ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.12.07                                                                                           Справа№ 22/239

за позовною заявою Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до відповідача Приватного підприємства "К.І.К.-Л", м.Львів

про розірвання договору купівлі-продажу № 393 від 23.11.2001р.

Суддя М.Желік

Представники

Від позивача: Настюк Т.М.(довіреність№ 11-5583 від 02.08.2007р.).

Від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства "К.І.К.-Л", м.Львів про розірвання договору купівлі-продажу № 393 від 23.11.2001р. об'єкту незавершеного будівництва .

Ухвалою суду від 12.07.2007р. порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 24.07.2007р. В порядку ст..77 ГПК України розгляд справи відкладено до 06.09.2007р., 25.09.2007р., 11.10.2007р., 30.10.2007р., 06.12.2007р. Ухвалою від 06.09.2007р. продовжено строк вирішення спору, встановленого ч.1 ст.69 ГПК України.

Представнику позивача роз’яснено його права згідно зі ст.22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві, та пояснив, зокрема, що відповідач порушив умови договору купівлі-продажу об"єкту незавершеного будівництва, не виконав свої обов’язки щодо добудови об'єкту на протязі 5-ти років без збереження первісного призначення. Зазначену обставину підтверджує актом поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу. Просить позов задоволити.

Відповідач вимог ухвал суду не виконав, участь уповноважених представників у судових засіданнях не забезпечив, відзиву по справі не направив, проти позову не заперечив.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між сторонами по справі укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - Майданчику для зберігання обладнання, що знаходиться за адресою: хутір Ровінь, Дрогобицького району, Львівської області, від 23.11.2001 року № 392.

Відповідно до даного договору, позивач зобов'язується передати у власність покупцеві об'єкт незавершеного будівництва, а відповідач зобов'язується прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в договорі. Право власності на об'єкт незавершеного будівництва, відповідно до договору, переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору (п. 1.1-1.2).

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про особливості приватизації об‘єктів незавершеного будівництва”, який згідно його преамбули, прийнятий з метою вдосконалення механізму та прискорення приватизації об'єктів незавершеного будівництва, передбачено, що порядок укладення договорів купівлі-продажу та оплати вартості об'єкта незавершеного будівництва і земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, визначається законодавством.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Статтею 224 ЦК УРСР передбачено, що істотними умовами договорів купівлі-продажу є умови про предмет та ціну.

Крім цього, ст.19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" встановлено обов‘язкові умови приватизації об'єктів незавершеного будівництва. Зокрема, однією з таких умов є встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва.

Таким чином, даний договір по своїй правовій природі є договором купівлі-продажу, оскільки відповідає вимогам глави 20 ЦК УРСР, що ставилися до такого виду договорів, на час його укладення. Крім цього, даний договір вчинений в належній формі, підписаний повноважними представниками обох сторін та засвідчений їх печатками, що відповідає положенням ст.ст. 42-47 ЦК УРСР, тобто є правомірною угодою.

Як вбачається з матеріалів справи, об‘єкт незавершеного будівництва було передано відповідачеві 02.04.2002 року, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 02.04.2002 року.

Згідно з п. 4.1 договору кожна сторона зобов'язується виконувати обов'язки, покладені на неї цим договором, та сприяти іншій стороні у виконанні її обов'язків.

19.12.2006 року позивачем проведено останню перевірку виконання умов спірного договору, в результаті чого складено акт поточної перевірки. Як вбачається з п.3.5 даного Акта, відповідачем повністю не виконано умови договору, а саме: не завершено будівництво придбаного об‘єкта без збереження первісного призначення протягом 5 років.

Відповідно до статті 161 ЦК Української РСР зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 7.3 договору у разі невиконання покупцем умов договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання договору, відшкодування завданих збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору, та повернення об'єкта незавершеного будівництва у власність продавця.

Статтею 651 ЦК України (ч. 2) передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону України „Про приватизацію державного майна” на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано в разі невиконання іншою стороною зобов'язань передбачених договором купівлі-продажу у визначені строки.

Як передбачено п. 11.3 даного договору, у разі невиконання однією із сторін умов цього договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду.

Судом встановлено, що 30.05.2007 року позивачем було скеровано на адресу відповідача претензію № 11/11-3856 про розірвання договору купівлі-продажу від 23.11.2001 року № 392, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч.ч 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність.

Частиною 8 ст. 23 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) передбачено, що органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а у разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Пункт 4 Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року № 412, визначає, що регіональне відділення відповідно до покладених на нього завдань і в межах своїх повноважень здійснює контроль за виконанням зобов'язань, передбачених у договорах купівлі-продажу об'єктів приватизації.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача щодо розірвання договору купівлі–продажу № 392 від 23.11.2001 року, укладеного між сторонами, та зобов‘язання Приватного підприємства “К.І.К. –Л” передати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській області по акту приймання-передачі об‘єкт незавершеного будівництва: Майданчик для зберігання обладнання, що знаходиться за адресою: хутір Ровінь, Дрогобицький район, Львівська область.

В порядку ст.49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 25, 33, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Розірвати договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - Майданчику для зберігання обладнання, що знаходиться за адресою: хутір Ровінь, Дрогобицького району, Львівської області від 23.11.2001 року № 392, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській та Приватним підприємством “К.І.К. –Л”.

3.          Зобов"язати Приватне підприємство “К.І.К. –Л” (м.Львів, вул.В.Великого,125а, ) передати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській області по акту приймання-передачі об‘єкт незавершеного будівництва: Майданчик для зберігання обладнання, що знаходиться за адресою: хутір Ровінь, Дрогобицький район, Львівська область.

4.          Стягнути з Приватного підприємства “К.І.К. –Л” (м.Львів, вул.В.Великого,125а, ) в доход державного бюджету 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Накази видати згідно ст.166 ГПК України.

Суддя