ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.10.08р.

Справа № 8/152-08

За позовом Прокурора м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпродзержинського енергетичного технікуму (м. Дніпродзержинськ)

до Відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (м.Дніпродзержинськ)

про стягнення 1 109,57 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Прокурор:           Зіма В.Б.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор звернувся в інтересах держави в особі позивача з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього надмірно сплачені позивачем грошові кошти в сумі 1 109,57 грн.

Позов обґрунтовано тим, що, в ході виконання укладеного між сторонами договору № 265п від 20.11.02р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, відповідач необґрунтовано завищив встановлені тарифи на теплоенергію, що підтверджується актом перевірки № 02-26/6 від 13.05.08 р., яка була здійснена Контрольно - ревізійним відділом у м. Дніпродзержинську.

Прокурор свої позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Позивач позов прокурора підтримав повністю.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що застосований ним тариф був розрахований виключно на підставі законів та рішень, уповноважених на те органів.

По справі оголошувалась перерва з 22.07.08 р. по 01.09.08 р.

Ухвалою в.о. голови господарського суду від 01.09.08 р. строк вирішення спору по справі був продовжений з 04.09.08 р. по 04.10.08 р. включно.

По справі оголошувалась перерва з 03.10.08 р. по 06.10.08 р.

В судове засідання 06.10.08 р. позивач та відповідач не з'явились, причин свого нез'явлення суду не повідомили.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, оскільки останні належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується розписками представників сторін про оголошення їм перерви в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши прокурора, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Дніпродзержинським енергетичним технікумом (далі-позивач) та Відкритим акціонерним товариством “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” (далі-відповідач) було укладено договір № 265п від 20.11.02р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води.

Згідно умовам вказаного договору, відповідач зобов'язався виробити та відпустити у міські теплові мережі для подальшого транспортування потрібну для позивача кількість теплової енергії, а позивач зобов'язався сплатити вартість отриманої теплової енергії за встановленими тарифами і в термін, обумовлений цим договором.

Вказаний договір був укладений строком до 31.12.03 р. та, відповідно до п. 10.4. договору, вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Доказів припинення або розірвання цього договору в спірний період сторонами суду не надано.

Відповідно до п.п. 6.2, 6.6 договору, позивач здійснює розрахунки за теплову енергію відповідно до встановлених тарифів та зобов’язаний самостійно одержувати рахунки до сплати.

Згідно п. 7.2.3. вказаного договору, відповідач несе відповідальність за неправильне застосування тарифів та недостовірність нарахувань за фактично відпущену теплову енергію.

У листопаді 2006 р. відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату теплової енергії за вищевказаним договором.

При цьому відповідачем було застосовано тариф на теплоенергію у розмірі 166,056 грн. з ПДВ за 1 Гкал.

Рахунок відповідача був оплачений позивачем повністю, що не заперечується відповідачем.

Контрольно - ревізійним відділом в м. Дніпродзержинську було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача, в тому числі –з питання оплати комунальних послуг, про що складено акт № 02-26/6 від 13.05.08 р.

Ревізією було встановлено, що відповідачем протягом листопада 2006 р. в рахунку на оплату послуг з теплопостачання було безпідставно завищено тариф на поставлену теплоенергію, внаслідок чого на рахунок відповідача у листопаді-грудні 2006 р. були зайво перераховані бюджетні кошти на загальну суму 1 109,57 грн.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону чи іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Істотною умовою договору є ціна, яка визначається в порядку, встановленому Господарським кодексом України, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України (ч. 5 ст. 180 Кодексу).

Зазначене кореспондується з приписами ст. 632 Цивільного кодексу України, згідно якій при укладенні договору у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи тощо), що встановлюються уповноваженим органом державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Порядок формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги визначений статтею 31 цього Закону, а саме:

Порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп (п. 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно з повноваженнями, наданими Законами України "Про електроенергетику" та "Про теплопостачання", Указом Президента України від 14.03.95 р. № 213 "Про заходи щодо забезпечення діяльності Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України" та відповідно до Процедури перегляду та затвердження тарифів для ліцензіатів з виробництва електричної та теплової енергії, затвердженої постановою НКРЕ від 12.10.05 р. № 898, Порядку розрахунку тарифів на електричну та теплову енергію, що виробляється на ТЕЦ, ТЕС, АЕС, затвердженого постановою НКРЕ від 12.10.05 р. № 896, пунктом 1 постанови НКРЕ від 28.09.06 р. № 1288 “Про затвердження тарифів на виробництво теплової енергії для ВАТ “Дніпродзержинська ТЕЦ” було затверджено наступні тарифи на виробництво теплової енергії:

v яка поставляється для населення та бюджетних установ - 92,39 грн. за 1 Гкал (без ПДВ);

v яка поставляється для промислових споживачів - 99,61 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

Ця постанова набула чинності з 1 жовтня 2006 р. та втратила чинність з 01.01.2007 р. на підставі постанови Національної комісії регулювання електроенергетики №1859 від 26.12.2006р.

Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 03.11.06 р. № 734 “Про погодження тарифів на послуги з транспортування та постачання теплової енергії” було встановлено наступні тарифи для бюджетних установ

v на транспортування теплоенергії –31,54 грн. з ПДВ за 1 Гкал;

v на постачання теплоенергії –7,10 грн. з ПДВ за 1 Гкал.

Таким чином, загальна сума тарифу на виробництво, постачання та транспортування теплової енергії за 1 Гкал, що виробляється ВАТ “Дніпродзержинська ТЕЦ”, встановлена у розмірі 149,51 грн. (разом з ПДВ).

Як встановлено вище, відповідач за надані в листопаді 2006 р. послуги застосував тариф 166,056 грн. з ПДВ за 1 Гкал.

При цьому відповідач послався на ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, яка передбачає, що тариф на теплову енергію повинен враховувати повну собівартість теплової енергії і забезпечувати рівень рентабельності не нижче граничного рівня рентабельності, встановленого Кабінетом Міністрів України, а також зазначив, що у розрахунку тарифу керувався Постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.06 р. № 955 “Про затвердження порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води”. Відповідач також вказав, що при затвердженні тарифу органами місцевого самоврядування не були враховані втрати теплової енергії в розмірі 13%.

Вказані посилання відповідача судом відхиляються, виходячи з наступного:

Зазначені відповідачем нормативні акти регулюють порядок розрахунку тарифів до їх затвердження, та не змінюють встановлений законом порядок затвердження тарифу (ціни) на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води.

Виробникам (постачальникам) теплової енергії не надано право змінювати тарифи та вказані послуги після їх затвердження в установленому порядку. Проте відповідач безпідставно змінив затверджені тарифи в листопаді 2006 р., надав позивачу рахунок на оплату за іншою ціною, ніж встановлено рішеннями повноважних органів, та безпідставно отримав від позивача плату за теплову енергію в сумі 1 109,57 грн.

Спірне питання врегульовано статтею 31 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.

Згідно частинам 4 - 8 цієї статті, у разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Центральні органи виконавчої влади несуть відповідальність за наслідки встановлення або регулювання цін/тарифів, що змінюються ними відповідно до їхніх повноважень, тощо.

За приписами ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як встановлено судом вище, ціна на теплову енергію є регульованою та не може самостійно змінюватися виробником послуг.

Викладене є підставою для задоволення позову в повному обсязі, в загальній сумі 1109,57 грн.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись Законом України “Про житлово-комунальні послуги”, ст.ст. 174, 180 ГК України, ст.ст. 525, 526, 632 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” (51925, м. Дніпродзержинськ, вул. Радянська, 2, код 00130820, п/р 6012 у Дніпродзержинській філії КБ ПриватБанк, МФО 305965):

v          на користь Дніпродзержинського енергетичного технікуму (51918, м. Дніпродзержинськ, вул. Енергетиків, 36, код 00129337, р/р 1363 в ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012) надмірно сплачені грошові кошти –1 109,57 грн.;

v          в доход державного бюджету в особі Управління Держказначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7; р/рахунок 0005 у відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, ; КБК 22090200) - 102,00 грн. витрат на держмито;

v          в доход державного бюджету в особі Управління Держказначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7; р/рахунок 0005 в відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, , ККД 22050000) - 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази.

Суддя

І.Ю. Дубінін