КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2007                                                                                           № 9/101

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача – Шемет І.К. – юр.

від відповідача –  Грабєжов О.Е. – юр., Макєєв А.І. – юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженоювідповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.04.2007

у справі № 9/101

за позовом                               ДП "Український державний центр радіочастот"

до                                                   Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженоювідповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ"

про                                                  стягнення 3975,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.04.2007р. у справі №9/101 позовні вимоги були задоволені повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить її скасувати, посилаючись на те, що судом неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Заперечуючи проти рішення суду відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом не було з’ясовано, чи дійсно виконувались позивачем роботи по договору від 01.01.2001р. №270 для відповідача.

Так, на думку відповідача, виконувані позивачем у 2006 році роботи – є радіочастотним моніторингом, про що свідчать додані до позовної заяви «Протоколи вимірювання спектральних характеристик сигналу», та який відповідно до Закону України «Про радіочастотний ресурс України» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За таких обставин відповідач вважає, що оскільки радіочастотний моніторинг, який  виконував позивач за рахунок державного бюджету та за який виставляв рахунки-фактури, немає нічого спільного з роботами, визначеними сторонами у предметі договору від 01.01.2001р. №270, то немає підстав стверджувати, що роботи за договором були виконані позивачем, а тому відсутні підстави для проведення їх оплати.

Оскільки, на думку відповідача, позивач виконав не ту послугу, що вказана у договорі від 01.01.2001р. №270, і яка оплачувалась у 2006 році за рахунок коштів Державного бюджету, відповідач вважає, що судом було неправильно застосовано норму ч.1 ст.903 ЦК України, яка встановлює обов’язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегією встановлено наступне:

01 січня 2001 року між Державною інспекцією електрозв’язку по Волинській області та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» (Замовник) був укладений Договір № 270 на проведення комплексу заходів по створенню умов використання радіоелектронних засобів та забезпеченню їх електромагнітної сумісності від 01.01.2001 р. (надалі за текстом «Договір»).

У зв’язку з прийняттям Закону України «Про телекомунікації» було проведено реорганізацію Українського державного центру радіочастот, а Державну інспекцію електрозв’язку по Волинській області перетворено у Волинську філію Українського державного центру радіочастот, яка відповідно до п.1.1 її Положення є правонаступником прав та обов’язків Державної інспекції електрозв’язку по Волинській області.

Пунктом 1.1 Договору сторони визначили його предмет як виконання комплексу заходів по створенню умов для використання радіоелектронних засобів (РЕЗ) та забезпечення електромагнітної сумісності (ЕМС) РЕЗ (надалі за текстом «Комплекс заходів»).

У відповідності до п. 2.1.1 2.1.3 Договору позивач зобов’язався протягом всього терміну дії Договору здійснювати для відповідача Комплекс заходів по створенню умов використання та забезпечення ЕМС РЕЗ, а відповідач зобов’язався своєчасно проводити оплату такого Комплексу заходів в термін до 15 числа поточного місяця, або десяти банківських днів з моменту отримання платіжних документів (п.п. 2.2.3, 3.3 Договору).

Пунктом 3.1 Договору сторони визначили, що розрахунки по оплаті Комплексу заходів проводяться за діючими тарифами шляхом перерахування суми, що виставлена в платіжному документі, на розрахунковий рахунок позивача, і складанням сторонами акту про виконання робіт по нагляду та моніторингу радіоелектронних засобів радіозв’язку та забезпеченню ЕМС РЕЗ.

Відповідно до п. 3.8 Договору сторони передбачили сплату Замовником (відповідачем) за прострочку платежів позивачу пені, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки.

На твердження позивача, ним на виконання умов спірного Договору для відповідача у період з березня по листопад 2006 року був проведений Комплекс заходів на загальну суму 3780,00 грн., проте відповідач надані позивачем послуги за договором не оплатив.

Таким чином, на думку позивача, в результаті невиконання відповідачем його договірних зобов’язань, у останнього виник борг у розмірі 3780,00 грн. по оплаті за наданий позивачем Комплекс заходів за період з березня по листопад 2006 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги – безпідставними, виходячи із наступного:

Стаття 16 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» передбачає види діяльності, що здійснює Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» (УДЦР), зокрема, проведення радіочастотного моніторингу використання радіочастотного ресурсу України відповідно до цього Закону; здійснення заходів щодо забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, випромінювальних пристроїв; здійснення заходів щодо виявлення та усунення дії джерел радіозавад.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» УДЦР здійснює роботи та надає послуги на договірних засадах. Перелік робіт та послуг, що виконує УДЦР, а також тарифи на них затверджуються НКРЗ у встановленому порядку.

Отже, на виконання вимог ст..16 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» між сторонами по справі був укладений договір про надання послуг, а, тому саме він та відповідні положення статей глави 63 ЦК України визначають права та обов’язки сторін зі здійснення передбачених договором послуг та їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Відповідно ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України, договір є підставою для виникнення зобов'язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов укладеного Договору позивач за період з квітня по грудень 2006 року здійснив для відповідача Комплекс заходів на загальну суму 3780,00 грн., що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 688, 884, 1014, 1177, 1325, 1469, 1618, 1785, 1941 (акти № 1618 і № 1785 підписані уповноваженими представниками сторін в двосторонньому порядку) та Актом звірки взаємних розрахунків станом на 15.12.2006 р.

Вищезазначений Акт звірки складений сторонами на підставі рахунків № 688 від 03.04.06 р., № 884 від 04.05.06 р., № 1014 від 01.06.06 р., № 1177 від 03.07.06 р., № 1325 від 02.08.06 р., № 1469 від 01.09.06 р., № 1618 від 02.10.06 р., № 1785 від 01.11.06 р., № 1941 від 04.12.06 р. та підписаний їх уповноваженими представниками в двосторонньому порядку. Актом звірки сторони засвідчили кінцеве сальдо на користь позивача у розмірі 3 780,00 грн., а рівно підтвердили факт виконання позивачем для відповідача Комплексу заходів на суму 3780,00 грн. та за період березень 2006 р. - листопад 2006 р. (визначений у вищенаведених рахунках) та наявності у відповідача заборгованості по оплаті спірних послуг на таку суму.

Відповідач належним чином не виконав зобов’язання за Договором, оскільки, в порушення умов п.п. 2.2.3, 3.3 Договору, оплату виконаного позивачем Комплексу заходів за виставленими рахунками не здійснив, у зв'язку з чим виникла заборгованість останнього перед позивачем за спірним Договором за період з березня 2006 року по листопад 2006 року у розмірі 3780,00 грн. (основний борг).

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу у сумі 3780,00 грн. визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом (неустойка, штраф, пеня), іншими законами або договором.

На підставі п. 3.8 Договору та у разі прострочки платежів Замовник (відповідач) сплачує позивачу пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, вимоги позивача щодо стягнення пені у розмірі 144,85 грн. за період з 13.04.2006 р. по 22.01.2007 р. та 50,78 грн. річних за період з 13.04.2006 р. по 22.01.2007 р. визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що висновки суду стосовно розміру пені та 3% річних не відповідають обставинам справи.

Так відповідач зазначає, що судом було встановлено, що Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунки та податкові накладні були надіслані позивачем відповідачу 15.12.2006 р. Відповідно до п. 3.3. договору від 01.01.2001 р. № 270 «... оплата здійснюється до 15 числа поточного місяця, або протягом 10 банківських днів з часу виставлення рахунку».

Таким чином, на думку відповідача, якщо рахунки були надіслані Позивачу 15.12.2006 р., то час сплати цих рахунків - 10 банківських днів, закінчився 30 грудня 2006 р., що є суботою. Отже, прострочення платежу становить з 02 по 22 січня 2007р. (21 день), а розмір пені відповідно складає 1,81 грн., 3% річних – 6,52 грн..

Такі твердження відповідача колегія не приймає до уваги з наступних підстав.

Як вбачається з залучених до матеріалів справи рахунків № 688 від 03.04.06 р., № 884 від 04.05.06 р., № 1014 від 01.06.06 р., № 1177 від 03.07.06 р., № 1325 від 02.08.06 р., № 1469 від 01.09.06 р., № 1618 від 02.10.06 р., № 1785 від 01.11.06 р., № 1941 від 04.12.06 р. – рахунки на оплату виконаних послуг виставлялись позивачем щомісячно.

Перший рахунок на оплату послуг за березень 2006р. №688 був виставлений позивачем 03.04.2006р., а отже мав бути оплачений відповідачем на протязі 10 банківських днів з часу його виставлення - тобто 13.04.2006р.  Таким чином оплата послуг позивача відповідно до п. 3.3. договору від 01.01.2001 р.  повинна була здійснюватися відповідачем щомісячно на підставі виставлених позивачем рахунків починаючи з 13.04.2006р.

Колегія також відзначає, що направлення цінним листом на адресу відповідача Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків та податкових накладних 15.12.2006 р. було здійснено позивачем додатково, тому факт отримання зазначених документів 15.12.2006р. не має значення для визначення настання строків їх оплати.

Що стосується твердження відповідача про те, що позивачем було виконана не та послуга, що передбачена у договорі від 01.01.2001р., та яка оплачувалась за рахунок коштів державного бюджету, колегія відмічає наступне:

Відповідно до ч. 21 ст. 1 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» збирання, оброблення, збереження та аналіз даних про параметри випромінювання радіоелектронних засобів має назву «радіочастотний моніторинг».

За таких обставин, у разі здійснення позивачем лише радіотехнічного моніторингу, який передбачає лише збирання, оброблення, збереження та аналіз даних, у відповідача були б відсутні належні умови користування радіочастотним ресурсом України, що є можливим лише за умови забезпечення з боку позивача таких умов, коли інші користувачі цього ресурсу не спричиняють перешкод для здійснення діяльності відповідача.

Враховуючи відсутність відповідних претензій відповідача про наявність радіозавад у смугах радіочастот,  колегія приходить до висновку про те, що позивачем виконувались роботи по забезпеченню захисту смуги частот від перешкод інших РЕЗ на виконання договору від 01.01.2001р., а не лише радіочастотний моніторинг.

Крім того, підтвердженням виконання послуг за договором від 01.01.2001р. є Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписані уповноваженими представниками сторін в двосторонньому порядку, в яких сторони вказали про те, що ці акти складені про виконання  позивачем комплексу заходів по створенню умов використання та забезпеченню електромагнітної сумісності (ЕМС) радіо електричних засобів (РЕЗ) та нагляду за технічним характеристиками випромінювання замовника.

З огляду на викладене, колегія приходить до висновку про те, що  позивачем була виконана саме та послуга, що була визначена у договорі від 01.01.2001р.

За таких обставин твердження відповідача про те, що надана позивачем послуга здійснювалась за рахунок коштів державного бюджету України та не підлягає оплаті відповідачем є безпідставним, оскільки підставою для виконання зобов’язання відповідача щодо оплати виконаних позивачем робіт є договір від 01.01.2001р., який передбачав її оплату.

Крім того, колегія зауважує, що відповідно до п.5 ч.2 ст.6 Закону України «Про радіочастотний ресурс України», який набрав чинності з 03.08.2004 року, на користувача радіочастотного ресурсу України покладено обов'язок вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому НКРЗ порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування.

Відповідач у справі - ПП у формі ТзОВ «Телерадіокомпанія «НБМ» як організація, яка проводить діяльність, пов'язану із застосуванням радіоелектронних засобів і випромінювальних пристроїв, є користувачем радіочастотного ресурсу. Дана обставина підтверджується копіями дозволів від 15.07.2005 року, які залучено до матеріалів справи.

Наведеним вище також спростовуються доводи відповідача про безоплатність наданих позивачем послуг та про те, що до приведення нормативно-правових актів у відповідність до законодавства щодо оплат робіт з державного бюджету відсутні правові підстави на проведення оплати робіт позивача за рахунок відповідача.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку щодо відсутності законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції; судом першої інстанції повністю з’ясовано усі обставини, що мали значення для справи, дано вірну оцінку усім доказам, що містяться у матеріалах справи, а викладені в рішенні суду першої інстанції висновки відповідають обставинам справи. У зв’язку з цим, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Телерадіокомпанія «НБМ» залишити без задоволення.

2.          Рішення  Господарського суду м. Києва від 24.04.2007р. у справі №9/101 залишити без змін.

3.          Матеріали справи №9/101 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

19.10.07 (відправлено)