ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.04.2008

Справа №2-29/14539-2007А

За позовом – Чорноморської районної ради Кооперативно-Профспілкового Фізкультурно-Спортивного товариства «Колос», смт. Чорноморське.

До відповідача – Державної податкової інспекції в Чорноморському районі АР Крим, м. Євпаторія.

Про визнання недійсним акту.

Суддя Башилашвілі О.І.

Секретар судового засідання Готовкіна Т.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - не з’явився.

Від відповідач - Обухова А.В., довіреність № 81/9/10 від 15.01.08, гол.ДПІ.

Суть спору: Чорноморська районна рада Кооперативно-Профспілкового Фізкультурно-Спортивного товариства «Колос» звернулась до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – Державної податкової інспекції в Чорноморському районі АР Крим про визнання недійсним акту перевірки № 20/26-20 від 24.03.2005р.

Заявою від 03.12.2007р. позивач змінив предмет позову та просить суд визнати недійсним податкове повідомлення-рішення №/0 від 24.03.2005р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки, яка фактично не проводилась.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на відсутність підстав для визнання спірного податкового повідомлення-рішення недійсним, оскільки воно прийнято в наслідок виявлених порушень, зафіксованих в акті перевірки.

Після з’ясування усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.2 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" № 509, органи державної податкової служби у випадках, у межах компетенції і порядку, встановленому законом України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки , а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів(обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами.

Відповідно до п. "в" частини 3 Указу Президента України від 23.07.1998 року №817/98 "Про деякі заходи з перегулювання підприємницької діяльності" позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи контролюючого органу і проводиться у разі виявлення недостовірних даних, заявлених у документах обов'язкової звітності.

В період з 15.02.2005 року по 24.03.2005 року старшим державним податковим ревізором - інспектором відділу дослідчих перевірок Головного відділу податкової міліції Євпаторійської ОДПІ Степановою Ю.П. була проведена позапланова документальна перевірка фінансово - господарської діяльності ЧРР КПФСТ "Колос" за період з 01.01.2004 по 31.12.2004 року.

По результатам перевірки було складено акт №20/26-20 від 24.03.2005 року. (а.с. 64-68).

На підставі акту документальної перевірки №20/26-20 від 24.03.2005 року, відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення №/0 від 24.03.2005 року про донарахування податку на прибуток та штрафних санкцій на суму 4239,2 грн.

Відповідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт документальної перевірки, у якому згідно з пунктом 1.7 розділу 1 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005р. №327, (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за №925/112050) зазначено, що факти виявлених порушень податкового і валютного законодавства в акті документальної перевірки повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що підтверджують наявність зазначених фактів та на підставі яких вчинені записи у податковому та бухгалтерському обліку, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень.

Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту виявлених порушень є підстави для визначення платнику податкових зобов’язань.

З акту перевірки вбачається, що під час перевірки посадові особами ДПІ з боку позивача були встановлені наступні порушення: порушення п.п. 7.11.9, п. 7.11. ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"№283/97-ВР від 22.05.1997 р. донараховано податку на прибуток - 3028 грн. сума податку нарахована у зв'язку з продажем спортивної площадки фізичній особі за ціною 12112 грн., витрати по придбанню ЧРР КПФСТ "Колос" спортивної площадки не були понесені, у зв'язку з чим оподатковуваний прибуток від продажу в березні 2004 року спортивної площадки склав 12112 грн., податок на прибуток склав 3028 грн.

Згідно 7.11.9. Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" доходи, отримувані відповідними неприбутковими організаціями з інших джерел, ніж визначені підпунктами 7.11.2 -7.11.7, якщо таке отримання дозволяється згідно із законодавством про такі неприбуткові організації, оподатковуються у загальному порядку, передбаченому для платників податку. При цьому неприбуткова організація повинна вести окремий облік фінансових результатів неосновної діяльності у порядку, встановленому для платників податку.

З акту перевірки вбачається, що перевірка проводилась з відома голови позивача, запис в журналі перевірок не була здійснена, у зв’язку з його ненаданням.

Згідно зі статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначена норма передбачена також частини 2 статті 19 Конституції України.

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи факти зафіксовані в акті перевірки, суд приходить до висновку, що позивачем дійсно порушений п.п. 7.11.9, п. 7.11. ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", оскільки фактично позивач реалізував спортивний майданчик, при цьому будь які докази того, що позивач поніс витрати на будівництво або придбання цього майданчику, позивач суду не представив, у зв’язку з чим, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення цілком обґрунтоване та відповідно позов не підлягає задоволенню.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені – 15.04.2008 року.

У повному обсязі постанову складено – 21.04.2008 року.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 160,162,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.