ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.12.07р.

Справа № А16/336-07

За позовом Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, м. Нікополь Дніпропетровської області

до Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

про визнання недійсним акту від 27.07.2007р. №08-21/51, визнання незаконним розпорядження від 28.09.2007р. №202 та зобов’язання вчинити певні дії

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Секретар судового засідання БЕЗРЕБРА А.Ю.

Представники:

від позивача: Закуренко Т.М. –спеціаліст 1-ої категорії, дов. від 05.02.07р. №11/08/0222-413;

від відповідача: Сидорук І.А. –спеціаліст-юрисконсульт, дов. від 21.02.07р. №07-61.

CУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати недійсним акт ревізії фінансово-господарської діяльності виконкому Нікопольської міської ради від 27.07.2007р. №08-21/51 у частині порушення недоотримання бюджетами всіх рівнів 544 067 грн. в результаті продажу земельних ділянок, обчислення і сплати орендної плати без урахування індексів інфляції та за заниженими ставками, та в частині незаконних витрат коштів загального фонду кошторису установи в сумі 2 092 грн. внаслідок покриття витрат та спожиті орендарями комунальні послуги, визнати незаконним розпорядження Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області від 28.09.2007р. №202 щодо зупинення операцій з бюджетними коштами та заборонити Контрольно-ревізійному управлінню в Дніпропетровській області зупиняти операції з бюджетними коштами, що знаходяться на рахунках виконавчого комітету Нікопольської міської ради.

Відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову (заперечення вх.№20013 від 21.11.2007р.), вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав: - відповідно до пункту 3 Порядку про проведення інспектування державного контрольно-ревізійною службою, акт ревізії - це документ, який складається особами, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати; - крім того, відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визначенням недійсними актів державних чи інших органів" від 26.10.2000р. №02-5/35 акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішення цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин; - акти ненормативного характеру (індивідуальні акти) породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані; - крім того, відповідно до п.6.2. Роз'яснень акти ревізії та їх результати не мають обов'язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді; - зважаючи на вищевказане необхідно зробити висновок, що акт ревізії не є актом індивідуальної дії, він не містить приписів чи вимог про зобов'язання виконання будь-яких дій, а тому не може бути скасованим чи визнаним неправомірним; - скасування акту ревізії чи будь-якої його частини не передбачено жодним законодавчим актом, яким у своїй діяльності керуються органи державної контрольно-ревізійної служби; - отже, оспорюваний акт ревізії фінансово-господарської діяльності позивача від 03.08.2007р. №06-22/66 не є правовим актом індивідуальної дії чи нормативно-правовим актом суб'єкта владних повноважень і не містить приписів чи зобов'язання виконати ті чи інші дії; - акт ревізії лише фіксує проведення ревізії питань визначених програмою ревізії позивача і не має будь-якої юридичної сили.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги (заява вх.№20868 від 04.12.07р.) та просить: - визнати недійсним акт ревізії фінансово-господарської діяльності виконкому Нікопольської міської ради від 27.07.2007р. №08-21/51 у частині порушення недоотримання бюджетами всіх рівнів 544 067 грн. в результаті продажу земельних ділянок, обчислення і сплати орендної плати без урахування індексів інфляції та за заниженими ставками, та в частині незаконних витрат коштів загального фонду кошторису установи в сумі 2 092 грн. внаслідок покриття витрат та спожиті орендарями комунальні послуги; - визнати нечинними висновки Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області від 27.08.2007р. №08-02-13/7105 у частині порушення недотримання бюджетами всіх рівнів 544 067 грн. в результаті продажу земельних ділянок, обчислення і сплати орендної плати без урахування індексів інфляції та за заниженими ставками, та в частині незаконних витрат коштів загального фонду кошторису установи в сумі 2 092 грн. внаслідок покриття витрат та спожиті орендарями комунальні послуги; - визнати незаконним розпорядження Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області від 28.09.2007р. №202 щодо зупинення операцій з бюджетними коштами; - визнати відсутність складу змісту бюджетного правопорушення з боку виконавчого комітету Нікопольської міської ради щодо: · порушення недоотримання бюджетами всіх рівнів 544 067 грн. в результаті продажу земельних ділянок, обчислення і сплати орендної плати без урахування індексів інфляції та за заниженими ставками; · незаконних витрат коштів загального фонду кошторису в сумі 2 092 грн. внаслідок покриття витрат та спожиті орендарями комунальні послуги.; - заборонити Контрольно-ревізійному управлінню в Дніпропетровській області зупиняти операції з бюджетними коштами, що знаходяться на рахунках виконавчого комітету Нікопольської міської ради.

Відповідач у запереченнях (вх. №22113 від 19.12.2007р.) зазначає, що: - скасування акту ревізії чи будь-якої його частини не передбачено жодним законодавчим актом, яким у своїй діяльності керуються органи державної контрольно-ревізійної служби; - оспорюваний факт складу бюджетного правопорушення відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України не є спором в рамках адміністративного судочинства і не підвідомчий адміністративному суду.

Суд не може прийняти до уваги надані уточнення позовних вимог, оскільки:

·          згідно із частиною 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов’язки;

·          відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду;

·          як вбачається, уточнюючи позовні вимоги позивач фактично доповнив позовні вимоги, що свідчить про неналежне користування позивачем своїми процесуальними правами, оскільки право на доповнення позовних вимог у позивача відсутнє;

·          крім того, вимога позивача про визнання відсутності складу змісту бюджетного правопорушення не є такою, яку може містити адміністративний позов відповідно до частини 3 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу представниками сторін не заявлялося.

Згідно із статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні було оголошено перерву до 25.12.2007р.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- у липні 2007 року відповідачем –Контрольно-ревізійним управлінням в Дніпропетровській області було проведено планову ревізію позивача –Виконавчого комітету Нікопольської міської ради за період з 01.01.2005р. по 01.07.2007р.; за результатами проведеної ревізії відповідачем було складено акт від 27.07.2007р. №08-21/51;

- згідно зазначеного акту ревізії встановлено, у тому числі, порушення недоотримання бюджетами всіх рівнів 544 660 грн. в результаті продажу земельних ділянок, обчислення і сплати орендної плати без урахування індексу інфляції та за заниженими ставками, та незаконні витрати коштів загального фонду кошторису установи в сумі 2920 грн. внаслідок покриття витрат за спожиті орендарями комунальні послуги;

- 28.09.2007р. відповідачем було прийнято розпорядження №202 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства;

- з посиланням на ревізію фінансово-господарської діяльності у Виконавчому комітеті Нікопольської міської ради відповідач у спірному розпорядженні зазначає акт від 08.06.2007р. №08-21/37 та відповідно до пункту 2 частини 1 статті 118 Бюджетного кодексу України зобов’язує зупинити операції з бюджетними коштами за рахунком №0107 на строк до 27.10.2007р.;

- відповідно до чинного законодавства акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин;

- підставами для визнання акта недійним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт; обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі;

- позивач вважає акт ревізії від 27.07.2007р. №08-21/51 у частині порушення недоотримання бюджетами всіх рівнів 544 660 грн. в результаті продажу земельних ділянок, обчислення і сплати орендної плати без урахування індексу інфляції та за заниженими ставками, та у частині незаконних витрат коштів загального фонду кошторису установи в сумі 2920 грн. внаслідок покриття витрат за спожиті орендарями комунальні послуги недійсним, а розпорядження відповідача від 28.09.2007р. №202 незаконним; відповідач проти цього заперечує.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно визнання незаконним розпорядження від 28.09.2007р. №202, виходячи з наступного:

- відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову;

- відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України;

- згідно з пункту 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку;

- відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

- відповідно до пункту 3 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. №550, акт ревізії –це документ, який складається особами, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати;

- таким чином, акт ревізії не має обов’язкового характеру, не містить приписів чи вимог про зобов’язання виконання будь-яких дій, а тому не може оспорюватися у суді;

- що стосується розпорядження від 28.09.2007р. №202 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства, то воно по-перше, містить посилання на акт ревізії від 08.06.2007р. №08-21/37, якого відповідачем надано не було;

- по друге, відповідачем, в обґрунтування своєї позиції щодо недоотримання бюджетами коштів в результаті продажу земельних ділянок надано копії договорів купівлі-продажу земельних ділянок (т.1, а.с. 114-116, 122-124, 127-129, 131-134, 138-141, 142-145); проте, продавцем у зазначених договорах є Нікопольська міська рада, а не її виконавчий комітет; тому висновки відповідача щодо зазначених договорів не можуть бути застосовані до позивача;

- що стосується обчислення та сплати орендної плати за користування земельними ділянками, то відповідачем не надано доказів в підтвердження такого обчислення та сплати орендної плати, не надано відповідних копій договорів оренди земельних ділянок, де б позивач виступав у якості орендодавця;

- отже, відповідачем неправомірно встановлено стосовно позивача зазначені порушення недоотримання бюджетами всіх рівнів 544 660 грн. в результаті продажу земельних ділянок, обчислення і сплати орендної плати без урахування індексу інфляції та за заниженими ставками;

- також відповідачем не доведено незаконних витрат коштів загального фонду кошторису позивача в сумі 2920 грн. внаслідок покриття витрат за спожиті орендарями комунальні послуги, будь-які докази відсутні, копій відповідних договорів відповідачем не надано;

- відповідно до пункту 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

- що стосується вимоги позивача щодо заборони Контрольно-ревізійному управлінню в Дніпропетровській області зупиняти операції з бюджетними коштами, що знаходяться на рахунках виконавчого комітету Нікопольської міської ради, то така вимога спрямована на майбутнє, а не на захист порушеного права і не може бути задоволена судом.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у частині визнання нечинним розпорядження від 28.09.2007р. №202 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства.

Керуючись статтями 160-163, 167, 186, 254, пунктом 6 розділом VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити позов частково.

Визнати нечинним розпорядження Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області від 28.09.2007р. №202 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України

Постанова набирає законної сили у відповідності із статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата складання постанови у повному обсязі – 29.02.2008р.