СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

18 грудня 2007 року

Справа № 2-24/9811-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1, довіреність № 9343 від 17.08.05,
фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2;

відповідача:
не з'явився,  Державної податкової
інспекції у Білогірському районі в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_2 на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Колосова Г.Г.) від 20 вересня 2007 року у
справі № 2-24/9811-2007А

за позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_2

(АДРЕСА_1, смт Зуя, Білогірський
район, 97630)

до Державної
податкової інспекції у Білогірському районі в Автономній Республіці Крим

(вул. Мира, 1, місто Білогірськ,
97600)

про визнання
нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

У
липні 2007 року приватний підприємець фізична особа ОСОБА_2 звернувся до
господарського суду з  позовом до
Державної податкової інспекції у Білогірському районі в Автономній Республіці
Крим  про визнання нечинним рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій                           № від 13
червня 2007 року (а.с.3-4).

Постановою господарського
суду Автономної Республіки Крим від 20 вересня 2007 року у справі №
2-24/9811-2007А (суддя Колосова Г.Г.) у позові фізичної особи - підприємця  ОСОБА_2
до Державної податкової інспекції у Білогірському районі в Автономній
Республіці Крим  про визнання нечинним
рішення, відмовлено (а.с.37-39).

Не погодившись з постановою
суду, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до Севастопольського
апеляційного господарського суду з заявою про апеляційне оскарження та
апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим від 20 вересня 2007 року скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2  задовольнити (а.с 66-68).

Апеляційна скарга
мотивована тим, що господарський суд не врахував той факт, що при проведені
розрахунків продавець ОСОБА_3. тільки зробила
розмін великої грошової купюри у відділі, де торгівля проводиться другим
підприємцем за єдиним податком.

Але, співробітники
податкової інспекції склали акт на суму 1382,00 грн., зробив висновок про
невідповідність готівкових  грошових
коштів на місці розрахунку суми коштів, відображених у  денному звіті РРО.
Стосовно звернення господарського суду, при відмови у задоволенні
позову, на те, що продавець ОСОБА_3. не заперечувала проти акту, то  позивач звертає увагу, що  це було у зв'язку з тим, що продавець взагалі
не підписувала такий акт, тобто не могла надати заперечень на невідомий їй
документ.

Розпорядженням голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 18 грудня 2007 року у
зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні судді Щепанської О.А., було
здійснено її заміну на суддю  Плута В.М.

18 грудня 2007 року на час
розгляду апеляційної скарги від Державної податкової інспекції у Білогірському
районі в Автономній Республіці Крим надійшла телеграма про відкладення слухання
справи.

Відповідно до пункту 4
статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної
інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може
відкласти  апеляційний розгляд.

Оскільки, явка
представників сторін апеляційною інстанцією
обов'язковою  визнана не була та  відсутні докази про неможливість прибуття у
судове засідання представника відповідача, то судова колегія вважає, що це
клопотання задоволенню не підлягає.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам
справи, судова колегія  не вбачає підстав
для скасування оскаржуваної постанови.

01 червня 2007 року Державною
податковою адміністрацією в Автономній
Республіці Крим була проведена перевірка магазину ІНФОРМАЦІЯ_1,
розташованого за адресою:АДРЕСА_2, смт Зуя, Білогірський район, що належить
фізичній особі - підприємцю  ОСОБА_2
щодо  здійснення розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності.

Перевіркою виявлені порушення
позивачем пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995, що виразилося у проведенні
розрахункової операції без застосування РРО на суму 18,20грн., а також у
невідповідності готівкових грошових коштів на місці розрахунку сумі коштів,
відображених у денному звіті РРО на суму 1350,40грн.

За результатами перевірки, 01 червня
2007 року був складений акт
№ 002005, у зв'язку з чим Державною податковою адміністрацією в
Автономної   Республіки Крим прийнято
рішення № від 13.06.2007 про застосування  штрафних санкцій у п'ятикратному розмірі на
суму 6752,00грн.
(1350,40грн. х 5) (а.с. 10).

Не погодившись з цим
рішенням, позивач звернувся до господарського суду про  визнання нечинним рішення № від
13.06.2007, мотивуючи тим, що продавець ОСОБА_3. зробила  розмін великої грошової купюри у відділі, де
торгівля проводиться другим підприємцем за єдиним податком.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
зазначає, що  відповідно до статті  3 Закону України  "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування  та послуг", суб'єкти підприємницької
діяльності здійснюючи розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій
формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання
послуг) через зареєстровані та проведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій  (а.с. 15-16).

Судова колегія вважає обгрутнованими
висновки господарського суду про  відмову
у задоволенні позовних вимог  з наступних
підстав.

Згідно з акту перевірки № 002005 від
01 червеня 2007 року встановлено, що перевірка проводилась у присутності
продавця ОСОБА_3.

Хоча акт перевірки підписаний
продавцем ОСОБА_3. не був, але опис готівкових коштів на місці проведення
розрахунків нею  був підписаний.

Посилання продавця ОСОБА_3. на те,
що гроші у сумі 1280 грн. були залишені бухгалтером позивача у іншому відділі,
який працює на єдиному податку, у зв'язку з чим не заперечує що не були
проведені через РРО, як «службова видача»або «службове внесення»судовою колегією
не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно пункту 13 статті З Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг"  суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі  при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Місце проведення розрахунків - це
місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані
послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги)
готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів
(послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Враховуючи той факт, що позивачем
не надано доказів, що сума готівки 1350,40грн. була проведена  через РРО як «службове внесення»або «службова
видача», то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судова колегія не може  прийняти до уваги  посилання позивача на те, що  неспівпадають сума готівки, підготовлена для
розрахунків з постачальниками  1280 грн.
та  в покупюрному опису, який підписаний
нею, сума  готівки на місці проведення
розрахунків складає 1382грн., оскільки і
в цьому разі позивачем були порушені норми Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Таким чином, позивач, згідно статті
71 Кодексу адміністративного судочинства України не довів ті обставини, на які
він посилається, то судова колегія вважає правомірними висновки господарського
суду  про
необгрунтованість позовних вимог.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що постанова господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального
та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1
частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті  205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_2
залишити без задоволення.

2. Постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим від 20 вересня 2007 року у справі №
2-24/9811-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції  роз'яснює сторонам у справі, що відповідно до
пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова  або ухвала суду  апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили
з моменту проголошення.

Ухвалу  суду апеляційної інстанції може бути
оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді