.

Протягом жовтня 2006р. – березня 2007р. Позивач перерахував на банківський рахунок Відповідача грошові кошти в розмірі 360 213 грн. 13 коп, тобто значно менше, ніж передбачено Договором. Здійснення платежів було розпочато із запізненням у 8 днів у порушення п. 2.7. Договору.

23 жовтня 2006 року відповідач передав представнику позивача під підпис лист №479 від 20 жовтня 2006 року, в якому зверталася увага на відсутність усіх необхідних умов та документів для виконання будівельно-монтажних робіт.

Виходячи з передбаченої графіком виконання робіт можливості виконання їх частинами (етапами), відповідач приступив до їх виконання в межах проавансованих сум, розраховуючи на подальше фінансування з боку позивача.

29.01.2007р. представники позивача та відповідача підписали Акт проміжної прийомки відповідальних конструкцій: металоконструкцій панорамного ліфта з відхиленнями в межах допустимих.

Проте, відповідач не підписав передані йому листом №72 від 02 лютого 2007 року два оригінали довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) та два оригінали Акту приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в) за січень 2007р. При цьому претензії до якості та своєчасності виконання робіт до відповідача з боку позивача не надходили.

Відповідно до п. 4.3.1. Договору позивач зобов’язаний прийняти та сплатити за виконану роботу в строки передбачені Договором.

Відповідно до п. 2.4. Договору підставою для розрахунків є оформлені сторонами акти виконаних робіт (ф. КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (ф. КБ-3). Робота вважається прийнятою, якщо протягом 15 днів з моменту отримання відповідачем акта, від нього не надійшло письмове заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, згідно положень Договору та частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України, роботи, виконані у січні 2007р., вважаються прийнятими позивачем.

Незважаючи на непідписання зазначених форм КБ-3 та КБ-2в, позивач продовжував перераховувати на поточний рахунок відповідача грошові кошти. Зокрема, 13.02.2007р. та 12.03.2007р. було перераховано 6 342 грн. 97 коп. і 1 709 грн. 39 коп. відповідно.

Такими діями позивач підтвердив наявність у нього боргових зобов’язань перед відповідачем.

10.04.2007р. відповідач передав позивачеві листи №180 від 10.04.2007р., та №46 від. 10.04.2007р., якими передав позивачу технічну документацію на виконані роботи та звернув увагу позивача на необхідність дотримання умов Договору та чинного законодавства. Позивач проігнорував це звернення, у зв’язку з чим виконання подальших робіт було відкладено.

Відповідно до п. 5.3. Договору, підставою відповідальності підрядника за порушення строків виконання робіт є його вина та відсутність порушення строків виконання замовником своїх зобов’язань.

Згідно з частиною 2 статті 613 Цивільного кодексу України, на яку вірно посилається відповідач, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов’язок, виконання зобов’язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно з частиною 3 статті 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином, відстрочення виконання робіт відповідачем було вимушеним правомірним заходом, вжитим внаслідок порушення позивачем умов Договору щодо перерахування передплати.

Вищенаведені обставини спростовують твердження позивача про порушення відповідачем умов Договору та прострочення виконання робіт. Через це нарахування будь-яких штрафних санкцій позивачем є безпідставним.

Довідка про вартість виконаних підрядних робіт та акт приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-3 та КБ-2в) на роботи виконані відповідачем у лютому 2007 року також не були підписані позивачем. Але при цьому відповідач не довів суду факт своєчасного вручення ним позивачу цих документів. Лише 21 січня 2008 року відповідачем були направлені цінним листом відповідачу форми КБ-3 та КБ-2в за січень і лютий 2007 року.

25.05.2007р. позивач та відповідач підписали Довідку про вартість виконаних підрядних робіт та Акт приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-3 та КБ-2в) за травень 2007р. на суму 175 796 грн. 64 коп.

Загальна вартість виконаних підрядних робіт у відповідності з актами за січень 2007р. та за травень 2007р., які підписані (вважаються прийнятими) позивачем складає 442 861 грн. 20 коп.

Таким чином, після підписання Позивачем форм КБ-3 і КБ-2в за травень 2007р. вартість виконаних робіт перевищила розмір фактично перерахованої позивачем пердоплати.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відраховуючи, передбачені п. 2.4. Договору, 15 днів з моменту підписання форм КБ-3 та КБ-2в за травень 2007 року (25 травня 2007року), останній день належного виконання є 08 червня 2007 року. До прийняття позивачем робіт за травень 2007 року вартість раніше виконаних та прийнятих ним робіт (за січень, лютий 2007 року) оплачена авансом. З 09 червня 2007 року у відповідача з’явилося право нараховувати штрафні санкції та стягнути належні йому грошові кошти в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.2. Договору, за порушення розрахунків за виконані роботи позивач повинен сплатити відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення і штраф в розмірі 20% від суми невиконаних зобов’язань.

Відповідно до п. 5.4. у разі порушення підрядчиком умов договору підрядчик сплачує замовнику штраф.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в термін, встановлений договором позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 6545,86грн. та штрафу у розмірі 19571,13грн. відповідають вимогам договору та діючому законодавству України, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних, що становить суму у розмірі 1780,33грн. підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у зв’язку з чим підлягають задоволенню.

Як вказувалось раніше, 21 січня 2008року відповідач в порядку статті 882 Цивільного кодексу України відправив цінним листом на адресу позивача форми КБ-3 та КБ-2в за січень 2007 року (повторно) та за лютий 2007 року. Протягом встановленого Договором строку 15 днів позивач не заявив свої заперечення.

Таким чином, роботи в обсягах та за ціною, зазначених у формах КБ-3 та КБ-2в за лютий 2007р. вважаються прийнятими позивачем.

Борг позивача перед відповідачем за роботи, виконані у лютому 2007 року згідно форм КБ-3 та КБ-2в складає 15 807 грн. 60 коп.

З огляду на вищезазначене загальна сума боргу за основним зобов’язанням складає 97 855,67грн.

З огляу на вищезазначене, суд вважає позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають, відповідно позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 2800,12грн., та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на позивача.

Державне мито в сумі 1257,30 грн., сплачене позивачем за зустрічним позовом згідно Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1-5, 12, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 526, ст. 549, ч.1 ст. 530, ч. 3 ст. 538, ст. 610, ст. 611, ч. 2 ст. 613, ст. 629, ч. 1 ст. 853, ст. 875, ст. 882 Цивільного кодексу України, ст. 232, Господарського кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні первісного позову Приватного підприємства „ПАП-Сервіс” до Акціонерного товариства "Харківстальконструкція" відмовити повністю.

2.          Зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Харківстальконструкція" до Приватного підприємства „ПАП-Сервіс” задовольнити повністю.

3.          Стягнути з Приватного підприємства „ПАП-Сервіс” (61125, Україна, м. Харків, вул. Малом’ясницька, 9/11, п/рах. № 6243 у Відділенні №2 ВАТ „Укрексімбанк” філія м. Харкова, МФО 351618, ) на користь Акціонерного товариства "Харківстальконструкція" (61125, Україна, м. Харків, вул. Малом’ясницька, 2, р/р 6500 в АКІБ “УкрСиббанк”, МФО 351005, ) 97 855 грн. 67 коп. основного боргу, штраф у розмірі 19 571 грн. 13 коп., пеню у розмірі 6 545 грн. 86 коп., 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 1 780 грн. 33 коп. витрати по сплаті державного мита 1 257 грн. 53 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 17.03.2008р.

Суддя Светлічний Ю.В.