ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/308

12.11.08

За позовом Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»в особі

Першого регіонального управління

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОГМ Будсервіс»

про стягнення 12 000,89грн. матеріальної шкоди в порядку регресу

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

від позивача Пухкал І.В.- предст. (дов. від 18.12.2007р.)

від відповідача Дунь В.В.- предст. (дов. від 27.06.2008р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 12 000,89грн. страхового відшкодування в порядку регресу, 320,00грн. вартості проведення автотоварознавчого дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2008р. порушено провадження у справі №20/308, розгляд справи призначено на 17.09.2008р.

Представник позивача у судовому засіданні 17.09.2008р. надав суду розрахунок стягуваної суми, яка складається з наступного: 11 680,89грн. –страхового відшкодування (без ПДВ та за вирахуванням франшизи), 320,00грн. –вартості проведення автотоварознавчого дослідження.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що джерело під вищої небезпеки протиправно вибуло із володіння відповідача, а саме, водій, який перебуває із відповідачем у трудових відносинах, всупереч забороні заступника директора по експлуатації відповідача, здійснив виїзд на автомобільному транспорті 06.03.2008р.

З метою надання сторонами додаткових документів по справі, у судовому засіданні 17.09.2008р. судом оголошено перерву до 01.10.2008р.

У зв’язку з неявкою у судове засідання 01.10.2008р. представників позивача, розгляд справи 01.10.2008р. відкладено.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.10.2008р. надав суду пояснювальну записку водія Кавуна А.В.

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням про витребування доказів у відповідача, а саме, належним чином завіреної копії наказу про прийом на роботу водія Кавуна А.В. та копію витягу з журналу реєстрації дорожніх листів.

У зв’язку з тим, що відповідач не заперечує проти того факту, що водій Кавун А.В. перебуває з відповідачем у трудових відносинах, суд задовольнив клопотання позивача в частині витребування у відповідача журналу реєстрації дорожніх листів.

15.10.2008р. розгляд справи відкладено.

У судовому засіданні 04.11.2008р. представник відповідача надав суду витяг із Журналу реєстрації дорожніх листів на крани, відповідно до якого 06.03.2008р. дорожній лист на ім’я Кавуна А.В. не реєструвався.

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням, відповідно до якого просить суд викликати у судове засідання водія Кавуна А.В. для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи.

Клопотання судом не задоволено, оскільки суд вважає, що матеріали справи №20308 містять достатньо доказів для прийняття рішення по справі.

У судовому засіданні 04.11.2008р. судом оголошено перерву до 12.11.2008р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

06.03.2008р. у м. Києві по вул. А. Ахматової сталася дорожньо – транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобілів ЗІЛ 133 ГЯ дн 23378КА, що належить відповідачу та яким керував водій Кавун А.В. та автомобіля Mazda 6 д/н АА 3509 КВ, яким керував водій Подстепна А.В.

Автомобіль Mazda 6 д/н АА 3509 КВ був застрахований власником у позивача згідно договору страхування №0044576 наземних транспортних засобів від 20.04.2007р. Строк дії договору з 30.04.2007р. до 29.04.2008р. Загальна страхова сума по договору складає 117300,00грн. Франшиза складає 0,5%

Відповідно до Страхового акту №76 від 26.03.2008р. сума збитку по події склала 14298,59грн. Франшиза -234,60грн. Розрахунок виплати: 14298,59грн. -2383,10грн. (ПДВ) –234,60грн. (франшиза) = 11680,89грн. Сума збитку встановлена на підставі висновку автотоварознавчого дослідження №113-1 від 14.03.2008р.

Відповідно до видаткових касових ордерів від 01.04.2008р. та від 03.04.2008р. позивач сплатив на користь власника автомобіля 11680,89грн. страхового відшкодування з урахування встановленої договором безумовної франшизи.

Частина 1 статті 1188 ЦК України встановлює, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, хімічних радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частина 2 статті 1187 ЦК України встановлює, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речеве право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т. ін.).

Під час розгляду справи суд встановив, що водій Кавун А.В. перебував у трудових відносинах із відповідачем.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків (ч.1 ст. 1172 ЦК України).

Дорожньо –транспортна пригода сталася з вини водія відповідача, що підтверджено Постановою від 11.03.2008р. по справі № 3-10103/08р. Дарницького районного суду м. Києва (копія постанови знаходиться у матеріалах справи).

Згідно ч.1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Посилання відповідача на те, що винною особою у ДТП є водій Кавун А.В., який самовільно виїхав на автомобілі, всупереч забороні заступника директора по експлуатації відповідача, відповідно, саме зазначена фізична особа повинна відшкодовувати шкоду позивачу, не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з відшкодуванням шкоди»у випадку протиправного вибуття джерела підвищеної небезпеки, що повинен довести його володілець, останній, як правило, не несе відповідальності за заподіяну шкоду. За таких обставин відповідальність несе особа, яка вчинила протиправні дії.

Відповідачем не заперечується, що водій Кавун А.В. перебуває із відповідачем у трудових відносинах та саме зазначена фізична особа використовувала джерело підвищеної небезпеки 06.03.2008р., тобто, у день дорожньо-транспортної пригоди.

Доказів протиправного вибуття джерела підвищеної небезпеки –автомобіля ЗІЛ 133 ГЯ із володіння відповідача матеріали справи не містять (звернення відповідача до правоохоронних органів по факту крадіжки автомобіля, порушення кримінальної справи, рішення суду).

Таким чином, саме відповідач повинен відшкодувати шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11680,89грн. сплаченого позивачем страхового відшкодування.

Крім суми страхового відшкодування позивач просить суд стягнути з відповідача 320,00грн. вартості автотоварознавчого дослідження (копія платіжного доручення №263 від 20.03.2008р. про оплату 320,00грн. за проведення автотоварознавчого дослідження згідно рахунку №113-1 від 11.03.2008р. додана до матеріалів справи).

Суд вважає зазначену вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОГМ Будсервіс»(м. Київ, вул. Братиславська, 52, ) на користь Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»в особі Першого регіонального управління (м. Київ, пр. Бажана, 12, офіс 7, ) 11680,89грн. - страхового відшкодування, 320,00грн.- вартості проведеного автотоварознавчого дослідження, 120,01грн. - державного мита, 118,00грн. - витрат інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя

В.В. Палій