КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2007                                                                                           № 13/449

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Гарник Л.Л.

при секретарі:                     Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача - Кобрин С.Б. (дов. від 02.03.2007 року, б/н);

від відповідача - не з’явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вістабуд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.04.2007

у справі № 13/449 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Васко"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Вістабуд"

про                                                  визнання недійсним Договору № 10-2005/П від 26.04.2005 та стягнення 212000,00 грн.

за зустрічним позовом               Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД”

до                                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Васко"

про                                               зобов’язання виконати умови договору № 10-2005/П від 26.04.2005 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.04.2007 року у справі № 13/449 позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівельна компанія “ВАСКО” (далі – позивач, ТОВ “ІБК “ВАСКО”) до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД” (далі – відповідач, ТОВ “ВІСТАБУД”) про визнання недійсним договору № 10-2005/П від 26.04.2005 року та стягнення 212 000,00 грн. задоволено повністю, а в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівельна компанія “ВАСКО” про зобов’язання виконати умови договору № 10-2005/П від 26.04.2005 року відмовлено повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД”, не погоджуючись з прийняттям судом такого рішення по справі, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівельна компанія “ВАСКО” відмовити повністю, а зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначає, що при прийнятті спірного рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а спірне рішення не відповідає обставинам справи. Так, суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання відповідача щодо залучення ДІ “УкрНДІпроцивільсільбуд”; дійшов невірного висновку, що відповідач не мав права виконувати роботи з розробки детального плану територій ділянок №№ 1-7, оскільки відповідач має відповідну ліцензію, а також роботи другого – четвертого етапів, оскільки відповідно до умов спірного договору, на виконання вказаного договору відповідач має право укладати договори субпідряду; крім того, суд не взяв до уваги, що позивач в порушення умов договору, не прийняв виконані роботи.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівельна компанія “ВАСКО” надало письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому спростовує наведені в ній доводи та просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД” без задоволення, а спірне рішення від 24.04.2007 року – без змін.

Ухвалою від 09.07.2007 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД” до провадження та призначив її розгляд на 23.07.2007 року.

У зв’язку із частковим задоволенням в судовому засіданні 23.07.2007 року усного клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі № 13/449 на підставі ст.. 79 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку із поданням касаційної скарги на рішення господарського суду від 24.04.2007 року у справі № 13/449 Українським Державним науково-дослідним проектним інститутом цивільного сільського будівництва “УкрНДІпроцивільсбуд”, а саме, необхідністю витребування у відповідача доказів на підтвердження прийняття чи відмови в прийняті касаційної скарги, розгляд справи було відкладено на 10.09.2007 року.

Ухвалою заступника голови суду від 23.07.2007 року, відповідно до ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України, строк розгляду справи було продовжено на один місяць.

10.09.2007 року в судове засідання з’явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмового відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

26.04.2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівельна компанія “ВАСКО” (Замовник) уклало договір № 10-2005/П на містобудівну документацію з Товариством з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД” (Виконавець), згідно умов якого Замовник доручив Виконавцю виконати роботи зі створення містобудівної документації “Схема планування та детальні плани територій поселень Копилів та Северенівка Макарівського району Київської області” виготовити її та надати Замовнику на проведення її експертизи та затвердження в установленому порядку. Направлення містобудівної документації на узгодження та експертизу організаціям, які згідно чинного законодавства виконують ці функції, здійснюється Замовником за участю Виконавця.

Згідно п. 1.2 договору, Замовник зобов’язується здійснювати авансування та поетапну оплату робіт Виконавця, при цьому остаточну та повну оплату виконаних робіт здійснити лише після отримання документів, що підтверджують проведення експертизи та узгодження в установленому порядку містобудівної документації. При цьому, відповідно до п. 5.1 договору, договірна ціна складає 972 421,53 грн. Договірна ціна обов’язково підтверджується або змінюється протоколом узгодження. Міна договірної ціни здійснюється шляхом укладення додаткових угод до даного договору та можлива лише у випадках погодження сторін, зміни чинного законодавства України з податку на додану вартість; внесення Замовником змін в об’єм і склад робіт за даним договором.

Як визначено п. 6.1.1. договору, за умови наявності у сторін затвердженого та погодженого у встановленому порядку завдання на проектування (Додаток № 3 до договору) Замовник перераховує виконавцю аванс на виконання робіт І етапу в сумі 138 000,00 грн., протягом одного календарного тижня до початку робіт по цьому етапу.

06.05.2005 року на виконання п. 6.1.1. договору, позивач  сплатив відповідачу аванс у розмірі 135 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 73 від 06.05.2005 року.

08.11.2005 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору, за умовами якої було змінено строки виконання І етапу робіт за договором та встановлено додатковий аванс у розмірі 77 000,00 грн. на виконання робіт за договором.

Згідно платіжних доручень від 11.11.2005 року № 289 та № 290, ТОВ “ІБК “ВАСКО” сплатило ТОВ “ВІСТАБУД” додатковий аванс у розмірі 77 000,00 грн.

Відповідно до ст.. 173 Господарського кодексу України (далі – ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання, згідно ст. 174 ГК України, є господарський договір.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які є одним із видів господарських зобов'язань, - це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3 ст. 91 ЦК України, юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

Як встановлено ст.. 8 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”, суб’єкт господарювання зобов’язаний провадити певний вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до встановлених для цього виду діяльності ліцензійних умов.

Відповідно до п. 30 ст.. 9 вищевказаного Закону, будівельна діяльність (вишукувальні та проектні роботи для будівництва) підлягає ліцензуванню.

Згідно п. 1.3. спільного Наказу Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України “Про затвердження ліцензійних умов провадження будівельної діяльності (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджувальних конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж)”, ліцензійні умови є обов'язковими для суб’єктів господарювання, які виконують види робіт визначені у додатку.

Пунктом 2.10. “Правил забудови території Київської області”, затверджених Рішенням Київської обласної ради № 096-08-ХХІV від 19.06.2003 року, визначено, що містобудівна документація розробляється проектною організацією, яка має ліцензію на виконання таких видів робіт.

Аналізуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для виконання робіт, визначених договором № 10-2005/П від 26.04.2005 року на містобудівну документацію, ТОВ “ВІСТАБУД” повинно було мати ліцензію, зокрема, на розроблення містобудівної документації та на планування і забудову населених пунктів.

Оскільки у додатку до ліцензії на право провадження будівельної діяльності відповідача відсутні вищевказані види діяльності, то відповідач не мав права здійснювати зазначену діяльність, а, отже, не міг виконати умови договору від 26.04.2005 року № 10-2005/П.

Доказів наявності ліцензії на розроблення містобудівної документації та планування і забудови населених пунктів відповідач не надав.

Відповідно до ст.. 227 ЦК України, правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Як визначено ст.. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю. У разі недійсності провочину, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівельна компанія “ВАСКО” щодо визнання договору від 26.04.2005 року № 10-2005/П від 26.04.2005 року на містобудівну документацію є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки договір від 26.04.2005 року № 10-2005/П від 26.04.2005 року на містобудівну документацію є недійсним, то зустрічний позов ТОВ “ВІСТАБУД” щодо зобов'язання ТОВ “ІБК “ВАСКО” належним чином виконати умови договору 10-2005/П від 26.04.2005 року не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД” не наддало суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівельна компанія “ВАСКО” підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 – 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 24.04.2007 року по справі № 13/449 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівельна компанія “ВАСКО” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД” про визнання недійсним договору № 10-2005/П від 26.04.2005 року та стягнення 212 000,00 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІСТАБУД” –  без задоволення.

2.          Справу № 13/449 направити до Вищого господарського суду України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Гарник Л.Л.

13.09.07 (відправлено)