СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

18 грудня 2007 року

Справа № 20-4/222-12/243-4/238

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1,
паспорт НОМЕР_1, суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

відповідача: Савельєвої  Вікторії Володимирівни, довіреність №
3708/17-2   від 08.06.07, Державної
податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя;

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 24 вересня 2007 року у
справі № 20-4/222-12/243-4/238

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1

(АДРЕСА_1, 99013)

(АДРЕСА_2, місто Севастополь,
99029)

до Державної
податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя (вул. Гер.
Севастополя, 74, місто Севастополь, 99001)

про скасування
податкового повідомлення-рішення № /1/1925 від 02.04.2004

ВСТАНОВИВ:

У
червні 2007 року суб'єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_1 звернулась до
господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя про скасування
податкового повідомлення-рішення № /1/1925 від 02 квітня  2004 року
(а.с.3-5).

Постановою господарського
суду міста Севастополя  від 24 вересня
2007 року у справі № 20-4/222-12/243-4/238 (суддя Остапова К.А.) у задоволенні
позову суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста
Севастополя про скасування податкового повідомлення-рішення № /1/1925
від 02.04.2004, відмовлено (а.с. 77-78).

Не погодившись  з постановою суду, суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 звернулась до Севастопольського апеляційного господарського
суду з заявою про апеляційне оскарження та апеляційною скаргою, в якій
просить  постанову  господарського суду міста Севастополя  від 24 вересня 2007 року у справі №
20-4/222-12/243-4/238 скасувати (а.с. 86-88).

Апеляційна скарга
мотивована тим, що  судом були порушені
норми  процесуального права, оскільки
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 про дату та час  розгляду
справи належним чином повідомлена
не була.

У судовому засіданні, яке
було призначено на 18 грудня 2007 року,
представник Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста
Севастополя надав заперечення на апеляційну скаргу, в якій  вказує, що
строк  оскарження податкового
повідомлення-рішення № /1/1925 від 02 квітня 2004 року про
застосування до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 штрафних санкцій з
податку на додану вартість у сумі    1190
грн.  в адміністративному порядку
закінчився 01 вересня 2006 року.                                          Вивчивши
матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, судова колегія  не вбачає підстав для скасування оскаржуваної
постанови.

22 липня 1997 року Державною
податковою інспекцією у Нахімовському районі міста Севастополя було видано
свідоцтво суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 про реєстрацію її як
платника податку на додану вартість №НОМЕР_2.

Відповідно до підпункту 7.7.2
пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" у
строки, передбачені для сплати податку, платник податку подає податковому
органу за місцем свого знаходження податкову декларацію незалежно від того, чи
виникло у цьому періоді податкове зобов'язання чи ні.

Пунктом 2.1 статті 2 Порядку
заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість,
затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 N 166, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 09.07.1997 за N 250/2054 передбачено, що
відповідно до пункту 7.7.2 статті 7 вказаного Закону подання декларації
здійснюється в строки, передбачені для сплати податку, тобто не пізніше 20-го
числа місяця, наступного за звітним періодом.

Як вбачається з матеріалів справи,
24 жовтня 2002 року, позивач звернувся до відповідача з заявою № 2279 про
виключення з реєстру платника податку на додану вартість.

24 жовтня 2002 року це
свідоцтво Державною податковою інспекцією у Нахімовському районі міста
Севастополя було анульовано.

25 лютого 2004 року Державною
податковою інспекцією у Нахімовському районі міста Севастополя була здійснена
документальна перевірка суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 щодо
дотримання вимог податкового законодавства України.

В ході перевірки встановлено порушення
вимог підпункту 7.7.2 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", підпунктів 1.1, 1.2 статті 1, підпункту 2.1.2, пункту
2.1, пункту 2.3 статті 2 Порядку заповнення та надання податкової декларації по
податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації України від 30.05.1997 № 166, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 09.07.1997 за № 250/2054 та підпункту 4.1.4 "а",
"б" пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платник: податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами", у зв'язку з ненаданням платником податку за період з 01.01.2001
по 24.10.2002  наступних податкових
декларацій:

за
1 квартал   2001  року
по строку  надання до 10.05.2001,

за
2 квартал   2001  року
по строку  надання до 10.08.2001,

за
3 квартал   2001  року
по строку  надання до 10.11.2001,

за
4 квартал   2001  року
по строку надання до 10.02.2002,

за
1 квартал  2002  року
по строку надання до 10.05.2002,

за
2 квартал  2002  року
по строку  надання до 10.08.2002,

за
3 квартал  2002  року
по строку  надання до 10.11.2002,

за
4 квартал  2002  року
по строку надання  до 10.02.2003.

У зв'язку з чим, Державною
податковою інспекцією у Нахімовському районі міста Севастополя 27 лютого 2004
року було прийнято податкове повідомлення-рішення № /01118/17-01 про
застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість у сумі 1190 грн.
(а.с.6).

Не погодившись з цим рішенням,
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулась до Державної податкової
інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя про скасування
податкового  повідомлення-рішення №
/01118/17-01.

Рішенням Державної податкової інспекції
у Нахімовському районі міста Севастополя № 2627/10-018 від 02 квітня  2004 року
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишено без
задоволення, податкове повідомлення-рішення № /01118/17-01 залишено
без змін (а.с. 44-45).

Рішенням Державної податкової адміністрації
податкове повідомлення-рішення №
/01118/17-01 та рішення Державної податкової інспекції у
Нахімовському районі міста Севастополя  №
2627/10-018 від 02 квітня  2004 року  були залишені без змін, скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишено без задоволення (а.с.47-48).

Оскільки, за період з 01.01.2001 по
24.10.2002, тобто до моменту анулювання свідоцтва платника податку на додану
вартість, позивачем податкові декларації
не подавались, то судова колегія вважає правомірними дії органів
податкової інспекції про донарахування штрафу
за порушення податкового законодавства України у розмірі 1190 грн.

Судова колегія  не може погодитись з посиланням позивача про
звільнення  його від відповідальності у
зв'язку з необізнаністю про свої права та обов'язки, оскільки підпунктом 17.1.1
пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"
передбачено, що платник податків, який не подає податкову декларацію у строки,
визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Обґрунтованими, на думку судової
колегії,  є  твердження відповідача -Державної податкової
інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя про пропуск позивачем строку
для звернення з адміністративною заявою до суду, оскільки стаття 99 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачає, що  адміністративний позов може бути поданий в річний
строк.

Беручи до увагу, що податкове
повідомлення-рішення                                        №
/1/1925 було прийнято 02 квітня 2004 року, а позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом лише 05 червня 2007 року, то господарський суд
обгрутновано відмовив у задоволенні позовних вимог, керуючись пунктом  першим статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України, яка передбачає відмову у задоволенні адміністративного
позову, якщо був пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що постанова господарського  суду
прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави
для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 24, 195,
пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206  Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову
господарського суду міста Севастополя від 24 вересня 2007 року у справі №
20-4/222-12/243-4/238 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції  роз'яснює сторонам у справі, що відповідно до
пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
постанова  або ухвала суду  апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили
з моменту проголошення.

Ухвалу  суду апеляційної інстанції може бути
оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді