ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17"
січня 2008 р.
Справа № 55/411-07

вх. № 12208/5-55

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача -  Лавренюк Т.А.

відповідача- з"явився не з"я

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альянс Девелопмент Україна",м. Х-в

до  Фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1, с. Кулиничі

про стягнення 40184,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Девелопмент
Україна", м. Х-в , звернулось до господарського суду Харківської області з
позовною заявою про стягнення  з  фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, с.
Кулиничі, 16301,25 грн.суми авансу, 560,94 грн. процентів за безпідставне
користування грошовими коштами, 14321,81 грн. пені, 9000 грн. штрафу та судових
витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, в порушення умов контракту №
208 від 17.07.07 р., не виконав свої зобов"язання щодо поставки товару. Ухвалою
господарського суду від 10 січня 2008 р. було відмовлено позивачу в задоволенні
клопотання про забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти
відповідача в межах розміру  суми позову
та судових витрат.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 листопада
2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 17 грудня 2007 р.

13 грудня 2007 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав заяву
про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача
16301,25 грн. суми авансу, 650,26 грн. процентів за безпідставне користування
грошовими коштами, 23054,62 грн. пені, 13500 грн. штрафу та судових витрат. А
також додатково зазначив, що у позовній заяві було помилково вказано невірну
адресу позивача та просить вважати юридичною адресою останнього:АДРЕСА_1. За
новою адресою відповідачу було надіслано копію позовної заяви позивачем та
процесуальні документи.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх
урахуванням.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 грудня 2007
р. було відкладено розгляд справи на 10 січня 2008 р. у зв"язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача, врахуванням принципу змагальності сторін та того, що
правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед законом і судом, а також того, що  у сторін необхідно витребувати додаткові
документи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  17 грудня 2007 р. було відкладено розгляд
справи на 10 січня 2008 р.

Ухвалою  заступника голови
господарського суду від 10 січня 2008 р. було передано справу № 55/411-07 у
зв"язку з хворобою судді Гребенюк Н.В. для подальшого розгляду судді Інте
Т.В.

10 січня 2008 р. позивач надав суду правове та документальне
обгрунтування заявлених вимог щодо стягнення з відповідача процентів за
безпідставне користування грошовими коштами та штрафу, посилаючись на ч. 1, 2
ст. 230 ГК України, ст. 611, 612 ЦК України, в якому зазначає, що діючим законодавством
суб"єктам господарювання надається право самим встановлювати у договорі
будь- які правові наслідки за неналежне виконання  зобов"язання, у зв"язку з чим
сторони у договорі конкретно визначили правові наслідки у формі сплати
відсотків за безпідставне користування грошовими коштами та штрафу.

10 січня 2008 р. представник відповідача звернувся до суду з
клопотанням про відкладення розгляду справи у зв"язку з тим, що не встиг
підготувати відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 січня 2008
р. було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду
справи та відкладено її розгляд  на 17
січня 2008 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував уточнені
позовні вимоги .

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився
відзив на позов та, документи, витребувані ухвалою, суду не надав, хоча про час
та місце розгляду справі повідомлений був належним чином .

Представник позивача  звернувся до суду з заявою про розгляд справи
без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява
розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами з урахуванням наданих уточнень.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника
позивача, судом встановлено наступне.

17 липня 2007 р. між товариством з обмеженою відповідальністю
"Альянс Девелопмент Україна", м. Х-в(далі позивач) та   фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1, с.
Кулиничі(далі відповідач) був укладений контракт № 208, у відповідності до умов
якого відповідач прийняв на себе зобов'язання виготовити алюмінієві конструкції
та здійснити їх доставку на будівництво офісної будівлі за адресою: м.
Харків,Салтівське шосе, буд.67-А, а позивач,
в свою чергу, прийняти та оплатити їх. Пунктом 4.5 контракту
передбачено, що для придбання матеріалів, конструкцій, обладнання, виробів
позивач повинен сплатити на користь відповідача аванс у розмірі 70% вартості
робіт, що складає 16 301, 25 грн. Згідно з п. 13.2. контракту, за нецільове
використання авансу, одержаного відповідачем, останній повинен повернути аванс
у 10 - ти денний термін з дня повідомлення позивачем, а також сплатити відсоток
за користування  кредитом, за діючою
обліковою ставкою НБУ. Відповідно до п.
13.3. контракту за порушення строків виконання контракту стягується пеня
у розмірі 1,5  відсотка  вартості
робіт,   за  якими
допущене   прострочення   виконання
за   кожний  день прострочення.

Також 25 вересня 2007 р. між сторонами була укладена додаткова
угода до контракту. Згідно  п. З
додаткової угоди,  кінцевий строк
виконання робіт за контрактом -12 жовтня 2007р. Відповідно до п.4 додаткової
угоди, в разі затримки виконання робіт з будь- якої причини, відповідач сплачує
штраф у розмірі  1500,00грн. за кожен
тиждень прострочення починаючи з
12.10.07р.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем був виставлений позивачеві
до оплати рахунок- фактуру № 129 від 17.07.07 р.

На виконання умов вказаного контракту та додаткової угоди до нього
позивачем було перераховано відповідачеві грошові кошти у розмірі 16301,25
грн., що підтверджується платіжним дорученням № 118 від 19.07.07 р., де у графі
призначення платежу зазначено:"передплата за алюмінієві конструкції зг.
рах. № 129 від 17.07.07 р."

Відповідно до п. 3.1. контракту, відповідач зобов'язаний розпочати
виконання робіт, протягом двох днів після отримання передплати, тобто 21 липня
2007 р., а кінцевий строк виконання робіт - 12 жовтня 2007 р..

Проте  у встановлені
контрактом строки і до цього часу роботи за контрактом відповідачем не початі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було повідомлено  відповідача про необхідність повернення
авансу шляхом пред'явлення вимоги № 341 від 01.11.07 р., що підтверджується
описом вкладення від 05.11.07р. та чеком від 05.11.07р., але відповідач на
претензію не відреагував, кошти не перерахував.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач прийняті на себе
зобов”язання, згідно контракту від 17 липня 2007 р. виконав належним чином,
перерахувавши відповідачеві суму авансу, проте
відповідач свої зобов"язання, щодо виконання робіт та повернення
авансу у разі його нецільового використання, не виконав, внаслідок чого у нього
виникла забогованість  перед позивачем,
що і стало підставою позивачу для звернення до господарського суду з
відповідним позовом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вимоги ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться, враховуючи те, що факт перерахування відповідачу позивачем коштів
підтверджується належним доказом, а саме платіжним дорученням № 118 від
19.07.07 р., суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо стягнення з
відповідача коштів у сумі 16301,25 грн. правомірна та обґрунтована, така, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк  (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ст.ст.193,198 ГК України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських санкцій,
передбачених законом або договором.

Позовна вимога щодо стянення з відповідача штрафу у сумі -13500
грн, нарахованого за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання згідно
п.4 додаткової угоди  від 25.09.07 р. до
контракту,  підлягає задоволенню , як
правомірна та обгрунтована.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не виконав прийнятий на себе
обов"язок щодо повернення авансу у разі його нецільового використання,
позовна вимога щодо стягнення пені у сумі 23054,62 грн.,  яка нарахована позивачем згідно п. 13.3
контракту  № 208 від 17 липня 2007
р.  підлягає задоволенню частково у сумі
228,66 грн., оскільки у відповідності до вимог Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань"
розмір пені не може перевищувати подвійної облікавої ставки НБУ.

В решті заявленої вимоги щодо стягнення пені у сумі  22825,96 грн. слід відмовити як зайво
нарахованої, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Грошовим
зобов"язанням відповідача перед позивачем за контрактом  від 17 липня 2007 р. є повернення суми
попередньої оплати у розмірі 16301,25 грн., яке відповідачем не виконане та за
що підлягає стягнення з останнього, відповідно до вищевказаних норм. В решті
суми- 6986, 25 грн. зобов"язання відповідача є немайновим, оскільки
передбачає виконання певних робіт на користь позивача.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання
є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання,
настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так сторони у договорі передбачили, що у разі нецільового
використання авансу, одержаного відповідачем, останній повинен повернути аванм
у 10-ти денний строк з дня повідомлення позивачем, а також сплатити відсоток за
користування кредитом, за діючою ставкою НБУ.

Судом встановлено, що позивач у розрахунках  процентів за користування чужими грошовими
коштами  допустив помилки в розрахунках.

Враховуючи це, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо
стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами підлягає
задоволенню частково у сумі 643,11 грн. , в решті заявленої вимоги у розмірі
7,15 грн. слід відмовити, як зайво нарахованої.

У відповідності  зі статтями
44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покласти на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.  526, ч.1 ст.530, ч.1 ст.
612, ст. 629 ЦК України,ст.ст.193,198 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44,
49,  ст.ст.82-85 ГПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс
Девелопмент Україна", м. Х-в
(61038, м.Харків, Салтівське шосе, буд. 67-А, п/р 3400 в АКІБ
"УкрСиббанк", МФО 351005, ) 16301,25 грн. суми
авансу, 643,11 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 228,66
грн. пені, 13500 грн. штрафу, 306,73
грн.  державного мита   та 67,64
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В стягненні пені у сумі
22825,96 грн.  відмовити.

В стягненні  7,15 грн.
процентів за користування чужими грошовими коштами відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 18 січня
2008 року

Суддя
Інте Т.В.