ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"22" жовтня 2007 р.            Справа № 10/574-07

за позовом Приватного підприємства „Роса”, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми “Фоззі-Фуд», м. Вишневе

про стягнення 3535,36 грн.

суддя                                                                                                      О.В.Тищенко

Представники:

від позивача: Таран В.Т. (довіреність від 17.10.2007р. № 10/07)

від відповідача: Муштей Л.Ю. (довіреність від 01.11.2006р. № 222)

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства „Роса” (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми “Фоззі-Фуд»(відповідач) про стягнення 3535,36 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.09.2007р. було порушено провадження в справі та призначено до розгляду на 22.10.2007р.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань, які виникли за Договором поставки від 01.12.2005р. № 12/2/982, в зв’язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, щодо оплати поставленого товару в сумі 3535,36 грн.

Під час розгляду справи 22.10.2007р. від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній зазначає, що відповідачем до подання позовної заяви було сплачено суму заборгованості в розмірі 3000,00 грн., в зв”язку з чим сума боргу становить 535,36 грн.

Представник позивача в судовому засіданні 22.10.2007р. уточнені позовні вимоги підтримав, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в відзиві на позовну заяву визнав суму заборгованості в розмірі 535,36 грн., оскільки 26.06.2007р. було перераховано на розрахунковий рахунок позивача 3000,00 грн. заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Приватним підприємством „Роса” (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Фоззі-Фуд»(покупець) було укладено Договір поставки від 01.12.2005р. № 12/2/982 (Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов”язується передати у власність покупця, а покупець прийняти й оплатити товар відповідно до умов договору і прийнятих сторонами змін і доповнень до договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору зобов”язання сторін по поставці товару виникають на підставі погодженого сторонами замовлення покупця.

Асортимент і вартість товару, що поставляється, а також умови поставок відображаються сторонами в Специфікації, що є невід”ємною частиною договору (п.2.2 Договору).

Згідно з п. 3.2 Договору оплата партії поставленого товару проводиться в гривнях шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі наданих при поставці товарно-транспортних накладних, підписаних уповноваженими представниками постачальника і покупця згідно з додатковими умовами чи замовлення. Датою приймання партії товару вважається дата підписання відповідної накладної уповноваженим представником покупця. Днем здійснення платежу вважається день, у який сума, що підлягає оплаті, списується з банківського рахунка покупця на рахунок постачальника.

У відповідності до п. 3.3 Договору підставою для оплати потавленого за договором товару є: передача покупцю оформлених у встановленому чинним законодавством порядку товарної (товарно-транспортної) накладної і податкової накладної.

Поставка товару провадиться відповідно до замовлення покупця (п.4.1 Договору).

Також, сторонами було підписано Додаткову угоду № 2 до Договору потавки від 01.12.2005р. № 12/2/982, відповідно до умов якої даговір поставки доповнено п. 3.5 наступного змісту6 покупець оплачує поставлений товар з відстрочкою платежу 7 банківських днів з моменту підписання накладних, пілписані накладні покупцем свідчать про отримання ним вказаного в накладних товару та всіх необхідних документів для оплати поставленого товару.

Позивачем було належним чином виконано умови Договору потавки від 01.12.2005р. № 12/2/982, що підтверджується видатковими накладними та довіреністями на отримання товару.

Зазначені документи підписані повноважними предстаниками сторін та скріплені печатками.

Копії вищезазначених документів залучено до матеріалів справи, оригінали було надано суду для огляду у судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідач до порушення провадження в справі № 10/574-07 за поставлений товар розрахувався частково в сумі 3000,00 грн.

Таким чином, провадження в частині стягнення 3000,00 грн. основного боргу підлягає припининенню на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 535,36 грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків, який підписано повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб”єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов”язання належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, згідно ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов”язання (неналежне виконання).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 535,36 грн. заборгованості є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми “Фоззі-Фуд»(08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневее, вул. Промислова,5, ) на користь Приватного підприємства „Роса” (02660, м. Київ, вул. Автопаркова, 7, ) 535,36 грн. заборгованості, а також судові витрати: 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. Провадження в частині стягнення 3000,00 грн. основного боргу припинити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Тищенко О.В.