КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2007                                                                                           № 47/139

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників сторін:

прокуратури: не з’явився;

позивача 1: не з’явився;

позивача 2:Лагода О.А. (дов. від 09.07.07 № 1861-НЮ);

відповідача: Антонюк О.В.(дов. від 10.01.07 б/н),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "УкрРосТранснафтопродукт"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.07.2007

у справі № 47/139

за позовом                               Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі: 1. Міністерства транспорту та зв’язку України

2. Державного територіально-галузевого об’єднання

“Південно-західна залізниця”

до                                                   Закритого акціонерного товариства "УкрРосТранснафтопродукт"

про                                                  стягнення 17755 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.07 позов задоволений повністю. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства “УкрРосТранснефтепродукт” (далі-відповідач) на користь Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-західна залізниця” штраф у розмірі 17755 грн. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства “УкрРосТранснефтепродукт” в доход державного бюджету України суму державного мита 177 грн. 55 коп. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в зв’язку з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, та припинити провадження у справі.

Скарга мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки нарахування штрафу за неправильно вказаний код вантажоотримувача є безпідставним. Норма ст. 122 Статуту залізниць України чітко визначає, які саме неправильно зазначені у накладній відомості є підставою для стягнення залізницею штрафу з відправника; у спірній накладній неправильно було зазначено код одержувача при тому, що його адресу було зазначено правильно; неправильне зазначення тільки коду одержувача не тягне відповідальності відповідача перед позивачем.

Позивач 2 у відзиві на апеляційну скаргу з її доводами не погоджується, вважає рішення суду законним і обґрунтованим. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.06.05 між Державним територіально-галузевим об’єднанням “Південно-західна залізниця” та Закритим акціонерним товариством “УкрРосТранснефтепродукт” було укладено договір про організацію перевезень вантажів № ПЗ/ДН-3-05134/ДНЮ-4 (переукладений 29.01.07).

Відповідно до п.1.1 договору від 01.06.05 позивач 2 зобов’язався надавати відповідачу послуги по забезпеченню перевезень вантажів згідно з переліком, а відповідач зобов’язався сплатити вартість отриманих послуг на підставі п.п.2.4.2, 3.1. договору.

Як передбачено пунктами 2.4.1 та 4.1 даного договору відповідач зобов’язався належним чином оформляти та узгоджувати плани і заявки на перевезення вантажів, а за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код, адресу одержувача згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України із відповідача, у разі відправки вантажу, стягується штраф у розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Працівниками залізничної станції Біла Церква Південно-західної залізниці 05.01.07 було складено акт загальної форми № 1 про невідповідність цифрового коду “3516” одержувача вантажу – коду “4193”, зазначеного відповідачем у залізничній накладній №32744021 від 02.01.07, на підставі якої відповідачем було здано до перевезення дизельне паливо у кількості 60-ти тонн.

Відповідно до ст.105 Статуту залізниць України (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457) залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Згідно з пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.00 за № 863/5084, накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи – одержувача.

Пунктом 1.3. Правил передбачено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов’язаний заповнити новий перевізний документ.

Відповідно до п. 2.1. Правил перевезення вантажів вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати точне й повне найменування установи, підприємства, організації, особи – одержувача вантажу, його цифровий код, поштову адресу та інші дані зазначені в даному пункті цих Правил.

Пунктом 5.5. Правил перевезення вантажів встановлено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту. За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту і при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст.118 Статуту за пред’явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

З наведених правових норм вбачається, що відповідальність за неправильне, оформлення залізничної накладної чинним законодавством покладена на вантажовідправника.

Згідно ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право (але не зобов’язана) перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Необґрунтованими є доводи відповідача про те, що залізниця згідно ст. 24 Статуту, також повинна періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, правильність внесених вантажовідправниками відомостей до залізничних накладних.

Отже, матеріали справи свідчать, що відповідачем порушено вимоги ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України та п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, внаслідок чого був неправильно зазначений цифровий код одержувача вантажу, що підтверджується актом загальної форми № 1 від 05.01.07 про невідповідність цифрового коду “3516” одержувача вантажу “4193”, зазначеного вантажовідправником у залізничній накладній № 32744021 від 02.01.07.

Статут залізниці, чітко визначає відповідальність саме вантажовідправника за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, адресу та код вантажоодержувача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, мотивовано визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню та прийняв відповідне рішення.

За таких обставин рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.07 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від від 11.07.07 у справі №47/139 залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “УкрРосТранснефтепродукт” - без задоволення.

2. Матеріали справи №47/139 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

01.10.07 (відправлено)