КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

14.02.08 р.                                                                                                    № 5/546

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                       Федорчук Р. В

Судді :

Лобань О.І.

Ткаченко Б.О.

секретар судового засідання: Рустам’ян Е.А.

за участю представників сторін: відповідно до протоколу судового засідання від 14.02.2008 року.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ворскла»на рішення господарського суду Полтавської області від 04.12.2007 року,

у справі № 5/546 (суддя Гетя Н.Г.)

за позовом          Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, с. Старі Санжари

до           Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ворскла», с. Старі Санжари

про           розірвання договору оренди землі.

в с т а н о в и в :

Старосанжарська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області звернулася до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ворскла»про розірвання договору оренди землі (а.с. 2 –4).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.12.2007 року по справі № 5/546 позов задоволено, яким розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між Старосанжарською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області та ТОВ «Агрофірма Ворскла»від 16.09.2004 року в частині передачі в оренду земельної ділянки площею 25,14 га. та стягнуто з відповідача на користь позивача понесені судові витрати (а.с. 52 –54).

Не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ «Агрофірма Ворскла»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 04.12.2007 року та припинити провадження у справі № 5/546 (а.с. 63 –64).

Позивач заперечує проти апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві від 14.02.2008 року, вважає її необґрунтованою, а оскаржене рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим (а.с. 69 –71).

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не в повному обсязі з’ясував усі обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосувавши норми процесуального та матеріального права, у зв’язку з чим останнє підлягає скасуванню з підстав, викладених у тексті скарги.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.01.2008 року, згідно ст. 98 ГПК України, апеляційна скарга була прийнята до апеляційного провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні за участю повноважених представників сторін (а.с. 59 - 60).

Представник відповідача в судовому засіданні яке відбулося 14.02.2008 року надав пояснення суду та підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду скасуванню, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представники позивача в судовому засіданні 14.02.2008 року надали пояснення суду та заперечили проти доводів викладених в апеляційній скарзі, вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін.

В судовому засіданні колегією суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду 14.02.2008 року було проголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Як свідчать п. п. 2, 4 ч.1 ст.104 ГПК України підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду, дослідивши наявні у справі матеріали, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом Полтавської області 16.09.2004 року між Старосанжарської сільською радою Новосанжарського району Полтавської області та ТОВ «Агрофірма Ворскла»укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 126 га., із них 100, 94 га ріллі та 25, 14 га землі під господарськими будівлями і дворами (а.с. 8 –9).

Відповідно до п. 15 – 16 спірного договору земельна ділянка передавалася в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки –ведення товарно-сільськогосподарського виробництва. Термін дій Договору відповідно до п. 8 становить п’ять років.

Позивач в своїх позовних вимогах посилається на те, що ТОВ «Агрофірма Ворскла», як землекористувач за договором від 16.09.2004 року не за цільовим призначенням використовує земельну ділянку в частині 25, 14 га. (на якій розташовані господарські будівлі і двори), чім і порушує на думку позивача обов’язки покладенні на нього законом.

Дане твердження колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду не бере до уваги, оскільки представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти того, що відповідачем земельна ділянка на якій знаходяться комплекс будівель і споруд по прийому, очистці та зберіганні зерна використовується за цільовим призначенням. Також представник позивача не заперечує і той факт, що відповідачем використовуються за призначенням будівлі, що розташовані на спірній земельній ділянці, а саме будівлі гаражів, автомайстерні, їдальні, крім того не заперечується і те, що на земельній ділянці площею 25, 14 га діє тік, сушарка, сховища які також використовуються за призначенням.

Щодо висновків позивача про відсутність будь –яких ознак ведення відповідачем на орендованих землях тваринництва, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Пунктом 16 договору оренди землі від 16.09.2004 року укладеного між Старосанжарською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області та ТОВ «Агрофірма Ворскла»передбачено, що цільове призначення земельної ділянки –ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, спірним договором не передбачено, що відповідач зобов’язаний займатися тваринництвом на території спірної земельної ділянки, як і не передбачено використання об’єктів нерухомого майна в межах земельної ділянки площею 25, 14 га, оскільки за текстом договору (пункт 3 на а.с.8) такі об”єкти на вказаній земельній ділянці відсутні. Крім того колегія суддів враховує, що між сторонами не укладався додатковий договір щодо окремих умов використання земельної ділянки площею 25, 14 га.

З матеріалів справи також вбачається, що управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Полтавській області від 28.09.2007 року складено протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, які було покладено судом першої інстанції в основу свого рішення. (а.с. 40 –42, 54). З протоколу і акту вбачається, що відповідачем спірна земельна ділянка забур”янена, забруднена виробничими відходами.

Полтавським обласним головним управлінням земельних ресурсів облдержадміністрації 28 вересня 2007 року зобов’язано відповідача на спірній земельній ділянці до 03.10.2007 року вжити заходів по боротьбі з бур’янами та очистити земельну ділянку від виробничих відходів (а.с. 43).

В той же час, відповідно до ст. 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Земельного кодексу України, у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор по використанню та охороні земель відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

Із змісту ч. 2 ст. 144 Земельного кодексу України вбачається, що у разі не усунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор по використанню та охороні земель звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідачем порушення зазначені в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства були усунуті своєчасно, що свідчить про відсутність підстав для примусового припинення права на земельну ділянку передбачених ст. 143 Земельного кодексу України.

З пункту 23 договору оренди землі від 16.09.2004 року вбачається, що поліпшення стану земельної ділянки може бути вчинено орендарем за згодою орендодавця шляхом укладення додаткової угоди, чого не було здійснено. Крім того, земельна ділянка площею 25, 14 га перебуває в тому стані, в якому її було передано в оренду. Договором від 16.09.2004 року не передбачено умови збереження та реконструкцію будівель розташованих на спірній земельній ділянці.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Пунктом 36 договору оренди землі від 16.09.2004 року передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов’язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

ТОВ «Агрофірма Ворскла»відповідно до спірного договору, земельну ділянку використовувало на умовах визначених договором та належним чином сплачувало орендну плату.

Таким чином, вимоги позивача щодо розірвання договору оренди землі від 16.09.2004 року укладеного між Старосанжарською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області та ТОВ «Агрофірма Ворскла»в частині 25, 14 га, яка розміщена під господарськими дворами, не можуть бути задоволенні, оскільки позивачем не доведено невиконання відповідачем умов договору та не надано суду будь –яких доказів, які б свідчили про не виконання відповідачем обов’язків за договором.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 04.12.2007 року прийняте за неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, за недоведеністю обставин, які місцевий господарський суд визнав встановленими та невідповідністю висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, тому зазначене рішення підлягає скасуванню на підставі ст. 104 ГПК України, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101 - 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ворскла»на рішення господарського суду Полтавської області від 04.12.2007 року у справі № 5/546 задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від 04.12.2007 року у справі № 5/546 скасувати.

3.          Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

4.          Стягнути з Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області () на користь ТОВ «Агрофірма «Ворскла»() 45 грн. в повернення державного мита за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5.          Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні виконавчі документи.

6.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

7.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

8.          Матеріали справи № 5/546 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий                                                                       Федорчук Р. В

Судді :

Лобань О.І.

Ткаченко Б.О.

Дата відправки 06.03.08