КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2008                                                                                           № 17/466

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Сайко В. Д. – представник за довіреністю № 83/2008 від 03.01.2008 року

від відповідача - 1:          не з’явився

від відповідача 2:          Денисова Н. О. – представник за довіреністю № ГО – 08/23 від 17.01.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.03.2008

у справі № 17/466

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Святослав"

Закритого акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про                                                  стягнення 7903,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідачів збитків в порядку регресув сумі 7903,47 грн., в тому числі, з відповідача1 у розмірі 510,00 грн., а з відповідача 2 у розмірі 7393,47 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.03.2008 року у справі № 17/466 в позові відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: позивачем не надано належних доказів сплати страхового відшкодування в заявленому до стягнення розмірі та доказів виконання робіт по ремонту спірного автомобілю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Закрите акціонерне товариство “Європейський страховий альянс” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2008 року у справі № 17/466 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що оспорюване рішення господарського суду міста Києва прийняте з порушенням норм процесуального права, а саме: судом неповно з’ясовні обставини, що мають виключне значення для справи, а висновки, викладені господарським судом міста Києва у рішенні, не відповідають обставинам справи.

Позивач вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято в якості доказів по справі ремонтні документи та копії платіжних документів.

Ухвалою від 21.04.2008 року колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя – Капацин Н. В., судді Калатай Н. Ф., Пашкіна С. А. відновлено строк для подання апеляційної скарги, апеляційна скарга прийнята до розгляду та порушене апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 12.05.2008 року.

В судове засідання 12.05.2008 року представники Транспортної компанії „Святослав” не з’явилися.

Ухвалою від 12.05.2008 року для надання можливості Закритому акціонерному товариству “Страхова група „ТАС” ознайомитись з матеріалами справи, Транспортній компанії „Святослав” взяти участь у судовому засіданні та витребування додаткових доказів по суті спору розгляд апеляційної скарги відкладено до 28.05.2008 року.

20.05.2008 року до суду надійшло клопотання Закритого акціонерного товариства “Страхова група „ТАС” про відкладення розгляду справи в зв’язку з державним іспитом представника відповідача 2.

Клопотання судом задоволено.

До казаного клопотання додано відзив на апеляційну скаргу та 2 його копії для вручення позивачу та відповідачу 1.

Примірник відзиву вручений представнику позивача в судовому засіданні 28.05.2008 року.

В судовому засіданні 28.05.2008 року позивач надав суду витребувані ухвалою від 12.05.2008 року додаткові докази та письмові пояснення.

Ухвалою суду від 28.05.2008 року для вивчення додаткових доказів та надання можливості Закритому акціонерному товариству “Страхова група „ТАС” та Транспортній компанії „Святослав” взяти участь у судовому засіданні розгляд справи відкладено до 09.06.2008 року.

В судовому засіданні 09.06.2008 року сторони надали додаткові пояснення по суті спору.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання з розгляду апеляційної скарги, колегія вважає за можливе здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача 1.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні у матеріалах справи документальні докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, з урахуванням правил ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно яким апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила наступне.

05.02.2004 р. позивач як Страховик та гр. Янголь І. П. як Страхувальник уклали договір у вигляді полісу добровільного страхування транспортного засобу на умовах „Правил добровільного страхування транспортних засобів” № 0609 від 14.11.2001 р. (далі Договір 1), предметом якого є страхування легкового автомобілю Деу Ланос Д4ММ550 2004 року випуску, державний номер 57940КТ, номер кузова SUPTF69YD4W187273 (далі Автомобіль 1).

Договір 1 набуває чинності з 00 год.00 хвил. 06.02.2004 р. і діє до 24 год.00 хвил. 05.02.2005 р. (п. 7).

27.09.2004 р. на Червонозоряному проспекті, 41 сталося ДТП – зіткнення автомобілів за участю Автомобілю 1, яким керував гр. Янголь І. П., та автомобілю Богдан, д/н 003 – 70 КА (далі Автомобіль 2), яким керував гр. Кучик С. П. та який належить відповідачу 1.

Факт ДТП підтверджується довідкою за підписом Інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ Солом’янського РУ ГУМВС України в м. Києві (у вказаній довідці допущено помилку - замість 27.09.2004 р. вказано 29.09.2004 р.) та довідкою Відділу ДАІ Солом’янськогоРУ ГУ МВС України в м. Києві від 30.09.2004 р.

28.09.2004 р. гр. Янголь І. П. звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування.

05.10.2004 р. Парфьоновим О. О. (сертифікат суб’єкті оціночної діяльності № 1678/03 від 18.02.2003 р.) було проведено огляд Автомобілю 1, за результатами якого складено Протокол огляду транспортного засобу, в якому визначено перелік пошкоджень Автомобіля 1. При цьому, як слідує з копії телеграми за підписом оператора пошти с. Лозуватко Маловисківського району Кіровоградської області Гноєвої від 03.10.004 р. (а. с. 15), телеграмою позивача від 01.10.2004 р. № 105112 гр. Кучика С.П. запрошували для участі в огляді Автомобіля 1.

26.10.2004 р. позивачем складено Страховий акт № 174 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно яким вартість відновлювального ремонту Автомобілю 1 становить 8369,12 грн., сплаті гр. Янголю І. П. підлягає 7903,47 грн. (8369,12 грн. за мінусом франшизи в сумі 465,65 грн.)

27.10.2004 р. позивачем складено попередній страховий акт, яким, на підставі заяви Страхувальника та Попередньої калькуляції вартості ремонту, встановлено попередню виплату ТОВ „Компанія „Аміна” в сумі 2420 грн.

27.10.2004 р. позивачем складено попередній страховий акт, яким, на підставі заяви Страхувальника, Попередньої калькуляції вартості ремонту та пред’явленого чеку про сплату, встановлено попередню виплату готівкою Янголю И.П. в сумі 549,12 грн.

27.10.2004 р. видатковим касовим ордером № 627 позивач видав п. Янголю І. П.549,12 грн. готівкою.

03.11.2004 р. платіжним дорученням № 815 позивач сплатив ТОВ „Компаня „Аміна” 2420 грн. з призначенням платежу: „страхове відшкодування за а/м Янголя І. П. держ. № 57948 КТ, згідно попереднього страхового акту від 27.10.2004 р.

03.11.2004 р. платіжним дорученням № 816 позивач сплатив філії „Колір-Авто АТ „Укр.Авто.корпорації” 4934,35 грн. з призначенням платежу: „страхове відшкодування за а/м Янголя І. П. держ. № 579-40 КТ, згідно страхового акту № 174 від 26.10.2004 року” ф-л „Колір – Авто” АТ „Укр. – авто Корпорація”

Загальна сума страхової виплати, що її було виплачено позивачем та заявлено до стягнення в порядку регресу, дорівнює 7903,47 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 27 ЗУ „Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Зі змісту вище перелічених правових норм випливає, що підставою виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, її розмір, протиправність дій особи, яка завдала збитків, причинний зв’язок між ними та наявність вини особи, яка завдала збитків.

На підтвердження розміру зазначеної у Страховому акті № 174 і заявленої до стягнення страхової виплати, а також на підтвердження факту проведення робіт з ремонту Автомобіля 1, позивачем до матеріалів справи долучені:

- акт № 29611 від 13.10.2004 р. виконаних робіт по технічному обслуговуванню (ремонту) автомобіля на суму 549,12 грн., складений СП „Нісан-Україна”, з відміткою Парфьонова А.А. про підтвердження вартості робіт на зазначену суму;

- рахунок № 175 від 21.10.2004 р., виданий ТОВ „Компанія „Амріта”, на суму 2420 грн. з відміткою Парфьонова А.А. про підтвердження вартості робіт на загальну суму;

- попередня калькуляція–рахунок від 27.10.2004 р., складена філією „Колір–Авто”, на суму 5498 грн. з відміткою Парфьонова А.А. про узгодження вартості поновлювального ремонту на суму 5400 грн.;

- калькуляція № 1002426 від 08.11.2004 р., складена СП „Нісан–Україна”, на суму 9154,52 грн.

Проте, зазначені документальні докази не можуть бути прийняті судом як належні докази по справі з огляду на таке.

Згідно п. 9.2.4 Правил ЗАТ „Європейський страховий альянс” добровільного страхування автотранспортних засобів №0609 від 14.11.2001 р. із змінами та доповненнями від 01.03.2004 р., документами, на підставі яких визначається розмір заподіяної шкоди, можуть бути:

а) висновок аварійного комісара страховика або спеціаліста – автотоварознавця експертної установи чи організації, виконаний за письмовою згодою страховика і на підставі чинних методичних документів;

б) документи ремонтного підприємства, де здійснювався ремонт транспортного засобу, із зазначенням замінених, відремонтованих деталей і використаних матеріалів, їх ціни, обсягів виконаних робіт та їх вартості. Зазначені документи можуть бути прийняті для розгляду, якщо ремонт пошкодженого транспортного засобу здійснювався на даному підприємстві за згодою страховика. При незгоді сторін щодо ремонту транспортного засобу на конкретному ремонтному підприємстві розмір заподіяної шкоди визначається на підставі висновків спеціаліста-автотоварознавця або аварійного комісара страховика.

Як свідчать матеріали справи, протокол огляду транспортного засобу від 05.10.2004 року, складений суб’єктом оціночної діяльності Парфьоновим О.О. за результатами огляду Автомобілю 1, копія якого є у матеріалах справи, не містить будь-якого висновку щодо розміру заподіяної внаслідок спірної ДТП шкоди.

Наявні в матеріалах справи калькуляція № 10024 від 08.11.2004 року, складена СП „Нісан-Україна”, на суму 9154,52 грн., а також попередня калькуляція-рахунок від 27.10.2004 р. на суму 5498,00 грн., складена філією „Колір-Авто”, та рахунок № 175 від 21.10.2004 р. на суму 2420,00 грн., складений ТОВ „Компанія „Аміна”, які містять відмітку Парфьонова А.А. про узгодження зазначених у цих документах сум, не можуть бути прийняті судом як належні докази, того, що зазначеними підприємствами здійснювався ремонт Автомобіля 1 і що здійснювався він саме на такі суми.

Крім того, відсутні докази того, що зазначеним підприємствам позивач як страховик дав згоду на ремонт пошкодженого Автомобіля 1, як це передбачено п. 9.2.4 Правил добровільного страхування автотранспортних засобів № 0609 від 14.11.2001 року зі змінами та доповненнями від 01.03.2004 року.

Акт № 29611 від 13.10.2004 р. виконаних робіт по технічному обслуговуванню (ремонту) автомобіля на суму 549,12 грн., складений СП „Нісан-Україна”, копія якого міститься в матеріалах справи, не може бути прийнятий судом як належний доказ по справі, оскільки він є одностороннім – з боку замовника Янголя И.П. зазначений документ не підписаний.

Будь-яких інших доказів того, що СП „Нісан-Україна”, філія „Колір-Авто” або ТОВ „Компанія „Аміна” здійснювали ремонт Автомобіля 1 і на яку саме суму (договори, акти виконаних робіт, довідки тощо), матеріали справи не містять.

Отже, позивачем не доведено наявність та розмір заявленої до стягнення в порядку регресу шкоди.

Проте, за відсутності хоча б одної з умов настання цивільно – правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог про її відшкодування, до якої б особи такі вимоги не заявлялись.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення збитків в порядку регресу з відповідача 1 в сумі 510 грн. та з відповідача 2 в сумі 7393,47 грн. задоволенню не підлягають як недоведені.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства “Європейський страховий альянс” на рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2008 року у справі № 17/466, підстави для його скасування відсутні.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на Закрите акціонерне товариство “Європейський страховий альянс”.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Європейський страховий альянс” на рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2008 року у справі № 17/466 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2008 року у справі № 17/466 залишити без змін.

3. Повернути до господарського суду міста Києва матеріали справи № 17/466.

Головуючий суддя

Судді

11.06.08 (відправлено)