ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.12.07р.

Справа № 3/391-07

За позовом  Підприємства з іноземними інвестиціями "ЛУКОЙЛ-Україна", м. Київ

до  Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 3 362 грн. 38 коп.

Суддя Юзіков С. Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

позивача –не з’явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

відповідача - Шляєв І.В., юрисконсульт 1 категорії, дов. №74 від 01.01.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача вартість нестачі нафтопродуктів у розмірі 3 362,38 грн.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи справним перевезенням. Відповідно до п. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачеві або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Згідно з п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності під час залізничного перевезення, засвідчуються в комерційному акті. В залізничній накладній №44126320 від 02.06.2007р., яка є договором  перевезення, зазначено, що вантаж було відправлено із застосуванням 1 (одного) ЗПУ Варта Універсал М №3207519 станції відправлення Кагарлицька.           У розділі "Д" комерційного акту від 09.06.2007р. БН 753495/30 зазначено, що "Цистерна прибула за 2-ма справними ЗПУ відправника із однією свинцевою пломбою станції Кременчук, яка знаходились: ЗПУ Варта Універсал М із відтисками на пломбі-шайбі Кагарлицька ЗАТ ТД-УНТ, на корпусі 3207519 К –пломбувальних провушинах". Згідно з п. 14 Правил пломбування вагонів і контейнерів, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.08.2001р. №542, ЗПП і пломби накладаються: на цистерні  -  по  одному  (одній)   на   кришці   верхнього завантажувального люка, за винятком випадків, коли особливий порядок пломбування передбачено правилами перевезення окремих видів вантажів. При цьому, для даного виду вантажу Правилами не передбачено особливий порядок пломбування. Наказом Укрзалізниці від 08.08.2002р. №ЦЗМ-10/1420 затверджена та введена в дію Інструкція "Про порядок використання та обліку запірно-пломбувальних пристроїв для пломбування вагонів і контейнерів". Відповідно до п. 4.6.1 Інструкції на кришку верхнього люка чотиривісної цистерни встановлюється один ЗПП "Варта-Універсал М". Відповідно до акту про технічний стан вагону від 08.06.2007р. "цистерна технічно справна, втрати вантажу на шляху прямування неможлива. При наявності ЗПУ в основних пломбувальних пристроях люка доступ до вантажу неможливий". Цистерна була опломбована згідно з правилами та відповідно до вимог Інструкції. ЗПП, який був застосований при  відправленні вантажу прибув непошкоджений на станцію призначення, що виключає можливість доступу до вантажу під час перевезення вантажу. Відповідно до п. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Проте, відповідно до п.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки несправності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, а залізниця лише має право (а не зобов’язана) перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевірити кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У судовому засіданні представник Відповідача наполягав, що додаткові пломби, накладені Відправником,  є не обов’язковими, нормативними документами не передбачені, акти загальної форми,  складені на станції Кременчук 05.06.2007р. № 578, 580 є неналежними доказами, так як  у даному випадку повинен був складатись комерційний акт.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На виконання генерального договору поставки нафтопродуктів №60-06/Н/1/05/2312 від 26.12.2005р. укладеного ТОВ "Новойл" та ПП "Лукойл-Україна", 02.06.2007р. відправником вантажу –ЗАТ Торговий дім "Укртатнафта" зі ст. Кагамлицька Південної залізниці на адресу Позивача відвантажено нафтопродукти –бензин А-95. За нафтопродукти Позивачем сплачено постачальнику –ТОВ "Новойл" в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №12 770 від 07.06.2007р., №13 284 від 14.06.2007р.

За залізничною накладною №44126320 вантажовідправником –ЗАТ Торговий дім  "Укртатнафта" у вагоноцистерні №74198011 відправлено бензин А-95 у кількості 52 100 кг. Цистерна була опломбована трьома ЗПУ вантажовідправника: 2 пломби "Альфа ММ" з відтисками 2417884 і 2417883 та ЗПУ "Варта Універсал М" з відтиском 3207519.

На попутній станції Кременчук Південної залізниці зафіксована відсутність ЗПУ "Альфа ММ" з відтиском 2417883, станцією накладено ЗПУ з контрольним знаком "Кременчук А 073", про що складено акт загальної форми №578 від 05.06.2007р.

Також 05.06.2007р. на станції Кременчук  складено акт загальної форми № 580, у якому зазначено, що з урахуванням акту № 578 проведено комісійне зважування вказаного вагону, за результатами зважування  встановлено вагу брутто –73 500 кг, за документом: брутто 73 600 кг, тара –21 500 кг, нетто –52 100 кг.

Тобто на станції Кременчук вага спірного вагону брутто становила 73 500 кг, що в межах природної втрати (2%), передбаченої п. 27  Правил видачі вантажів.

Нафтопродукти надійшли на адресу вантажоодержувача на станцію Сімферополь Придніпровської залізниці 08.06.2006р.

Оскільки вантаж прибув на станцію призначення з пломбою та актом загальної форми попутної станції, то згідно зі п. 52 Статуту залізниць України (далі Статут) залізниця призначення провела перевірку маси і стану вантажу. За результатами перевірки складено комерційний акт станції Сімферополь Придніпровської залізниці №БН 753495/30 від 09.06.2007р., яким зафіксована нестача нафтопродуктів у кількості 1 700 кг, що також підтверджується актом експертизи торгово-промислової палати Криму №Э-487 від 09.06.2007р. У комерційному акті вказано, що цистерна технічно справна, сліди витікання вантажу відсутні.

З урахуванням норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто (2% від маси, зазначеної в перевізних документах) згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, нестача нафтопродуктів у вагоноцистерні склала 658 кг на суму 3 362,38 грн., що підтверджується додатковою угодою № 295 до генерального договору поставки нафтопродуктів №60-06/Н/1/05/2312 від 26.12.2005р. укладеного ТОВ "Новойл" та ПП "Лукойл-Україна", за яким ціна 1 т бензину автомобільного А-95 становить 5 110,00 грн. (з ПДВ), розрахунком суми позову.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором  строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов’язується сплатити  за перевезення вантажу встановлену плату (ст. 307 ЦК України, п.22 Статуту).

Пунктом 1 ст. 314 ГК України передбачено, що перевізник несе відповідальність  за втрату, нестачу або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Відповідно до п. 2 Правил пломбування вагонів і контейнерів накладені на вагони і контейнери ЗПП і пломби за своєю  конструкцією мають унеможливлювати зняття їх із вагона (контейнера) без порушення цілості.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що залізниця приймає до перевезення вантажі, завантажені відправниками шляхом візуального огляду вагону, пломб (ЗПП), а при передаванні завантажених вагонів вантажоодержувачу сторони зобов’язані  зовнішнім оглядом  пересвідчитись у справності вагона, наявності та цілісності пломб, ЗПП, відповідності відтиску на них даним, зазначеним у перевізних документах (п. 11 Правил видачі вантажів). Отже залізниця при перевезенні вантажу відповідає за наявність та цілісність пломб (ЗПП), які забезпечують схоронність вантажу.

У п. 111 Статуту наведений вичерпний перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Відповідач у  відповіді №МЮ/4/491 від 16.08.2007р. на претензію №4174 від 01.08.2007р. та у відзиві на позов, посилається на п. "а" п. 111 Статуту, обґрунтовуючи відсутність його вини у втраті вантажу,  однак матеріалами справи спростовуються твердження Відповідача.

Відповідно до п. 130 Статуту право на пред’явлення до залізниці позовів має у разі недостачі вантажу –одержувач –за умови пред’явлення накладеної, комерційного акта і  документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Кількість і вартість відправленого у вагоноцистерні  №74198011 вантажу підтверджується актом приймання-передачі №НВ-13709 від 02.06.2007р. до договору №60-06/Н/1/05/2312 від 26.12.2005р., опосередковано актом загальної форми від 05.06.2007р. № 580, складеним  на станції Кременчук

Відповідно до п. 113 Статуту, за не збереження прийнятого до перевезення вантажу залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від неї причин.

Відповідно до ст. 610, 614 Цивільного кодексу України,  порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності  її  вини  (умислу  або  необережності),  якщо  інше  не встановлено договором або законом.   Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність  своєї  вини  доводить  особа,  яка   порушила зобов'язання.

Залізнична накладна є  обов'язковою двосторонньою  письмовою формою угоди на перевезення вантажу,  яка укладається між відправником  та  залізницею  на  користь  третьої сторони  -  одержувача  (абз. 8 п.6 Статуту).

Частиною 2 ст.636 ЦК України визначено, що виконання  договору на користь третьої особи може вимагати як особа,  яка уклала договір,  так і третя особа, на користь якої передбачено  виконання,  якщо  інше  не  встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України   майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа,    яка   завдала   шкоди,   звільняється   від   її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 314 ГК України  перевізник  несе  відповідальність  за втрату,  нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу,  якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.  У   транспортних   кодексах   чи   статутах   можуть  бути передбачені випадки,  коли доведення вини  перевізника  у  втраті, нестачі  або  пошкодженні  вантажу  покладається на одержувача або відправника. За шкоду,  заподіяну при перевезенні  вантажу,  перевізник  відповідає:  у  разі  втрати  або  нестачі вантажу -  в  розмірі  вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Судом також не приймаються заперечення Відповідача, щодо додаткових пломб, накладених Відправником,  та щодо неналежності актів загальної форми станції Кременчук, так як на станції Кременчук встановлено, що маса вагону була у межах норми природної втрати вантажу, а на станції призначення виявлено нестачу 1 700 кг, що свідчить про втрату вантажу Залізницею,  форму акту, яким зафіксовано вказані факти обирала саме Залізниця (станція Кременчук).

З урахуванням викладеного,  суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати  слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 49, 75, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця", 49038, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108 () на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "ЛУКОЙЛ-Україна", 01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 4 літ. А ()  3 362,38 грн. –вартість нестачі вантажу, 102,00 грн.  - витрат по сплаті державного мита, 118,00  грн.  - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                 С.Г. Юзіков

Рішення підписане 05.03.2008р.