СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"27" грудня 2007 р.
Справа №  11/274

За позовом             ОСОБА_1 м.Рівне

до відповідача:                                  ТзОВ
-торгове підприємство «Гастроном-78»м.Рівне

про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства,

Суддя
Грязнов В.В.

Представники
сторін:

від
позивача-               ОСОБА_1, учасник
товариства; ОСОБА_2, предст.(довір.№1198 від 17.04.2007р.);

від відповідача-        ОСОБА_9, директор товариства.

Представники сторін не заявили
клопотаннь про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз'яснено сто-ронам
статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач-ОСОБА_1
звернулась до суду з заявою про визнання недійсними рішень загальних зборів
учасників ТзОВ торгове підприємство «Гастроном-78», оформлених протоколом №2
від 18 липня 2000р.

Як на підставу своїх вимог, Позивач
посилається на такі обставини. На запит її представника від 14.03. 2007р.
до КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»з проханням надати копії
документів, які стосу-ються відчуження приміщення магазину та (або) його
частини, яке знаходиться у м.Рівному на вул.Черняка,2 і належить ТзОВ-торгове
підприємство «Гастроном-78». 21 березня 2007р. Позивач отримала копії договорів
купівлі-продажу приміщень, з яких дізналась про те, що ОСОБА_3 відчужувала
приміщення магазину, підтверджуючи свої повноваження як директора ТзОВ-торгове
підприємство «Гастроном-78»протоколом №2 загальних зборів учас-ників товариства
від 18 липня 2000р.

Позивач вважає, що протокол від 18
липня 2000р. містить дані, які не відповідають дійсності: неправдиве
заз-начення про участь ОСОБА_1 у загальних зборах учасників, оскільки 18 липня
2000р. вона приступила до виконан-ня обов'язків директора ТзОВ-торгове
підприємство «Гастроном-78»(надалі в тексті -Товариство), що підт-верджується
листком непрацездатності №264215 та заявою ОСОБА_1 від 17 липня 2000р. Позивач
зазначає, що звільнилася з посади директора Товариства за згодою сторін тільки
15 лютого 2001р., що підтверджується записом у її трудовій книжці.

Перелік учасників товариства, які
ніби-то брали участь у загальних зборах товариства 18 липня 2000р., міс-титься
у протоколі №2, тому згідно з вимогами ст.60 Закону України «Про господарські
товариства»- він повинен бути підписаний і головою загальних зборів і
секретарем зборів, однак, протокол підписаний тільки головою зборів ОСОБА_4.

Згідно п.21 Статуту, збори
учасників не мають права приймати рішення з питань, що не віднесені до по-рядку
денного. Оскільки, формулювання питань, включених до порядку денного загальних
зборів акціонерів, мають давати акціонерам змогу передбачити можливі
рішення зборів із кожного питання. Включення до порядку денного зборів питань
"Різне", "Організаційні питання" та їх еквівалентів
неможливо у зв'язку з тим, що такі фор-мулювання порушують права акціонерів
на попереднє ознайомлення з порядком денним. Позивач звертає увагу, що з
протоколу 18 липня 2000р., порядок денний загальних зборів не містив питання
обрання директора товарис-тва, а загальними зборами не приймалось рішення про
включенння до порядку денного цього питання.

Вважає, що загальні збори 18 липня
2000р. не відбувались, оскільки в них не брали участь наступні учасни-ки:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 (яким
разом належить 61,922% голосів), а тому рішення загальних зборів учасників, оформлені
протоколом №2 мають бути визнані недійсними з підстав стст. 98, 116 ЦК України,
ст.88 ГК Україні, стст.10, 58, 60, 61 Закону України «Про господарські
товариства».(арк.справи 2, 3).

Відповідач подав заяву про визнання
позову, просив позов задоволити.

Відповідач, зокрема зазначив, що
дізнавшись від Позивача про протокол №2 від 18 липня 2000р. звернувся до
учасників з проханням -чи відбувались збори? чи брали вони участь у зборах? -і
отримав заяви учасників, що такі збори не відбувались.

Крім того, Відповідач зазначив, що
30 січня 2001р., 5 та 15 лютого 2001р. ОСОБА_1 передавала пе-чатку, штамп,
установчі та інші документи товариства, що підтверджується відповідними актами
та звернув увагу, що протокол зборів, всупереч вимогам ст.60 Закону України «Про
господарські товариства», не підписаний секретарем зборів. Погодився з ОСОБА_1,
що рішеннями загальних зборів учасників товариства від 18 липня 2000р., які
оформлені протоколом №2 від 18 липня 2000р. грубо порушено корпоративні права
останньої.

Неможливість виконати вимогу ухвали
від 03 вересня 2007р. в частині надання оригіналу протоколу №2 від 18 липня
2000р. Відповідач пояснив відсутністю такого у товариства.

Відповідач також повідомила, що
загальними зборами учасників товариства 19.03.2007р. директором То-вариства
обрано ОСОБА_9 Відомості про директора було внесено у встановленому порядку до
Єдиного державного реєстру (згідно з випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №217302 від 12 квітня 2007р.,
виконавчим органом ТзОВ-торгове підприємство «Гастроном-78», який має право
вчиняти юри-дичні дії від імені юридичної особи без довіреності, є ОСОБА_9).

Зазначила, що ухвалою апеляційного
суду Рівненської області від 13.08.2007р. скасовано ухвалу Рівне-нського міського
суду від 23.04.2007р., якою суд зупинив дію змін до відомостей, що містяться в
ЄДР юридичних осіб щодо призначення директором Товариства ОСОБА_9 Вважає, що
ОСОБА_3 незаконно утримує в себе печатку та штамп товариства.(арк.справи 31,
100).

Разом з тим,
ОСОБА_3, вважаючи, що директором Товариства є вона через канцелярію
господарського суду 18.09.2007р. подала заяву про зобов'язання Позивача
направити копію позовної заяви та додані до неї доку-менти на адресу ТзОВ
торгове підприємство «Гастроном-78», а надалі подала відзив на позов та
заперечення, де зокрема зазначила, що на відміну від відкликання з посади
директора -звільнення ОСОБА_3 з посади директора загальними зборами від
17.10.2006р. та 19.03.2007р. не розглядалось і відповідного рішення не приймалось.
Тому вважає, що продовжує залишатись директором Товариства.

Позаяк відкликання з посади є
підставою звільнення, яку має бути здійснене іншим керівним органом То-вариства
із дотриманням порядку, передбаченого трудовим законодавством -в разі
невиконання рішення зборів про відкликання директора з цієї посади -спір
підлягає вирішенню загальним судом як трудовий. Окрім того, рішенням зборів від
19 березня 2007р. ОСОБА_3 вважається директором товариства, що підтверджує факт
її незвільнення, а обрання цим рішенням ОСОБА_9 директором товариства є лише
підставою для її призначення на цю посаду.

Разом з тим, ОСОБА_3 вважає, що
причиною оскарження Позивачем рішень зборів від 18 липня 2000 року слугують 1)
факт затвердження зборами директором товариства ОСОБА_3, призначеної виконувати
ці обов'язки рішеннями попередніх зборів (від 02.04.2000р, прот.№1) замість
ОСОБА_1; 2) спроба сторін довести, що збори не відбулися, а тому
директором Товариства ОСОБА_3 і не могла бути і ніколи директором не була; 3)
в разі підтверд-ження цього факту судом - використати його як обставину, на яку
Позивачка посилається як на доказ своїх вимог у іншому господарському спорі -
про визнання недійсними укладених Товариством в особі ОСОБА_3 господарських
договорів (справа №7/264, суддя Маціщук А.В.). Вважає, що причина оскарження
Позивачем рішень зборів є необхід-ність сформувати, потрібний в іншому спорі
доказ, при відсутності порушення її прав та інтересів. Вбачає, що до вирі-шення
справи №19/293 -ОСОБА_9 не є лігитимним керівником Товариства. Позивачем
порушено строк позовної дав-ності.(арк.справи 92, 113, 122, 161-162).

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 26 по 27 грудня 2007р., зумовлена необхідністю оглянути оригі-нал
Протоколу №2 від 18.07.2000р., який за твердженням присутнього в судовому
засіданні представника ОСОБА_3 -знаходиться у неї. Останнього було зобов'язано
після перерви надати суду оригінал Протоколу для огляду, що відоб-ражено у
протоколі судового засідання від 26 грудня 2007р.(арк.справи 165).

Ні ОСОБА_3, ні її представник по
закінченні перерви у судове засідання 27 грудян 2007р. не з'явились.
На-томість, 27 грудня 2007р. Хоменко через канцелярію господарського суду
подала заяву про залучення її до участі у справі в якості третьої особи без
самостійних вимог, проте у прохальній частині заяви просила припинити
провадження у справі №11/274 у зв'язку з відсутністю спору та непідляганням
його вирішенню господарським судом.(арк.справи 169)

З огляду на відсутність заявниці чи
її представника у судовому засіданні, клопотання відхилено судом як таке, що
містить суперечливі, взаємовиключаючі вимоги та необгрунтоване жодним доказом.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ,

що 02 квітня 2000р. загальні збори
учасників Товариства з обмеженою відповідальністю -торгове підприємство
«Гаст-роном-78»(надалі в тексті -Товариство) призначили виконуючою обов'язки
директора ОСОБА_3 в зв'язку з тимча-совою відсутністю директора ОСОБА_1, що
представники сторін ствердили в судовому засіданні 26.12.2007р.

18 липня 2000р. відбулись загальні
збори учасників Товариства з порядком денним, який містить 4 пункти, а саме: 1)
про обрання голови, секретаря зборів та лічильної комісії; 2) про
розподіл часток у статутному фонді товариства

між учасниками; 3) звіт
ревізійної комісії про діяльність директора товариства ОСОБА_1 за період її
перебування на посаді; 4) різне.

Відповідно до Протоколу №2 від 18
липня 2000р. -загальні збори учасників Товариства вирішили: 1) головою
зборів обрати ОСОБА_4, секретарем зборів -ОСОБА_10; лічильну комісію у складі
ОСОБА_3 та ОСОБА_9; 2) щодо розподілу часток у статутному фонді
товариства між учасниками -питання вирішено зняти для доопра-цювання; 3)
інфор-мацію ревізійної комісії по підсумках діяльності прийнято до відома,
зобов'язано ревізійну комісію оформити актом виявлені порушення тапередати їх
голові товариства; доручити виконавчим органам товариства направити подання про
виявлені факти діяльності колишнього директора ОСОБА_1 у  правоохоронні органи; 4) призначити
директором товариства ОСОБА_3. Протокол №2 підписано головою зборів.
(арк.справи 7, 8).

Протягом 2000-2007 років ОСОБА_3
була директором Товариства, мала право першого підпису банківсь-ких документів
в обслуговуючому банку; укладала господарські угоди; відповідно до стст. 18,
23, 62, 63 Закону України “Про господарські товариства” подавала від імені
Товариства звіти до контролюючих та інших уповнова-жених органів; представляла
інтереси Товариства в судах. Вказані обставини встановлені і досліджені судами
під час розгляду господар-дарським судом Рівненської області у 2007 році справ
№№ 11/147, 14/150, 14/156, 11/196, 7/264, а також під час вирішення Рівненським
міським судом цивільної справи №2-8947/06 і ці факти ОСОБА_1 і ОСОБА_9 під час
розгляду вказаних справ визнавали і не заперечували.(арк.справи 105-110,
172-179).

Так, ОСОБА_1- позивач у справі  №11/147 просила визнати недійсними договори
купівлі-продажу при-міщень магазину за адресою: м.Рівне, вул.Черняка,2 №3325
від 17 жовтня 2006р., №3560 від 10 листопада 2006р. та №3754 від 01 грудня
2006р. які укладені директором товариства ТзОВ-торгове підприємство
«Гастроном-78»ОСОБА_3 з громадянином ОСОБА_19 та з АТЗТ «Атлас», крім того
ОСОБА_1 просила визнати недійс-ним договір №318 від 13 лютого 2007р., укладений
ОСОБА_19 та АТЗТ «Атлас»та застосувати до вказаних осіб-Відповідачів правило
про приведення сторін недійсних угод до попереднього стану.

ОСОБА_1,
обгрунтовуючи звернення із вказаним позовом вважала, що спір випливає з
корпоративних від-носин, зокрема зазначила, що укладення директором Товариства
ОСОБА_3 оспорюваних угод здійснено під час дії застережень, з перевищенням
повноважень, без отримання згоди загальних зборів, оскільки було відчужено
більше 50% майна Товариства.

Господарський суд, під час розгляду
справи №11/147, на вимогу ОСОБА_1 направив запит Головному управлінню
статистики про надання копій фінансових звітів ТзОВ-торгове підприємство
«Гастроном-78»за 2005 та 2006 роки. Звіти, підписані директором ОСОБА_3 та
скріплені відбитками печаток Товариства та Головного управління статистики були
подані, оглянуті судом, їх копії було долучено до матеріалів справи №11/147,
т.1, арк.справи 45-47.

19 березня 2007р. відбулись
загальні збори учасників Товариства з порядком денним, який містить 13 пунктів,
серед яких, зокрема були: ...4) вибори директора товариства; 5)
вибори голови товариства; 13) про підт-вердження рішень загальних зборів
учасників від 17.10.2006р...

Відповідно до витягу з Протоколу
від 19 березня 2007р. -загальні збори учасників Товариства вирішили, зок-рема,
по питаннях: 4) підтвердити відкликання директора Товариства ОСОБА_3 та
обрати директором -ОСОБА_9; 5) відкликати з посади голови Товариства
ОСОБА_4 та обрати головою -ОСОБА_1; 13) підтвердити законність рішень
загальних зборів учасників Товариства від 17.10.2006р. Витяг з Протоколу
підписано головою та секретарем зборів.(арк.справи 58-59).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, встановивши обставини справи і давши
їм оцінку, господарський суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

Враховуючи, що оспорювані Позивачем
збори учасників Товариства відбулись до набрання чинності Цивіль-ним кодексом
України, -суд, керуючись статтями 4, 7 його Прикінцевих та перехідних положень
-під час вирішення даного спору застосовує положення Цивільного кодексу
Української РСР в редакції 1963р.(надалі в тексті - ЦК УРСР) та інше
законодавство, яке було чинним на момент прийняття зборами учасників оспорюваних
рішеннь та реалізації прийнятих зборами рішень.

Статтею 4 ЦК УРСР передбачено, що
цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законо-давством, а
також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом,
але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують
цивільні права і обов'язки.

Господарським судам, відповідно до
ст.12 ГПК України, підвідомчі спори про визнання недійсними актів дер-жавних та
інших органів. Закон України «Про господарські товариства»(надалі в тексті
-Закон) не виключає права учасника товариства оскаржити рішення загальних
зборів учасників у встановленому законом порядку.

Статтею 23 Закону “Органи
управління товариством та їх посадові особи” встановлено, що управління
това-риством здійснюють його органи...посадовими особами органів управління
товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної
комісії... голова та члени ради товариства.

Вищим органом товариства з
обмеженою відповідальністю, згідно ст.58 Закону - є збори учасників. Вони
складаються з учасників товариства або призначених ними представників... Збори
учасників обирають голову то-вариства.

Згідно ст.62 Закону, - у товаристві
з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіаль-ний
(дирекція) або одноособовий (директор)... Дирекція (директор) вирішує усі
питання діяльності товариства, за ви нятком тих, що входять до виключної
компетенції зборів учасників... Дирекція (директор) підзвітна зборам
учасників і організує виконання їх рішень...Дирекція (директор) діє від
імені товариства в межах, встановлених да ним Законом та установчими
документами. Аналогічні норми містяться також у пп.22, 23 статуту Товариства.

Вчинення
директором дій від імені Товариства є однією з форм реалізації дієздатності
Товариства.

Суд враховує, що при вирішенні
питання щодо недійсності рішень загальних зборів засновників у зв'язку з
порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів
необхідно оцінити, наскільки ці пору-шення могли вплинути на прийняття
загальними зборами відповідного рішення, необхідно встановити чи мав місце факт
порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера)
товариства, зокрема Позивача.

Як свідчать матеріали справи та
зазначає ОСОБА_1 в позові та додаткових поясненнях (арк.справи 155), - вона
тривалий час хворіла (з квітня по липень 2000р. та з листопада до кінця грудня
2000р.) або перебувала у відпустці за власний рахунок (з липня по листопад
2000р.) - у вказані періоди справами Товариства не займалась, обов'язків
директора фактично не виконувала, тому призначення зборами 18 липня 2000 року
на посаду директора іншої особи -не суперечать вимогам законодавства та
інтересам Товариства, не порушує прав Позивача-ОСОБА_1

Під час вирішення даного спору,
господарський суд відповідно до ч.5 ст.35 ГПК України позбавлений необ-хідності
досліджувати обставини, які є встановленими фактами відповідно до закону, тобто
обставини: перебування ОСОБА_3 на посаді директора і фактичне виконання нею
функцій директора Товариства з 2000 до 2007 року; усу-нення ОСОБА_3 саме з
посади директора Товариства загальними зборами учасників Товариства 17 жовтня
2006 року та 19 березня 2007р., звернення учасників Товариства до ОСОБА_3 як до
директора; безрезультатні спроби: ОСОБА_1, як учасника Товариства визнати
недійсними господарські угоди, укладені у 2006р. ОСОБА_3 від імені Товариства
-та ОСОБА_4 і ОСОБА_3, як учасників Товариства -визнати недійсними скликання
зага-льних зборів 17 жовтня 2006р., 19 березня 2007р. та прийняті ними рішення,
оскільки це вже встановлено господарським судом.

Крім того, адресовані директору
ОСОБА_9 та голові ОСОБА_1 однакові за змістом заяви і довіреності учасників
Товариства “до матеріалів справи в господарський суд” від квітня
2007р.(арк.справи 60-88) вже по-давались ОСОБА_1 під час розгляду справи
№11/147 як доказ того, що протокол №2 від 18.07.2000р. сфальси-фікований, а
ОСОБА_3 не була директором, укладаючи оспорювані господарські угоди. Всі
вказані заяви учасків містять твердження, що ОСОБА_3, яка підписала угоди у
2006 році є лише продавцем, а директором є ОСОБА_1

Суд звертає увагу, що у рішенні по
справі №11/147 від 23.05.2007р. названі докази відхилені як неналежні і такі,
які не мають відношення до спору, що випливає із корпоративних відносин.(справа
№11/147, т.1,арк.106-108, 135-158, 185-190). Ці твердження суперечать і
обставинам, встановленим господарським судом під час вирішення справ №№ 11/147,
14/150, 14/156, 11/196, 7/264, а також під час вирішення Рівненським міським
судом цивільної справи №2-8947/06, оскільки
учасники Товариства до 2007 року звертались до ОСОБА_3 саме як до
директора Товариства - зазначені у заявах твердження вбачаються суду не
доведеними, а самі заяви - не вартими уваги.

Разом з тим, на думку Позивача,
рішення про обрання директора Товариства прийняте з порушенням ви-мог ст.61
Закону та п.21 Статуту Товариства.(арк.справи 2, 42).

Суд також звертає увагу на те, що
статтями 42, 43 Закону України «Про господарські товариства»на по-рушення яких
покликається Позивач, встановлено, що акціонери повідомляються про проведення
загальних зборів, в тому числі, ознайомлюються із порядком денним загальних
зборів. Загальні збори акціонерного товариства прово-дяться чітко в порядку,
визначеному в порядку денному і не вправі приймати рішення з питань не
включених до порядку денного.

Таким чином, прийняття рішень з
відхиленням від порядку денного є безумовною підставою для визнання недійсним
рішень загальних зборів акціонерів акціонерного товариства, а не
загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, яким є
Відповідач у справі. При цьому, частиною п'ятою ст.61 Закону передбачено, що з
питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за
згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

З пункту 21 Статуту вбачається, що
збори учасників не мають права приймати ухвали або постанови з пи-тань, що не
віднесені до порядку денного.

Як вказувалось вище, серед інших
рішень загальні збори учасників Товариства 18 липня 2000 року приз-начили на
посаду директора ОСОБА_3, хоч виборів (призначення) директора Товариства
порядком денним зборів не передбачалось.(арк.справи 7-8).

Вбачається, що Протокол №2,
копію якого надав Позивач і яким закріплені рішення загальних зборів не-належно
оформлений -його підписано лише головою зборів О.Гембергом.

Зазначена обставина в сукупності із
вказаною вище -що питання про зміни порядку денного зборами не розглядалось -за
аналогією закону дають господарському суду підстави для визнання недійсними
рішень, прийнятих на загальних зборах учасників Товариства 18 липня 2000р.

Проте, Позивач і представник
Відповідача не спростовуючи обставин, за яких з 2000 року іншого рішення про
призначення ОСОБА_3 на посаду директора Товариства загальними зборами учасників
не приймалось, оскаржуючи рішення загальних зборів учасників від 18.07.2000р.,
звертаючи увагу на заяви учасників Товариства від квітня 2007р. про те, що
таких загальних зборів не було, а прийняті рішення порушують корпоративні права
Позивача -остання обгрунтовує позовну вимогу, спираючись на спеціальні норми
Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, які набрали
чинності 01.01.2004р. та практику Верховного Суду України, яка склалась
протягом 2004-2007 років. Таке обгрунтування господарський суд вважає невірним,
тому, як вказувалось вище -при вирішенні спору застосовує норми права, які були
чинними на момент прийняття оспорюваного рішення із зазначених вище
мотивів.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами дока-зування, не
можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.(ст.34 ГПК України).

Виходячи з правила належності
доказів -фотокопії листків непрацездатності №№264215, 060295, 068193 та заяви
ОСОБА_1 до загальних зборів від 18.07.2000р., запис у трудовій книжці про
звільнення з посади директора за згодою сторін -не можуть слугувати
доказом фактичного виконання ОСОБА_1 функцій директора з 18.07.2000р. включно
по день звільнення-15.02.2001р., про що остання заявляє, оспорюючи рішення
зборів. (арк.справи 9-11, 157-160).

Таким же чином, довідки про доходи
ОСОБА_1 у 2000-2001 роках, Акти передачі справ, листування з дер-жавною
інспекцією праці у 2001-2003рр. -не доводять твердження Позивача, що загальні
збори учасників Товариства не відбулись і не могли відбутися 18 липня
2000р.(арк.справи 12, 18-22, 89-90, 158-160).

Суд також приймає до уваги, що
відповідно до ст.71 ЦК УРСР -загальний строк для захисту права за позовом
особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Стаття 76 ЦК УРСР встановлює, що
перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов.
Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права.

Позовна давність застосовується
судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Якщо суд
визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає
захисту.(стст. 75, 80 ЦК УРСР).

З матеріалів справи вбачається, що
з 18 липня 2000р. - моменту, коли через тривалу непрацездатність ОСОБА_1
фактично не виконувала обов'язків директора Товариства і загальні збори
учасників призначили на цю посаду ОСОБА_3 на постійній основі -Позивачу стало
відомо про прийняті рішення.

Тому суд вважає, що про прийняте
оспорюване рішення учасників Позивачу було і могло бути відомо з мо-менту його
прийняття.

Позивач звернувся з даним позовом
до господарського суду 31.09.2007р. -тобто через 4 роки з моменту спливу
трьохрічного строку позовної давності. При цьому, заяви про поновлення
пропущеного строку Позивач не подав.

Підсумовуючи зазначене вище, суд
вважає, що заявлена Позивачем-учасником Товариства ОСОБА_1 вимога про визнання
недійсними рішень учасників від 18 липня 2000р. з підстав порушення порядку
денного зборів та неналежного оформлення протоколу загальних зборів №2 від 18
липня 2000р. -підлягає задоволенню, проте в задоволенні позову необхідно
відмовити через пропоуск Позивачем строку позовної давності. Відтак, на
підставі ст.33 ГПК України -позов задоволенню не підлягає.

Керуючись
стст. 12, 33-36, 43, 46-49, 82-84 Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В
И Р І Ш И В:

В
задоволенні позову відмовити.

Суддя
В.В.Грязнов

Рішення  підписане
суддею  "16" січня 2008 р..