ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.08 р.                     Справа № 26/1пн

Постановлена у нарадчій кімнаті 13 лютого 2008 р. о 16 год. 32 хв.

Господарський суд Донецької області у складі судді Наумової К.Г.

При секретарі судового засідання – Мосєєвій О.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду адміністративну справу № 26/1пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький лікеро-горілчаний завод „Лік” (м. Донецьк)

до відповідача: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку (м. Донецьк)

про зобов’язання СДПІ по роботі з ВПП у м. Донецьку надати до УДК у Донецькій області висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування по декларації за липень 2006р. у розмірі 345663грн. 53коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Донецький лікеро-горілчаний завод „Лік” (м. Донецьк), звернулось до господарського суду Донецької області з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку (м. Донецьк) про зобов’язання надати до Управління Державного казначейства у Донецькій області висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету по декларації за липень 2006 року у розмірі 345663грн. 63коп.

Заявою від 12.02.2008р. № 136 – уточнення та зміни до позовної заяви, позивач змінив позовні вимоги та просить зобов’язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку (м. Донецьк), далі за текстом „ДПІ”, надати до Управління Державного казначейства у Донецькій області висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету по декларації з податку на додану вартість за липень 2006 року на суму 297294грн. 23коп.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

21.08.06р. позивач подав до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку (м. Донецьк) декларацію з ПДВ за липень 2006 року, якою визначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 1179739грн. Разом з декларацією було подано заяву про бюджетне відшкодування сум ПДВ за липень 2006р. на таку ж суму.

Відповідно до п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, податковий орган зобов’язаний у п’ятиденний термін після закінчення перевірки надати до органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Відповідачем була здійснена документальна невиїзна перевірка з питання достовірності заявлених до відшкодування з бюджету сум ПДВ по декларації за липень 2006 р., за наслідками якої складено акт № 357/15-16-23/2/20325495 від 08.09.06р. У висновку акту зазначено, що підлягає бюджетному відшкодуванню сума 1179739грн. ДПІ провела також виїзну документальну перевірку позивача, за наслідками якої складено акт № 197/15-16-23/220325495 від 09.10.06р., згідно якого були підтверджені результати невиїзної документальної перевірки. Позивач з висновками актів погодився. Всі дії необхідні для відшкодування ПДВ, визначені Законом України „Про податок на додану вартість” ним проведені, правомірність бюджетного відшкодування по декларації за липень 2006р. в сумі 1179739грн. підтверджена самим податковим органом, про що свідчать відповідні акти перевірок та довідки, проте висновки про відшкодування суми ПДВ у повному обсязі, як того потребує законодавство, до відділення держказначейства не направлені.

Станом на 12.01.08р., відповідачем відшкодовано ПДВ по декларації за липень 2006р. у сумі 882444грн. 77коп., залишок невідшкодованої суму складає 297294грн. 23коп., що також підтверджується актом звірення залишку невідшкодованої суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за липень 2006р. станом на 12.01.08р.

Висновок до УДК, на решту суми, не направлений, бюджетне відшкодування у сумі 297294грн. 23коп. позивачем не отримано.

ДПІ проти позову заперечує посилаючись на наступне.

Згідно п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, ДПІ була проведена позапланова документальна виїзна перевірка з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок за липень 2006р. Перевіркою підтверджено правомірність заявленого бюджетного відшкодування у сумі 1179739грн. За наслідками перевірки до УДК був направлений висновок на відшкодування 834075грн. 47коп. Зазначена сума була позивачу відшкодована. Відповідно до Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених Наказом ДПА України від 18.08.2005 р. № 350, є обов’язковим проведення зустрічних перевірок по ланцюгу постачання. Відповідно до Порядку взаємодії між органами державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в процесі відшкодування податку на додану вартість за висновками органів державної податкової служби України та погашення простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом видачі облігацій внутрішньої державної позики, затвердженого Наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03.08.2004 р. 451/501/132, податкові органи направляють до Департаменту оподаткування юридичних осіб зведену інформацію про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ грошовими коштами виходячи з результатів завершених документальних перевірок включаючи виконання вимог Державної податкової адміністрації України щодо проведення зустрічних перевірок.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення представників сторін суд –

ВСТАНОВИВ:

21.08.06р. позивач подав до ДПІ податкову декларацію з ПДВ за липень 2006 р., вхідний номер 7267, про що свідчить відмітка ДПІ. Згідно рядка 18.1 даної декларації, від’ємне значення податку у поточному періоді складає 453627 грн.. яка згідно рядка 22.2 включається до податкового кредиту наступного податкового періоду. Відповідно до рядка 23 декларації залишок від’ємного значення попереднього звітного періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду (значення рядка 26 декларації попереднього періоду) складає 14318890 грн. Відповідно до рядків 25 та 25.1 цієї декларації сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, складає 1179739грн.

Разом з наведеною декларацією позивачем було подано до ДПІ розрахунок бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок в установі банку.

ДПІ було складено довідку №357/15-16-23/2-20325495 від 08.09.06р. про результати невиїзної документальної (камеральної) перевірки з питання достовірності заявлених до відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість ТОВ „ДЛГЗ „Лік” за липень 2006р., у якій податковий орган дійшов висновку що бюджетне відшкодування ПДВ за липень 2006 року складає 1179739грн., задеклароване платником в розрахунку з ПДВ за липень 2006 року, відповідає сумі бюджетного відшкодування, визначеній за результатами документальної невиїзної (камеральної) перевірки.

ДПІ проведено позапланову виїзну перевірку позивача за результатами якої складено Акт „Про результати виїзної позапланової перевірки ТОВ „Донецький лікеро-горілчаний завод „Лік” (код за ) з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок за липень 2006 р.” від 09.10.2006 р. № 197/15-16-23/2/20325495.

В даному акті відображено наступне.

Перевіркою встановлено, що у порушення п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, позивачем у липні 2006 року безпідставно завищені обсяги придбання на 2487грн. 06коп., що призвело до завищення суми ПДВ податкового кредиту у розмірі 497грн. 41коп. Завишення суми податкового кредиту відбулося за рахунок подвійного віднесення до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за червень 2006 року суми ПДВ однієї податкової накладної підприємством ТОВ „Апласт” у двох екземплярах.

Перевіркою також підтверджено, що бюджетному відшкодуванню по декларації за липень 2006 р. підлягає 1179739грн.

Зменшення суми ПДВ податкового кредиту у розмірі 497грн. 41коп. не призвело до зменшення суми бюджетного відшкодування та не оспорюється позивачем.

Сторонами під час розгляду справи визнано, що позивачу по декларації за липень 2006р. відшкодовано 882444грн. 77коп. Сторони звірили розрахунки невідшкодованої суми ПДВ по декларації за липень 2006 року та підтвердили суму залишку бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2006року у сумі 297294грн. 23коп., що також підтверджується актом звірення залишку невідшкодованої суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за липень 2006р. станом на 12.01.08р.

ДПІ не направлено до УДК висновку про відшкодування позивачу сумі 297294грн. 23коп., посилаючись на те, що відповіді на запити про проведення зустрічних перевірки, за наслідками яких можливо дійти законного та обґрунтованого висновку щодо суми відшкодування ПДВ, не отримані.

Рішення про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування на 297294грн. 23коп., ДПІ не прийнято.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

П. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” у редакції Закону України від 25.03.2005 р. N 2505-IV визначено наступне.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. (п.п. 7.7.1.)

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. (п.п.7.7.2.).

Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.(п.п. 7.7.3.).

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом. (п.п.7.7.4.).

Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.(п.п. 7.7.5.)

На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.(п.п. 7.7.6.)

Таким чином, відповідно до п.п. 7.7.2, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), а податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума заниження (завищення).

П.п. 7.4.1. п. 7.4 ст. 7 також встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит, згідно п. 7.5. ст.. 7 вважається:

дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг);

Ст.. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” також встановлено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). (п.п. 7.2.3.)

Податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.(п.п. 7.2.6.)

П. 1.3. ст.. ст. 1 визначено, що платником податку вважається особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Відповідно до п. 4.1. ст.. 4 Закону України “Про податок на додану вартість”, база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

Таким чином, Законом України “Про податок на додану вартість”, яким визначено ставки та механізм справляння ПДВ, обов’язок щодо визначення об’єкту оподаткування, нарахування податку та його утримання у покупця товарів або послуг, правильності обчислення ПДВ покладено на платника податку – продавця товару.

Обов’язок сплатити нарахований продавцем ПДВ у складі ціни товару або послуг та отримати належним чином оформлену податкову накладну, у підтвердження сплати податку, законом покладений на платника податку – покупця.

Закон не містить у собі норми, яка б покладала відповідальність на платника податку – покупця товарів (послуг) за правильність визначення платником податку – продавцем товарів (послуг) об’єкту оподаткування та правильність відображення їх у податковому обліку платником податку – продавцем товарів (послуг).

До податкового кредиту звітного періоду відносяться суми податку, сплачені в ціні товару при їх придбанні, якщо платник податку придбав ці товари з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності. При цьому для вказаного віднесення відповідних сум податків, сплачених у ціні товару, до податкового кредиту платника податків, який придбав товар, Законом України “Про податок на додану вартість” не передбачено умов про сплату цих сум до бюджету. Ст.. 7 передбачено лише обов’язок платника податку надати покупцю податкову накладну, а у разі імпорту товару на митну територію України документом, що посвідчує право на отримання податкового кредиту вважається вантажна митна декларації, яка підтверджує сплату податку на додану вартість.

Якщо контрагент не виконав свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету то, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина, а також те що податковий орган не отримав результати перевірок постачальників по ланцюгу постачання до кінцевого виробника не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Позивачем виконані усі умови передбачені Законом України “Про податок на додану вартість” для отримання бюджетного відшкодування на рахунок в установі банку.

Несплата ПДВ контрагентом (контрагентом у ланцюзі постачальників), або неотримання податковим органом відповідей на зустрічні перевірки по ланцюгу постачання платника податку при фактичному здійсненні господарських операцій не може впливати на суму бюджетного відшкодування такого платника податку.

ДПІ здійснило перевірку позивача, та підтвердило, що відшкодуванню по декларації за липень 2006 р. підлягає 1179739грн.

Позивачу до теперішнього часу не відшкодовано 297294грн. 23коп. Доказів направлення органам державного казначейства висновку на відшкодування зазначеної суми суду не надано.

Такі дії ДПІ порушують право позивача на своєчасне отримання бюджетного відшкодування.

П. 4.1 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації, Державного казначейства України від 2 липня 1997 р. N 209/72 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 21 травня 2001 р. N 200/86), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 8 червня 2001 р. за N 489/5680В, передбачено, що відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів (форма наведена в додатку 2) або за рішенням суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Порушене право підлягає захисту у судовому порядку, позивач самостійно визначає спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до ст.. 162 КАС України, за результатами розгляду справи суд може прийняти одну з постанов, які перелічені у п. 2 даної статті, а також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Обраний позивачем у даній справі спосіб захисту порушеного права відповідає визначеним даною статтею.

Посилання ДПІ на вимоги Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених Наказом ДПА України від 18.08.2005 р. № 350 та Порядку взаємодії між органами державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в процесі відшкодування податку на додану вартість за висновками органів державної податкової служби України та погашення простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом видачі облігацій внутрішньої державної позики, затвердженого Наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03.08.2004 р. 451/501/132, не заслуговує на увагу. Зазначені нормативні акти розповсюджують дію - перший лише на органи Державної податкової служби, а другий на органи Державної податкової служби, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України, тобто мають відомчий та міжвідомчий характер, відповідно не розповсюджують дію на невизначене коло суб’єктів. Законом України „Про податок на додану вартість” проведення зустрічних перевірок та підтвердження сплати до бюджету ПДВ по ланцюгу постачання до кінцевого виробника не віднесено до умов відшкодування платнику податку бюджетної заборгованості з ПДВ.

Згідно зі ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про зобов’язання Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку (м. Донецьк) надати до Управління Державного казначейства у Донецькій області висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету по декларації з податку на додану вартість за липень 2006 року на суму 297294грн. 23коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа.

З огляду за зазначене, витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 3грн. 40коп. підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Державного бюджету.

Враховуючи викладене та, керуючись ст. ст..19, 67 Конституції України, Законом України “Про податок на додану вартість”, Порядком відшкодування податку на додану вартість, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації, Державного казначейства України від 2 липня 1997 р. N 209/72 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 21 травня 2001 р. N 200/86), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 8 червня 2001 р. за N 489/5680В

ст. ст. 2, 7 –12, 69-86, 94, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобов’язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку (м. Донецьк) надати до Головного управління Державного казначейства в Донецькій області (м. Донецьк) висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню Товариству з обмеженою відповідальністю „Донецький лікеро-горілчаний завод „Лік” (м. Донецьк) з Державного бюджету України по декларації з податку на додану вартість за липень 2006 року на суму 297294грн. 23коп.

Стягнути з коштів Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький лікеро-горілчаний завод „Лік” (м. Донецьк) витрати по сплаті державного мита у сумі 3 грн. 40 коп.

Зазначена постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Дана постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява та скарга подається на ім’я Донецького апеляційного адміністративного суду через Господарський суд Донецької області.

Постанову підписано 18 лютого 2007 р.

Суддя Наумова К Г.