СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.09.07
Справа №  20/369/07

Суддя   Гандюкова
Л.П.

За позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, Запорізька область, м.
Мелітополь

до Закритого
акціонерного товариства “Торговий центр”, Запорізька область, м. Мелітополь

про визнання
дій відповідача неналежним виконанням договору суборенди

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача  -    ОСОБА_1(приватний
підприємець)

ОСОБА_2
(довіреність НОМЕР_1);

Від відповідача  -
не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлений позов про визнання дій,
як то: а) відключення електроенергії в торговій точці; б) самовільне вилучення
торгівельного обладнання (приватної власності) з місця його дислокації і
недоступність використання торгових площ позивачем за призначенням через
незаконно розпочатий ремонт; в) ігнорування постанови Вищого господарського суду
України від 05.07.2005р. (справа №17/411), яке виражається у відмові від
припинення дій, що порушують право і у відмові відновити стан, який існував до
порушення прав стосовно ПП ОСОБА_1, спричинених йому при здійсненні ним
господарської діяльності -неналежним виконанням договору суборенди НОМЕР_2 з
боку ЗАТ “Торговий центр”, у зв'язку  з
чим позивач має право на відшкодування збитків ( у вигляді недоотриманого
прибутку і моральної шкоди).

Ухвалою господарського суду від
24.07.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі №
20/369/07,  судове засідання  призначено на 20.08.2007р. На підставі ст.77
ГПК України за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 17.09.2007р.

У судовому засіданні 17.09.2007р.
за згодою позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням позивача судовий
процес фіксувався за допомогою технічних засобів.

Позивач підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві,  та просить
суд на підставі ст.ст.42,43 Конституції України, ст.ст.16,257,525,526,610 ЦК
України, ст.ст.3,4 Закону України “Про звернення громадян”,
ст.ст.20,49,193,216, 217,218,222,223 ГК України позов задовольнити. Позовні
вимоги мотивовані, зокрема, наступними обставинами.  Із 24.12.2004р. відповідачем у повній мірі не
виконувався договір і угода НОМЕР_2, що виражалося у тому, що відповідач
відключав електроенергію у відділі аудіо-відео продукції, в якому позивач вів
свою господарську діяльність і оплачував у повному обсязі цей вид комунальних
послуг до відключення електроенергії. У судовому засіданні (справа №10/162/07)
відповідачем факт відключення електроенергії визнаний, а також надані документи
(лист та акт), в яких вказано про повідомлення позивача про відключення, що не
відповідає дійсності. Факт відключення електроенергії із-за проведення ремонту
також не відповідає дійсності, що підтверджується актом обстеження НОМЕР_3
міською інспекцією по Енергонагляду. Таким чином, на думку позивача, припинення
подачі електроенергії у відділ позивача є необґрунтованим, неправомірним, що
привело до порушення договірних зобов'язань у частині забезпечення позивача
одним із видів  комунальних послуг і
порушення його господарської діяльності. На підставі постанови Вищого
господарського суду України від 05.07.2005р. (справа №17/411) позивач на час
проведення поточного ремонту залишив частину свого торгівельного обладнання в
забезпечення збереження своєї торгівельної площі. Початок капітального ремонту
і реконструкція будинку ЦУМу, самовільне 08.08.2005р. вилучення відповідачем
торгового обладнання позивача є необгрунтованим і неправомірним, що привело до
порушення договірних зобов'язань  у
частині забезпечення позивача торгівельною площею на підставі п.1.1 договору
суборенди від 29.12.2000р. і порушення його господарської діяльності.
Відповідач також ігнорував неодноразові листи, заяви, запити позивача, не
повідомляв про свої дії. Своїми неправомірними діями адміністрація ЗАТ
“Торговий центр” у порушення п.1 ст.222 ГК України спричинила збитки позивачу
матеріального і морального плану. На цей час господарським судом Запорізької
області розглядається позов до відповідача про відшкодування недоотриманого
прибутку і моральної шкоди, спричинених у результаті невиконання договору
НОМЕР_2 Просить позов задовольнити.

До початку судового засідання були
також надані клопотання: 1) витребувати у ЗАТ “Торговий центр” оригінали листа
і акту від 12.01.2005р. про попередження позивача і відключення його відділу
від електроенергії, які пред'явлені  в
суді (справа №10/162/07); 2) витребувати копії листа і акта від 12.01.2005р. і
запис судового засідання у судді Алейникової Т.Г із справи №10/162/07; 3)
витребувати у ЗАТ “Торговий центр” оригінал акту від 08.08.2005р. про винесення
обладнання ПП ОСОБА_1; 4) витребувати копію акта від 08.08.2005р. про винесення
обладнання ПП ОСОБА_1 і запис судового засідання із архіву господарського суду
Запорізької області (справа №17/411-8/187);
витребувати  в Головному
управлінні статистики в м.Мелітополь інформацію про наявність в реєстрі
юридичних осіб ЗАТ “Торговий центр”.

У судовому засіданні позивач
зазначені клопотання не підтримав.

Суд за власною ініціативою не
вбачає підстав для витребування вказаних доказів, враховуючи предмет позову.

Відповідач у судовому засіданні
20.08.2007р. проти задоволення позову заперечив, мотивуючи у письмовому
відзиві, зокрема, наступним. У діях відповідача відсутня вина. Після
попередження, зробленого в установленому законом строк і належним чином (цінний
лист з описом НОМЕР_4), ПП ОСОБА_1 не звільнив площу, що займав. Господарським
судом неодноразово розглядались спори між позивачем та відповідачем і рішеннями
у цих справах №22/92, №17/411-8/187
відповідно до ст.35 ГПК України встановлені факти, які не потребують
доказування знову при розгляді спорів у яких беруть участь ті ж самі сторони.
Посилання позивача на той факт, що дії відповідача є порушенням
зобов'язань  по договору суборенди, є
недоведеними і безпідставними. Відповідач ніколи не чинив перешкоди позивачу в
здійсненні ним підприємницької діяльності, виконував умови договору суборенди.
На цей час власником будинку є інша юридична особа, у будинку завершена повна
реконструкція і капітальний ремонт, відкритий торговий комплекс. Просить у
задоволенні позовних вимог відмовити.

У судове засідання 17.09.2007р.
відповідач не з'явився, направив клопотання про відкладення розгляду справи у
зв'язку з черговою відпусткою представника.

Клопотання про відкладення розгляду
справи відхилено як необгрунтоване, відповідач не був позбавлений можливості
направити в судове засідання іншого представника.

Суд визнав наявні матеріали  достатніми для розгляду справи в порядку
ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін,
суд

ВСТАНОВИВ:

29.12.2000р. між ЗАТ “Торговий
центр” (відповідач) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1(позивач)
було укладено договір суборенди НОМЕР_2 (з додатковими угодами щодо зміни
площі, розміру суборендної плати, строку дії договору ), згідно з яким позивачу
надано в оренду частину приміщення розміром 11,22 кв.м. на П поверсі торгового
залу “Будинку торгівлі” (ЦУМу) по АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 07.05.2004р. у справі №22/92 відмовлено в позові ЗАТ
“Торговий центр” до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні
майном. Судом встановлено, що відповідно до угоди від 01.01.2004р. не визначено
строк суборенди.

Рішенням господарського суду Запорізької
області від 25.10.2004р. у справі №17/411, залишеним без змін постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 11.01.2005р., задоволено
позов ЗАТ “Торговий центр” до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 Зобов'язано звільнити займану ним
торгівельну площу 26,7 кв.м., що розташована на 1 поверсі будівлі центрального
універмагу.

Постановою Вищого господарського
суду України від 05.07.2005р. скасовано постанову від 11.01.2005р. Запорізького
апеляційного господарського суду та рішення від 25.10.2004р. господарського
суду Запорізької області у справі №17/411. Справу передано на новий розгляд до
господарського суду.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 03.10.2005р. у справі №17/411-8/187 при новому розгляді
справи  за відсутністю предмету спору
припинено провадження у справі, порушеній за позовом ЗАТ "Торговий центр”
до суб'єкта  підприємницької діяльності
ОСОБА_1про усунення перешкод в користуванні майном. Судом встановлено, що
фактично, без узгодження з орендодавцем, СПД ОСОБА_1 займав торгову площу на 1
поверсі. В судовому засіданні ЗАТ “Торговий центр” надав акт від 08.08.2005р.,
згідно з яким СПД ОСОБА_1 усунув перешкоди в користуванні майно та не заважає
на даний час розпоряджатися площами на 1 поверсі приміщення “Будинку
торгівлі”.

Постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 09.02.2006р. ухвалу господарського суду Запорізької
області від 03.10.2005р. у справі №17/411-8/187 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 12.03.2007р. порушено провадження у справі №10/162/07
за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до ЗАТ “Торговий центр” про стягнення
суми 150077грн. втраченої вигоди та 20000 грн. моральної  шкоди. На цей час справу по суті не
розглянуто.

У липні 2007р.  суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського суду
Запорізької області з позовом про визнання дій ЗАТ “Торговий центр” неналежним
виконанням договору суборенди НОМЕР_2, у зв'язку  з чим позивач має право на відшкодування
збитків (  у вигляді недоотриманого
прибутку і моральної шкоди), що є предметом розгляду даної справи
№20/369/07.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню  не
підлягають на наступних підставах.

Згідно з ст.ст. 15,16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання
незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу  місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що
встановлений  договором або законом.

Аналогічні положення встановлені ст.20
ГК України.

Приписами ст.ст. 12,13,14 ЦК України
встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у
межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні
обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного
законодавства.

Позивачем заявлено позов про визнання
дій, як то: а) відключення електроенергії в торговій точці; б) самовільне
вилучення торгівельного обладнання (приватної власності) з місця його
дислокації і недоступність використання торгових площ позивачем за призначенням
через незаконно розпочатий ремонт; в) ігнорування постанови Вищого
господарського суду України від 05.07.2005р. (справа №17/411), яке виражається
у відмові від припиненні дій, що порушують право і у відмові відновити стан,
який існував до порушення прав стосовно ПП ОСОБА_1, спричинених йому при
здійсненні ним господарської діяльності -неналежним виконанням договору
суборенди НОМЕР_2 з боку ЗАТ “Торговий центр”, у зв'язку  з чим позивач має право на відшкодування
збитків ( у вигляді недоотриманого прибутку і моральної шкоди).

Статтею 1 Господарського
процесуального  кодексу України
встановлено право підприємств та організацій звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Із змісту
ст.12 ГПК України слідує, що господарський суд розглядає спори.

Наведені позивачем обґрунтування
позову з посиланням на норми права та письмові докази (листи, заяви, запити,
інформації, акти та інш.) не можуть бути підставою для задоволення позову у
зв'язку з наступним.

Заявлені позивачем вимоги є за своєю
суттю вимогами про встановлення факту, що має юридичне значення. Цей факт може
встановлюватися господарським судом лише при існуванні та розгляді між
сторонами договору спору про право цивільне. Його встановлення є елементом
оцінки фактичних обставин справи та обгрунтованості вимог у разі виникнення
спору між сторонами і не може самостійно розглядатися в окремій справі.

Вимога про визнання факту, як спосіб
захисту права, чинним законодавством не передбачена.   При цьому суд звертає увагу, що позивач вже
обрав інший спосіб і за захистом своїх прав звернувся до господарського суду з
позовом до відповідача про стягнення в рахунок відшкодування втраченого
прибутку 150077 грн. і 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди,
спричинених внаслідок неправомірних, на думку позивача, дій відповідача (справа
№10/162/07).

Таким чином, обраний позивачем
спосіб захисту прав не відповідає способам, встановленим чинним законодавством,
і, як наслідок, не призводить до поновлення його порушеного права. Зазначені
позивачем норми права, письмові документи можуть бути доказами при вирішенні
між сторонами спору, та не спростовують висновки суду, наведені вище.

На підставі викладеного, позовні
вимоги по даному предмету спору задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.20 ЦК України право
на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати  покладаються на позивача.

Керуючись  ст. ст.
49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Суддя
Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення
оформлено і підписано у повному обсязі 24.09.2007р.