ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008 р.

№ 5/628

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенка М.М., - головуючого,

Рибака В.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ЗАТ “Аграрно-переробне підприємство “Редан”

на постанову

Луганського апеляційного господарського суду від 21.12.2007 року

у справі господарського суду

Луганської області

за позовом

Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”

до

ЗАТ “Аграрно-переробне підприємство “Редан”

про

стягнення 70155,17 грн.,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

не з”явився,

- відповідача:

Єрмоленко Є.В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року Обласне комунальне підприємство “Компанія “Луганськвода” звернулось до господарського суду з позовом до ЗАТ “Аграрно-переробне підприємство “Редан” про стягнення підвищеного тарифу за забруднення стічних вод понад допустимі норми концентрації у розмірі 70155,17 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 09.11.2007 року позов задоволено повністю. Стягнуто на користь позивача 70155,17 грн. заборгованості та 819,55 грн. судових витрат.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 21.12.2007 року рішення місцевого господарського суду від 09.11.2007 року залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ЗАТ “Аграрно-переробне підприємство “Редан” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Луганського апеляційного господарського суду від 21.12.2007 року та рішення господарського суду Луганської області від 09.11.2007 року скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доповідач: Черкащенко М.М.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.76 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Судова колегія вважає, що судові рішення попередніх інстанцій цим вимогам не відповідають.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 01 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 20 (далі - Договір), щодо надання послуг водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами. Укладений договір визначає зміст відносин, права та обов'язки сторін, які відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України мають виконуватися належним чином обома сторонами відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства.

Згідно з п.2.5 договору сторони визначили, що забруднюючі речовини стічних вод, що скидають відповідачем в систему каналізації позивача, не повинні перевищувати норми гранично допустимих концентрацій (ГДК). Перелік ГДК забруднень стічних вод визначено цим пунктом.

Відповідно до п.7.8 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затв. наказом Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року № 37, водоканал з метою контролю якості стічних вод підприємств здійснює відбір разових проб. Виявлені і цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують, як представники водоканалу, так і представник підприємства –абонента.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем з метою перевірки дотримання відповідачем умов договору та рівня встановлених йому якісних показників стічної води 23.05.2007 року представниками позивача за участю представників відповідача було здійснено відбір контрольних разових проб стічної води за адресою смт. Новоайдар, вул. Тельмана, 44, про що складено відповідний акт.

В результаті лабораторних досліджень фахівцями Центральної хімбаклабораторії позивача, атестованої 20.08.2004 року, виявлені перевищення ГДК забруднюючих речовин в стічних водах відповідача.

Згідно з п.7.10 Правил, при виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або місцевими Правилами приймання, Водоканал після закінчення аналізу направляє Підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) у термін, визначений місцевими Правилами приймання, але не більше 15 днів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач 02.06.2007 року листом від 31.05.2007 року повідомив відповідача про результати хімічного аналізу стічної води та направив рахунок про сплату 70155,17 грн. за скидання понаднормативних забруднень. Зазначений рахунок не був оплачений відповідачем.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору щодо норм ГДК, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про стягнення з відповідача 70155,17 грн. підвищеного тарифу за забруднення стічних вод понад допустимі норми концентрації.

В той же час судами не перевірено обґрунтованість нарахування суми стягнення підвищеного тарифу враховуючи такі суттєві обставини.

Відповідно до листа Новоайдарської районної СЕС від 01.11.2007 №5-407, очищення стоків ОКП "Компанія" "Луганськвода" в смт. Новоайдар не проводиться, ставки-накопичувачі також не очищуються у встановленому порядку.

За таких обставин, судом не перевірено виконання позивачем своїх зобов'язань, передбачених п.7.2 Договору та обґрунтованість матеріальних затрат позивача за очищення стоків у розмірі 6,042 грн. за 1 м3.

Не перевірили суди і доводи відповідача щодо відсутності ліміту ГДС в регламенті Новоайдарських очисних споруд та на предмет не діючого блоку доочистки, що зазначено і в Акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, складеного Державною екологічною інспекцією в Луганській області від 06.11.2006 року.

Також судами не перевірялись правомірність посилань позивача на п.3.2 "Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України" №37, який передбачає в тому числі і регресний позов Водоканалу до Підприємства, з вини якого сталася подія, в разі стягнення органами Мінекоресурсів України збору за понадлімітні обсяги скидів.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що судові рішення попередніх інстанцій прийняті з порушенням вимог ст..43 ГПК України, тобто без повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору.

Згідно з ч.2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Правова оцінка обставин та достовірності доказів по справі є виключна прерогатива першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи вище наведене, судова колегія вважає, що судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

При новому розгляді суду необхідно врахувати вищевикладене, витребувати докази у відповідності з вимогами ст.36 ГПК України, повно, всебічно та об’єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи позивача та відповідача, дати їм належну юридичну оцінку і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 21.12.2007 та рішення господарського суду Луганської області від 09.11.2007 року у справі № 5/628 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Головуючий, суддя                                М. Черкащенко

Судді В. Рибак

Н. Мележик