АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2007
№ 35/192

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:           Моторного О.А.

суддів:             Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:            Вінницькій О.В.

За участю представників:

від прокурора - Гаврилова І.А.,

від позивача - не з'явився,

від відповідача - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2

на рішення Господарського суду м.Києва від
29.08.2007

у справі № 35/192 (Літвінова М.Є.)

за позовом                               Заступника
прокурора Подільського району м.Києва

до                                                   Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

третя особа            Головне управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної
адміністрації)

про
звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Подільського району міста
Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до
Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання відповідача
звільнити земельну ділянку площею 400 кв.м., що розташована за адресою: м.
Київ,АДРЕСА_1 та повернути вказану земельну ділянку Київській міській раді,
привівши її у придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд
шляхом знесення та вивезення.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.08.2007 у справі № 35/192 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення
про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників прокурора та відповідача, встановив
наступне:

Згідно акту № 1053/43 від
08.09.2006 державним інспектором Київдержземінспекції були проведені перевірки
з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 земельної ділянки
розташованої поАДРЕСА_1 у місті Києві.

Як вбачається з зазначеного акту №
1053/43, земельна ділянка площею 400 кв.м. за адресою:АДРЕСА_1 використовується
СПД ОСОБА_2. під розміщення тимчасової споруди павільйону, однак документи, що
посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, в тому
числі на умовах оренди у нього відсутні.

08.09.2007 було винесено припис про
усунення порушень вимог земельного законодавства № 655/43 однак, відповідач не
звільнив займану земельну ділянку і продовжує її використовувати.

Згідно ст.ст. 125, 126 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється.

На виконання рішення Виконавчого
комітету Київської міської ради народних депутатів № 55/19 від 15.01.1979 “Про
відведення земельної ділянки Київській обласній оптово-роздрібній конторі
“УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ”, ОСОБА_3. з 05.01.1998 здійснювалось землекористування
земельною ділянкою поАДРЕСА_1 на підставі договору на право тимчасового
користування землею від 05.01.1998, укладеного між ПП ОСОБА_3. та Подільською
районною державною адміністрацією.

14.03.2002 рішенням Київської
міської Ради № 298-3/1732 “Про погодження місць розташування об'єктів” ОСОБА_3
було надано місце розташування павільйонів з комплексним благоустроєм прилеглої
території поАДРЕСА_1 у Подільському районі міста Києва, на частині земельної
ділянки, відведеної Київській обласній оптово-роздрібній конторі
“УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ”.

25.10.2002 між Київською міською
Радою та ОСОБА_3. було укладено договір резервування вказаної земельної ділянки
на строк до 14.03.2004, згідно умов якого ОСОБА_3. зобов'язано до закінчення
терміну дії договору звернутися до Київради з клопотанням про надання (продаж)
цієї земельної ділянки, а також визначено право переважного одержання
документів, що посвідчують право власності або користування зарезервованою
земельною ділянкою.

Листом № 225-032-253-В від
19.02.2003 СПД ОСОБА_3. звернувся до Київської міської ради з клопотанням про
відведення земельної ділянки, шляхом її продажу.

Листом Київської міської ради №
225-ПК від 04.03.2003 Головному управлінню земельних ресурсів було доручено
скласти проект відведення земельної ділянки та надано відповідний пакет
документів з позитивними висновками відповідних органів, стосовно відведення
земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину з
комплексним благоустроєм прилеглої території за адресою: м. Київ,АДРЕСА_1.

17.11.2003 ОСОБА_3. знову звернувся
до Київської міської ради з клопотанням № 225-032-2295 про відведення земельної
ділянки шляхом її продажу.

З огляду на вищезазначене
відповідач стверджує, що землекористування земельною ділянкою поАДРЕСА_1 у
Подільському районі міста Києва здійснюється на умовах оренди, у відповідності
до договору оренди земельної ділянки поАДРЕСА_1 в місті Києві, укладеного
05.01.1998 між ОСОБА_3. та Подільською райдержадміністрацією, договору про
резервування земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3. та Київрадою,
зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів КМДА, а також згідно
рішення Київської міської ради від 14.03.2002 № 298-3/1732 “Про погодження
місць розташування об'єктів”, яким ОСОБА_3 було надано місце розташування
павільйонів з комплексним благоустроєм прилеглої території поАДРЕСА_1 у
Подільському районі міста Києва.

Як вбачається з матеріалів
справи,ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. помер, про що Відділом реєстрації смерті у місті
Києві в Книзі реєстрації смерті зроблено відповідний актовий запис № 5812 від
25.03.2005.

Згідно заповіту від 01.11.2002,
посвідченим державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної
контори Основенко Л.М. за реєстровим № 5-3203, спадкоємцем є ОСОБА_2 - син
померлого ОСОБА_3.

Однак, у Головному управлінні
земельних ресурсів не зареєстровано жодних державних актів на право власності
або право користування земельною ділянкою або договорів оренди земельної
ділянки СПД ОСОБА_2. за адресою:АДРЕСА_1 у Подільському районі міста Києва.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу
України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України
“Про оренду землі” право на оренду земельної ділянки переходить після смерті
фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до
спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб,
які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання
стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу
України та цього Закону.

З огляду на вищезазначене, ПП
ОСОБА_3., проводились передбачені законодавством дії щодо належного оформлення
в тимчасове довгострокове користування зазначеної земельної ділянки, проте не
було отримано відповідного правовстановлюючого документу, на підтвердження
права постійного користування земельною ділянкою поАДРЕСА_1, у зв'язку зі
смертю.

Тобто, відповідач не міг
успадкувати спірну земельну ділянку, оскільки вона не перебувала на праві
власності, праві оренди або постійного користування у ПП ОСОБА_3.

Згідно ст. 13 Конституції України,
земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського
народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого
самоврядування.

Статтею 116 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності
та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на
яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання
їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано суду жодних
доказів його звернення до органів місцевого самоврядування для належного
оформлення користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 212 Земельного
кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється
за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні
ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно з'ясовано обставини справи, рішення про задоволення позову у
відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна
скарга Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2не підлягає
задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2007 у справі
№ 35/192 - скасуванню.

Відповідно до викладеного,
керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від
29.08.2007 у справі № 35/192 - без змін.

2.          Матеріали справи № 35/192 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Моторний О.А.

Судді
Кошіль В.В.

Вербицька
О.В.