ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2007 р. Справа № 13/44

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Завод Металіст”

(54001, м.Миколаїв, пр.Героїв Сталінграду, 1-Б)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Ветеко - АПМ”

(54029, м.Миколаїв, вул.Пушкінська, 31)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Корінний А.В. –дов. № 7 від 04.09.2007р.

від відповідача: Зотіков С.Є. –дов. від 08.11.2007р.

Суть спору: стягнення 61688,56 грн.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що невиконання робіт за договором № 27 від 21.06.2004 року в обумовлені строки сталось з вини позивача, який зробив передоплату з порушенням строків, судно було поставлено до причалу не своєчасно, що також порушило графік виконання робіт. Іншою причиною порушення строків було зміна технології виготовлення холодильної установки. Загалом роботи були здані 23.11.2004р. тобто через 70 днів з початку їх виконання. Крім цього. позивач не вніс відомостей до Державного судного реєстру України про наявність на судні рефрижераторних трюмів, що позбавляє можливість судна вийти з порту. Не погоджується відповідач з наданим позивачем розрахунком збитків. Просить в задоволенні позову відмовити.

Під час розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги до 498725,20 грн.

У судових засіданнях 06.11.2007р. та 27.11.2007р. у відповідності до ст.77 ГПК України оголошувались перерви.

Заслухавши представників сторін, вивчивши надані ними матеріали, суд –

в с т а н о в и в:

Позивач посилається на те, що розраховуючи на виконання відповідачем належним чином та в обумовлені строки зобов’язання за договором №27 від 21.06.2004р. щодо розробки, виготовлення, монтажу системи охолодження вантажних трюмів теплохода «Ф.Кузнєцов»в строк до 01.09.2004р., він 01.07.2004р. уклав контракт з компанією „NORD AFRIQUER GROUP” S.A.R.L., за умовами якого компанія зобов’язалась продати, а завод придбати рибу свіжоморожену „Сардинела” в обсязі 400 тон на загальну суму 100000 доларів США.

Остаточний термін приймання товару було погоджено учасниками цього контракту до 11.11.2004 року.

Розраховуючи отримати прибуток від перепродажі придбаної за вищеназваним контрактом риби, заявник 12.07.2004 року уклав договір купівлі-продажу №12/07 з ТОВ „Терен-1”, з умов якого вбачається, що завод зобов’язався продати товариству свіжоморожену рибу «Сардинела»на загальну суму 256400 доларів США. Остаточний строк приймання покупцем риби було погоджено сторонами за договором до 26.11.2004 року.

Оскільки товариство „Ветеко –АПМ” не виконало своєчасно, в обумовлений строк до 01.09.2004р. зобов’язань за договором, а здало роботи тільки 23.11.2004 року, що підтверджується актом №1/27 від 23.11.2004р., завод не виконав свої зобов’язання за контрактом №01/07 від 01.07.2004р., не зміг придбати рибу, а відповідно і продати її товариству „Терен –1” за договором купівлі –продажу від 12.07.2004 року та отримати запланований прибуток в сумі 824228 грн.

Названа сума складає гривневий еквівалент 156400 доларів США, які позивач передбачав отримати від перепродажі риби товариству „Терн - 1”.

Приймаючи рішення по справі, судом взято до уваги наступне.

Спір, який виник між позивачем та відповідачем з приводу виконання товариством „Ветеко –АПМ” умов договору від 21.06.2004 року був предметом судового розгляду.

Відповідно до приписів ст.35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Миколаївської області по справі №11/140 від 07.06.2005 року за позовом: ТОВ “Ветеко -АПМ” до ВАТ “Завод “Металіст” про стягнення 61688,56 грн. було встановлено таке.

21 червня 2004 року сторони уклали договір №27, за умовами якого товариство „Ветеко” зобов’язалось розробити, виготовити, змонтувати та виконати роботи по наладці системи охолодження вантажних трюмів теплоходу “Ф. Кузнецов”, а завод прийняти виконані роботи та сплатити їх вартість в розмірі та в строки відповідно до умов цього договору.

Розділом 2 спірного договору його учасники визначили обов’язки сторін, відповідно до яких замовник зобов’язався розглянути та узгодити технічне завдання на систему охолодження трюмів, прийняти та сплатити систему охолодження трюмів на підставі акту прийому-передачі сприяти в вирішенні усіх технічних питань, що виникнуть в період дії договору.

В свою чергу виконавець зобов'язався виготовити та поставити обладнання та комплектуючі деталі; розробити та передати замовнику експлуатаційну документацію; змонтувати систему, яка відповідала б вимогам технічного завдання затвердженого обома сторонами; виконати роботи по пуску та наладці системи; здати систему замовнику по акту прийому-передачі в відповідності до умов договору.

За виконану роботу замовник зобов’язався перерахувати виконавцю 310000,0 грн.

Строк виконання робіт встановлено на протязі 70 днів з моменту сплати першого платежу.

Додатком №2 до договору сторони встановили календарний план виконання робіт по етапам: поставка обладнання 45 днів; монтажні та пуско-наладочні роботи –25 днів, які відраховуються з дати отримання авансу.

Стосовно строків та порядку здійснення розрахунків сторони визначились, що 100% вартості першого етапу робіт замовник здійснює на протязі 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку виконавцем; 60% вартості другого етапу на протязі 3 банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі першого етапу; залишок суми 40% замовник сплачує на протязі 3 банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі другого етапу.

Порушення цих строків не є підставою для звільнення відповідача від обов’язку сплатити вартість виконаних та прийнятих ним робіт.

Умовами договору передбачено, що підставою для проведення кінцевих взаєморозрахунків є двосторонній акт який складається після закінчення випробувань (п.4.6.)

Позивачем було надано до суду акт здачі-прийому продукції (робіт) до договору №27 від 21.06.2004р. по розробці, виготовленню, поставці, монтажу та наладці системи охолодження вантажних трюмів, системи забезпечення водяного конденсатора та захисту фреонових трубопроводів в вантажних трюмах теплоходу “Ф.Кузнєцов” №1/27 від 23.11.2004р., який підписано з боку замовника капітаном, ст. механіком та боцманом т/х “Ф.Кузнєцов”.

Сам акт затверджено з боку відповідача генеральним директором ВАТ “Завод Металіст”, що свідчить про погодження повноважною особою замовника та підписання ним акту прийому виконаних робіт, в тому числі і тих робіт, що не передбачались умовами договору: роботи з захисту фреонових трубопроводів вартістю 2370,24 грн. та по поставці арматури та фасонних елементів, монтажу та наладці системи забезпечення водяного конденсатора вартістю 20687,74 грн.

Таким чином. факт здачі робіт зафіксовано 23.11.2005 року.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, вчиняючи щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

До загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору, суть якої полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК).

Отже, укладаючи контракт з компанією „NORD AFRIQUER GROUP” S.A.R.L. позивач реалізував своє право щодо положень названої статті цивільного кодексу одночасно набувши обов’язок виконати зобов’язання належним чином відповідно до умов контракту, як це передбачено ст. 526 ЦК України.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Ці положення передбачені Цивільним кодексом України, зокрема викладені в приписах частини першої статті 22, статті 611, частині першій статті 623.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Факт невиконання стороною взятих на себе договірних зобов’язань є юридичним фактом, який встановлює, змінює або припиняє правові відносини учасників договору з обов’язковим настанням передбачених в ньому або законові юридичних наслідків.

Між тим, невиконання позивачем умов контракту від 01.07.2004р. та договору від 12.07.2004р. не потягло за собою завдання йому прямих збитків, оскільки жодна з сторін не притягла завод до відповідальності за невиконання умов угод.

В той же час, за загальним принципом реального виконання взятих зобов’язань, відповідно до умов звичайного ділового обороту, сторона за договором повинна заздалегідь повідомити іншу сторону про неможливість виконати нею взяті на себе зобов’язання, з метою як найменшого завдання збитків як собі, так і іншій стороні за договором.

Позивачем не надано до суду ніяких матеріалів, а відповідно і доказів, які свідчили б про те, що ним було повідомлено контрагентів за названими угодами про те, що виконання умов контракту від 01.07.2004 року та договору купівлі - продажу від 12.07.2004р. може бути ним не виконано, в тому числі і з причини несвоєчасного закінчення робіт на т/х „Ф.Кузнєцов”.

Контракт від 01.07.2004р. взагалі не містить приписів, що товар буде транспортуватись саме цим судном та не містить посилань на те, що виконання покупцем зобов’язань перед компанією продавцем риби, ставиться в залежність від виконання відповідачем своїх зобов’язань перед позивачем по договору №27 від 21.06.2004р.

Позивачем не надано до суду відповідних доказів того, що ним було попереджено відповідача, в період виконання останнім робіт за контрактом №27, про наявність укладених угод з контрагентами відносно придбання та продажу риби, про прискорення робіт, а в разі порушення строків їх виконання стягнення завданих збитків в вигляді не отриманого прибудку.

Не надано позивачем до суду доказів того, що компанія „NORD AFRIQUER GROUP” S.A.R.L. дійсно мала можливість виконати умови контракту на поставку риби.

Виходячи з приписів ч.2 ст.203 ЦК України, не отриманим прибутком є така втрата кредитором очікуваного приросту в майні, яка ґрунтується на точних даних, що безспірно підтверджують можливість отримання ним грошових сум або інших цінностей, як би зобов'язання було виконано боржником.

Отже, суд вважає, що позивачем не надано доказів понесення ним збитків у вигляді не отриманого прибутку від невиконання відповідачем своїх зобов'язань по договору №27 від 21.06.2004р.

Окрім сказаного, позивачем не надано ніяких доказів того, що ним приймались заходи щодо запобігання збитків –отримання прибутку в меншому розмірі за умов фрахту іншого судна, перенесення строків поставки продукції, продовження строку дії контракту та інші, що в свою чергу могло бути доказом того, що взяті зобов’язання за угодами мали на меті їх виконання.

Укладаючи контракт від 01.07.2004р. та договір від 12.07.2004р. позивач вже достеменно знав про те, що стан системи охолодження трюмів т/х „Ф.Кузнецов” потребує додаткових випробувань, про що прямо вказано в акті перевірки стану системи охолодження трюмів від 30 травня 2005 року.

З пояснень позивача від 24.11.2005р. (а.с.193-195) слідує, що система охолодження не може бути введена в експлуатацію на підставі того, що відповідачем не виконано п.4.5. договору №27 від 21.06.2004р., який зобов’язує відповідача провести впродовж 48 годин випробування системи охолодження по узгодженій програмі та методиці випробувань.

Такі твердження ставлять під сумнів можливість транспортування рибної продукції в трюмах т/х Ф. Кузнєцов, отже, існувала реальна наявність загрози виконання зобов’язань за названими угодами.

Сам факт укладання договорів купівлі –продажу з метою отримання прибутку не може бути підставою для задоволення позовних вимог відносно стягнення з відповідача не отриманого прибутку, оскільки виконання зобов’язань за цими угодами, на момент їх укладання, вже ставилось в залежність від виконання іншою особою (відповідачем) зобов’язань за іншим договором.

Окрім сказаного, висновок позивача щодо розміру не отриманого прибутку не є переконливим, оскільки ґрунтується тільки на арифметичному розрахунку. При цьому, в основу розрахунку заявником взято різницю між ціною продажу риби та ціною її придбання, без врахування інших неминучих витрат, які сторона повинна понести в разі виконання укладених угод.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя К.Л.Василяка