ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 33/355

24.01.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «КАФИ»

до            товариства з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані»

про           стягнення 105 728,50 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився.

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАФИ»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані» про стягнення заборгованості в сумі 105 728,50 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.01.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТ.ТРЕЙД»та товариством з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані»було укладено договір поставки № 0131/04, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ.ТРЕЙД»було зобов’язане поставити та передати у власність покупця товар, а товариство з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані»зобов’язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору. При укладенні та виконанні договору відповідач був представлений структурним підрозділом у м. Рівне.

Відповідно до п.1.2. договору поставки № 0131/04 від 31.01.2007 року загальна вартість товару по даному договору складається з вартості поставлених партій товару.

Згідно п. 2.1 договору поставки № 0131/04 від 31.01.2007 року ціна, кількість та розгорнутий асортимент товару вказується в накладних на поставлений товар, які є невід’ємними частинами даного договору.

Виконуючи умови договору товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ.ТРЕЙД»поставило відповідачу товар на загальну суму 135 887,50 грн. На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні:

- видаткова накладна № 10608 від 05.05.2007 року на суму 135 887,50 грн.;

- довіреність серія ЯМК № 897929 від 04.05.2007 року, видана Морозко Аллі Іванівні на отримання від товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ.ТРЕЙД»цінностей за накладною № 10608 від 05.05.2007 року;

- товарно-транспортна накладна на переміщення алкогольних напоїв серія 01АААК № 682495 від 05.05.2007 року.

Із загальної кількості поставленого товару частина товару на суму 55, 00 грн. була повернута як бій (акт прийому товару від 07.05.2007 року).

Згідно п.5.1. договору поставки № 0131/04 від 31.01.2007 року покупець оплачує в повному обсязі вартість поставленої партії товару протягом 14 календарних днів з моменту отримання такої партії товару.

Відповідачем було частково погашено суму заборгованості протягом червня-липня 2007 року, на підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні:

- платіжні доручення:

№ 287 від 11.06.2007 року на суму 5 000, 00 грн.;

№ 307 від 18.06.2007 року на суму 40 000,00 грн.;

№ 325 від 22.06.2007 року на суму 5 000, 00 грн.;

- виписка із банку від 23.07.2007 року на суму 2 000,00 грн.

Таким чином, відповідачем було повернуто та оплачено поставлений товар на загальну суму 52 055,00 грн.

19.10.2007 року згідно договору № 19/10/01 відступлення права вимоги (цессії) права кредитора в повному обсязі за договором поставки № 0131/04 від 31.01.2007 року були передані від товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТ.ТРЕЙД»товариству з обмеженою відповідальністю «КАФИ».

Відповідно до п.2 договору № 19/10/01 товариство з обмеженою відповідальністю «КАФИ» набуло право вимагати від боржника належного виконання всіх його обов’язків, як тих, що безпосередньо передбачені договором поставки, так і тих, що виникають у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх обов’язків за договором поставки. До таких обов’язків зокрема, але не виключно відносяться обов’язки боржника щодо:

а) оплати товару, поставленого на умовах договору поставки цедентом боржнику та неоплаченого останнім на дату укладення цього договору;

б) сплати пені та штрафних санкцій за несвоєчасну оплату поставленого товару;

в) сплати відсотків за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань;

в) відшкодування збитків, заподіяних невиконанням або несвоєчасним виконанням боржником своїх обов’язків за договором поставки.

22.10.2007 року на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги № 22/10/07 від 22.10.2007 року, в якому зазначається про відступлення права вимоги та про те, що розмір заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані»станом на 22.10.2007 року за договором поставки № 0131/04 від 31.01.2007 року становить 83 832,50 грн.

В судове засідання 13.12.2007 року відповідач не з’явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі № 33/355 від 22.11.2007 року не виконав, але через загальний відділ діловодства подав клопотання про перенесення розгляду справи вих. № 594 від 10.12.2007 року у зв’язку з перебуванням його представника на лікарняному.

Представник позивача подав документи на вимогу ухвали суду, заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд накласти арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 117 868,85 грн. та заяву про уточнення позову відповідно до якої просить стягнути з відповідача додатково до заявлених позовних вимог 10 858,52 грн., з яких 9 409,92 грн. інфляційне збільшення розміру заборгованості, 241,40 грн. три проценти річних, 1 207,20 грн. пені.

Враховуючи клопотання представника відповідача та те, що його неявка перешкоджає вирішенню спору по суті суд відклав розгляд справи на 15.01.2008 року.

В судове засідання 15.01.2008 року представник відповідача не з’явився, але через загальний відділ діловодства подав клопотання про розгляд справи колегіально вих. № 07 від 15.01.2008 року.

Представник позивача надав документи на вимогу ухвали суду від 13.12.2007 року.

Судом оголошена перерва до 22.01.2008 року для вирішення клопотання щодо колегіального розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.01.2008 року Голова Господарського суду м. Києва відхилив клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані»про призначення колегіального розгляду справи № 33/355.

22.01.2008 року в судовому засіданні представник відповідача подав заперечення проти позовних вимог про стягнення штрафних санкцій по договору поставки № 0131/04 від 31.01.2007 року вих. № 15 від 22.01.2008 року. Основну суму заборгованості визнав повністю.

Представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача основну суму заборгованості в розмірі 83 832,50 грн., пеню в сумі 7 393,35 грн., індекс інфляції в сумі 9 409,92 грн., три відсотки річних в розмірі 1 448,80 грн., збитки, завдані невиконанням зобов’язання в розмірі 14 500,00 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 1 166,28 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Судом оголошена перерва для оголошення вступної та резолютивної частини рішення за згодою сторін на 24.01.2008 року.

24.01.2008 року на оголошення вступної та резолютивної частини рішення представники сторін не з’явилися.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та перерахунком судом пені та індексу інфляції та відмовляє в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в сумі 83 832,50 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і визнаний відповідачем, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пункт 7.1 договору поставки № 0131/04 від 31.01.2007 року передбачає, що у випадку порушення покупцем умов оплати, передбачених п. 5.1 даного договору, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки виконання зобов’язання.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 1 статті 231 ГК України передбачає, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розрахунок пені:

Період нарахування

Сума заборгованості, грн.

Ставка НБУ

Денна облікова ставка НБУ %

Кількість днів прострочення

Сума пені, грн.

21.05.07-01.06.07

135 832,50

08,5%

0,05

11

747,08

01.06.07-11.06.07

135 832,50

08,0%

0,04

10

543,33

11.06.07-18.06.07

130 832,50

08,0%

0,04

7

366,33

18.06.07-22.06.07

90 832,50

08,0%

0,04

4

145,33

22.06.07-23.07.07

85 832,50

08,0%

0,04

31

1 064,32

23.07.07-21.11.07

83 832,50

08,0%

0,04

121

4 057,49

Загальна сума пені за перерахунком суду становить 6 923,88 грн. та підлягає стягненню.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рекомендація Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 року щодо порядку індексів інфляції при розгляді судових справ передбачає, що сума, яка внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з розрахунком травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця –червня.

Розрахунок індексу інфляції:

Період нарахування

Сума заборгованості, грн.

Індекс інфляції (у відсотках до попереднього місяця)

Індекс інфляції, грн.

01.06.07-01.07.07

135 832,50

102,2

2 988,32

01.07.07-01.08.07

85 832,50

101,4

1 201,70

01.08.07-05.12.07

83 832,50

100,6; 102,2; 102,9; 102,2; 102,1

8 710,20

Таким чином, загальна суму індексу інфляції становить 2 988,32 + 1 201,70 + 8 710,20 = 12 900,22 грн. та підлягає задоволенню.

Три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1 448,80 грн. підлягає задоволенню.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача збитки, завдані невиконанням зобов’язання в розмірі 14 500,00 грн. посилаючись на те, що в штатному розписі товариства з обмеженою відповідальністю «КАФИ» не передбачено посаду юриста або іншої особи, яка б володіла необхідними правовими знаннями та мала змогу захищати інтереси товариства в суді, тому позивач змушений був укласти договір про надання юридичних послуг із особою, яка надає такі послуги професійно.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Також, в матеріалах справи наявні: договір № 26/10/01 про надання юридичних послуг від 29.10.2007 року відповідно до якого, а саме п. 4.1. передбачено, що за надані послуги замовник виплачує виконавцеві плату у розмірі 14 500,00 грн.; платіжне доручення № 72 від 07.12.2007 року на суму 14 500,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення збитків, які завдані невиконанням зобов’язання в розмірі 14 500,00 грн.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.3 статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Частина 2 статті 46 ЦК України передбачає, що в разі збільшення розміру позовних вимог недоплачена сума державного мита доплачується чи стягується згідно з новою ціною позову.

Тому, державне мито в розмірі 29,77 грн. стягується з позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 46, ст. 49, ч.3.ст. 55, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані»(04212, м. Київ, вул. Тимошенко, 19; р/р 9 в АКБ «Золоті Ворота»м. Києва, МФО 300238, р/р 56 в АБ «Старокиївський банк», м. Київ, МФО 321477, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КАФИ»(юридична адреса: 62459, Харківська обл., смт. Високий, вул. Комсомольська, буд.14, адреса для кореспонденції: 61012, м. Харків, вул. Червоножовтнева, 7; п/р 449 в ХФ АКБ «Правекс-Банк», МФО 350493, ) суму основного боргу 83 832 (вісімдесят три тисячі вісімсот тридцять дві) грн. 50 коп., пені в сумі 6 923 (шість тисяч дев’ятсот двадцять три) грн. 88 коп., індекс інфляції у розмірі 12 900 (дванадцять тисяч дев’ятсот) грн. 22 коп., три відсотки річних у сумі 1 448 (одна тисяча чотириста сорок вісім) грн. 80 коп., збитків в сумі 14 500 (чотирнадцять тисяч п’ятсот) грн. 00 коп. та витрати по сплаті державного мита в сумі 1 196 (одна тисяча сто дев’яносто шість) грн. 05 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 120 919 (сто двадцять тисяч дев’ятсот дев’ятнадцять) грн. 45 коп.

3. Стягнути з товариства з товариства з обмеженою відповідальністю «КАФИ»(юридична адреса: 62459, Харківська обл., смт. Високий, вул. Комсомольська, буд.14, адреса для кореспонденції: 61012, м. Харків, вул. Червоножовтнева, 7; п/р 449 в ХФ АКБ «Правекс-Банк», МФО 350493, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, в доход Державного бюджету України (р/р 0011 банк: ГУДКУ м. Києва, одержувач: УДКУ у Шевченківському районі, МФО 820019, код бюджетної класифікації: 22090200, символ звітності: 095, ) 29 (двадцять дев’ять) грн. 77 коп. державного мита.

4.Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                             С.М.Мудрий