ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.08                                                                                           Справа№ 18/53

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянуши справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України у Яворівському районі Львівської області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) „ТВП „Львівський автонавантажувач”

про

стягнення суми заборгованості

з участю представників:

від позивача – Мартинишин Н.І. –перший заступник (довіреність за №260/06 від 29.01.2008 року);

від відповідача – не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області звернулось до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з ТзОВ ТВП „Львівський автонавантажувач” 102433 грн. 50 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування, фінансових санкцій та пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що 102433 грн. 50 коп. заборгованості підтверджується поданими відповідачем звітами за жовтень-грудень 2007 року та січень 2008 року та рішеннями про застосування штрафних санкцій. Також, позовна заява мотивована нормами Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року (з наступними змінами та доповненнями), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальникими та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених вище міркувань, просить їх задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, подав суду клопотання в якому просить відкласти розгляд справи, однак таке задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду її по суті, а тому справа розглядається у відповідності до вимог ч.6 ст.71 КАС України на основі наявних доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 року, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Як вбачається з Розрахунків суми страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування відповідачем обрано загальну систему оподаткування.

Пунктом 4 частини 2 статті 17 цього ж Закону передбачено, що страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

В матеріалах справи наявні Розрахунки суми страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування за жовтень-грудень 2007 року та січень 2008 року, в рядку 8 яких визначено загальну суму страхових внесків, зокрема, за жовтень 2007 року –36154 грн. 53 коп., за листопад 2007 року –35469 грн. 43 коп., за грудень 2007 року - 37896 грн. 82 коп. та за січень 2008 року –31135 грн. 18 коп.

Згідно п.6 ст.20 згаданого Закону, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У відповідності до вимог ч.8 та ч.9 ст.106 згаданого Закону, на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно;

20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Таким чином, позивачем було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за №772 від 17.12.2007 року, яким до відповідача застосовано штраф в розмірі 2480 грн. 00 коп. та нараховано пеню в сумі 533,21 грн., та рішення за №611 від 02.11.2007 року, яким до відповідача застосовано штраф в розмірі 1020 грн. 40 коп. та нараховано пеню –245 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.3 ст.106 згаданого Закону, органом Пенсійного фонду були надіслані вимоги про сплату боргу, копії яких наявні в матеріалах справи, і які були отримані відповідачем в підтвердження чого позивачем надано повідомлення про вручення поштових відправлень.

Як вбачається з розрахунку заборгованості перед бюджетом Пенсійного фонду станом на 01.01.2008 року заборгованість відповідачем частково сплачено.

Відповідачем не подано доказів в спростування вимог позивача, зокрема доказів в підтвердження сплати в повній мірі суми заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

А тому, станом на час розгляду справи в господарському суді, заборгованість відповідача в сумі 102433 грн. 50 коп. залишається непогашеною, що також підтверджується актом звірки станом на 20.02.2008 року, та згідно ст.106 цього ж Закону вважається простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

У відповідності до вимог ст.106 згаданого Закону, орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

За наведених обставин, господарський суд вважає що позов підставний і обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ТВП „Львівський автонавантажувач”, яке знаходиться за адресою: Львівська область, смт.Шкло, провул.Новий, 1, (код ЗКПО 31003499) на користь Управління Пенсійного Фонду України у Яворівському районі Львівської області, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Новояворівськ, вул. С.Стрільців,16, (код ЗКПО 20847230) 99420 грн. 29 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування, 2480 грн. 00 коп. –фінансових санкцій, 533 грн. 21 коп. - пені.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Мартинюк В.Я.