ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.12.07

Справа № 2/632-07.

За
позовом: Селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_1»,                       Сумська область, м.
Ромни

До
відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи

ОСОБА_2, Сумська
область, м. Ромни

Про
стягнення 25718 грн. 56 коп.

Суддя Соп'яненко О.Ю.

При
секретарі судового засідання Петен Я.Л.

За
участю представників:

позивача
- Сидоренко Л.А., Фесенко О.Г.

відповідача
- ОСОБА_3, ОСОБА_4

Суть
спору: Позивач просить суд стягнути з тягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,
заборгованість по орендній платі в сумі 10803 грн. 28 коп., 14915 грн. 28 коп.
завданих позивачу збитків в результаті пошкодження та присвоєння покриття
лінолеуму на підлозі з оздобленням та кріпленням, електропроводки з вимикачами,
розетками та  освітлювальними приборами,
дерев'яних панелей для батарей, перегородки з дошок з подвійною обшивкою
листами штукатурки, холодильної шафи, торгового   обладнання, а також просить суд стягнути з
відповідачів на користь позивача витрати по сплаті державного мита в сумі 258
грн. та витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 118грн.

Відповідач
подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на те, що, на думку відповідача, не відповідає дійсності
заява позивача про те, що на протязі тривалого терміну, тобто, з 07.11.2005р.,
відповідач не вносив плату за користування об'єктом оренди. Факт сплати
орендної плати підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів від
16.02.2006р., 17.04.2006р., 15.03.2006р., та від 16.11.2006р. на загальну суму
1396 грн. 00 коп. Дані квитанції, завірені печаткою позивача, є прямим доказом
сплати на користь С(Ф)Г «ОСОБА_1» коштів за користування об'єктом оренди.
Починаючи з травня 2006р. у відповідача виникла значна переплата за об'єкт
оренди, і тому аж до листопада 2006 ніякої оплати на користь позивача він не
здійснював.

Крім
того, відповідач звертає увагу суду на те, що виходячи з договірних умов
стосовно розміру орендної плати, то за весь період оренди приміщення по вул.
Конотопська, 48, тобто, з 03.01.2006р. до 16.09.2007р., розмір орендної плати
становить 1334 грн. 65 коп., а на користь позивача відповідачем за вказаний
період було сплачено грошові кошти в сумі 1396 грн. 00 коп. Таким чином, у
відповідача відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем з плати за
користування орендованим майном.

Розглянувши
матеріали справи, суд встановив:

Між
С(Ф)Г «ОСОБА_1» та СПД ОСОБА_2 07.11.2005р. та 03.01.2006р. було укладено
договори оренди приміщення магазину «Галант», розташованого за адресою: Сумська
область, м. Ромни, вул. Конотопська, 48.

Відповідно
до зазначених договорів, орендодавець - С(Ф)Г «ОСОБА_1», позивач у справі
передає орендарю - СПД ОСОБА_2, відповідач у справі, а останній приймає в
тимчасове користування приміщення магазину, яке розташоване за адресою: Сумська
область, м. Ромни, вул. Конотопська, 48, загальною площею 182 м2 для здійснення
торгової діяльності, громадського харчування, а також під склади.

Згідно
пп. 5.1. договору від 07.11.2005р., розмір орендної плати становить 300 грн. в
місяць, а договору від 03.01.2006р. - 500 грн.

Пунктом
5.1. зазначених договорів, визначено порядок розрахунку, де зазначено, що орендна
плата сплачується відповідачем готівкою в касу підприємства до 10 числа після
завершення місяця.

Позивач
в обґрунтування позовних вимог зазначає, що до каси С(Ф)Г «ОСОБА_1» орендна
плата за оренду приміщення магазину «Галант» починаючи з 07.11.2005р. приватним
підприємцем ОСОБА_2 не сплачувалась. В зв'язку із чим, відповідачу в липні, а
потім в серпні 2007р. було запропоновано звільнити приміщення магазину, яке він
орендував, але останній звільнив його лише 16.09.2007р. Сума заборгованості
відповідача по орендній платі за період з 07.11.2005р. по 16.09.2007р. складає
10803 грн. 28 коп.

Крім
того, як зазначає позивач, 16.09.2007р. у приміщенні магазину «Галант» після
того, як залишив відповідач, позивачем було виявлено  пошкоджені та забрані товарно-матеріальні
цінності з магазину, що належали власнику магазину, тобто позивачу у справі.

Як
вважає позивач, до пошкоджених та забратих товарно-матеріальних цінностей
належать: покриття лінолеуму на підлозі з оздобленням та кріпленням на суму
5770 грн., електропроводка з вимикачами, розетками та освітлювальними приборами
на суму 2150 грн., дерев'яні панелі для батарей на суму 1400 грн., перегородка
з дошок з подвійною обшивкою листами штукатурки вартістю 3600 грн., холодильна
шафа вартістю 421 грн., торгове обладнання вартістю 1574 грн. 28 коп. Загальна
вартість пошкоджених і забратих товарно-матеріальних цінностей, на думку
позивача складає 14915 грн. 28 коп.

Разом
з тим суд вважає, що вимоги позивача не можуть бути задоволені із наступних
підстав:

Позивач
у позовній заяві посилається на існування двох договорів оренди, укладених з
відповідачем 07.11.2005р. та 03.01.2006р.

Але
в судовому засіданні встановлено, що приміщення, розташоване за адресою:
Сумська область, м. Ромни, вул. Конотопська, 48, перебувало в користуванні
відповідача на підставі договору оренди, укладеного з позивачем 03.01.2006р.

Крім
того, саме з 03.01.2006р. виникнення договірних відносин  між сторонами у справі підтверджується в
наданій суду позивачем постанові оперуповноваженого Роменського МРВ УМВС
України в Сумській області, де вказується, що договірні відносини між СФГ
«ОСОБА_1» та СПД ОСОБА_2 виникли саме 03.01.2006р.

Позивач
в своїй заяві зазначає, що згідно з пп. 5.1 договорів оренди від 07.11.2005р.
та від 03.01.2006р. розмір орендної плати за користування приміщенням магазину,
розташованого за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Конотопська, 48,
становив 300 грн. та 500 грн. відповідно.

Пунктом
5.1. укладеного між сторонами договору оренди, встановлюється готівковий
порядок розрахунку за об'єкт оренди, а також визначається строк сплати орендних
платежів, а саме: орендна плата сплачується відповідачем готівкою в касу
підприємства до 10 числа після завершення місяця.

Поряд
з тим, п. 5.2. договору оренди від 03.01.2006р., наданого відповідачем у
судовому засіданні, встановлено обов'язок орендаря сплачувати орендну плату за
користування приміщенням по вул. Конотопська, 48 у м. Ромни в розмірі 65 грн.
00 коп. включаючи ПДВ.

Відповідачем
надано суду на огляд оригінал зазначеного договору, а копію приєднано до
матеріалів справи, з якого вбачається, що договір оренди від 03.01.2006р.
підписано позивачем і завірено його печаткою, де зазначається розмір орендної
плати за користування майном у сумі 65 грн.

Таким
чином, суд дійшов висновку, що посилання позивача в своїй заяві на завищені
розміри орендної плати є безпідставними.

Суд,
розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення повноважних представників
відповідача встановив, що посилання позивача у позовній заяві на те, що на
протязі тривалого терміну а саме з 07.11.2005р. відповідач не вносив плату за
користування об'єктом оренди не відповідає дійсності.

Оскільки,
факт сплати відповідача на користь позивача орендної плати підтверджується
квитанціями до прибуткових касових ордерів від 16.02.2006р., 17.04.2006р.,
15.03.2006р. та від 16.11.2006р. на загальну суму 1396 грн., наданих
відповідачем суду у судове засідання, а копії зазначених квитанцій приєднано до
матеріалів справи.

Зазначені
квитанції, завірені печаткою позивача, є прямим доказом сплати відповідачем на
користь С(Ф)Г «ОСОБА_1» грошових коштів за користування об'єктом оренди.

Проте,
як повідомив відповідач, починаючи з травня 2006 року у нього виникла значна
переплата за об'єкт оренди, і тому, аж до листопада 2006р. ніякої оплати на
користь позивача він не здійснював.

Як
вбачається з матеріалів справи та наданих доказів до суду відповідачем, що за
весь період оренди приміщення, розташованого за адресою: Сумська область, м.
Ромни, вул. Конотопська, 48, тобто, з 03.01.2006р. до 16.09.2007р., розмір
орендної плати становить 1334 грн. 65 коп., а на користь позивача відповідачем
за вказаний період було сплачено грошові кошти в сумі 1396 грн. Таким чином, у
відповідача відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем з плати за користування
орендованим майно.

А
тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній
платі в сумі 10803 грн. 28 коп. не підлягають задоволенню, оскільки вони
спростовуються вищенаведеним.

Стосовно
вимог позивача про відшкодування збитків, завданих в зв'язку з пошкодженням та
привласненням відповідачем належних С(Ф)Г «ОСОБА_1» товарно-матеріальних
цінностей, то зазначені вимоги позивача також не підлягають задоволенню з
огляду на наступне:

Згідно
з п. 1.1. договору оренди від 03.01.2006р., орендодавець - позивач у справі -
передає, а орендар - відповідач у справі - приймає в тимчасове користування
приміщення магазину.

Тобто,
предметом даного договору є лише нежитлове приміщення, яке розташоване за
адресою: Сумська  область, м. Ромни, вул.
Конотопська, 48. І, як вбачається з укладеного між сторонами договору оренди,
будь-яке торгівельне обладнання чи устаткування, а також інші
товарно-матеріальні цінності, що передаються разом з приміщенням у договорі
оренди не згадуються.

Крім
того, як встановлено у судовому засіданні, за будь-яким іншим цивільно-правовим
договором чи іншими письмовими документами відповідачу від позивача ніяке
торгівельне обладнання, холодильні камери чи інше устаткування у володіння чи
користування не передавалися.

Таким
чином, в платне користування відповідачу було передано тільки нежитлове
приміщення магазину, про що і свідчить п. 1.1. договору оренди від
03.01.2006р., а претензії позивача стосовно привласнення відповідачем
зазначених у позовних вимогах товарно-матеріальних цінностей є безпідставними,
не підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідач
у судовому засіданні пояснив, що після примусового виселення його з
орендованого приміщення, він дійсно забрав з собою деякі речі, а саме:
освітлювальні прибори, покриття лінолеуму, дерев'яні панелі для батарей, та
перегородку з ДВП, проте всі ці речі були придбані відповідачем за власні кошти
і використовувалися для поліпшення зовнішнього вигляду торгівельного залу.

Відповідно
до ч. 1, 2 ст. 778 Цивільного кодексу України, наймач наділений наступними
правомочностями стосовно майна, що орендується:

-    право на поліпшення майна, яке є предметом
договору оренди

-    право на вилучення всіх поліпшень
орендованого майна, які можуть бути відокремлені від нього без пошкодження.

Таким
чином, після припинення договору оренди від 03.01.2006р., відповідач перед тим,
як звільнити приміщення магазину, забрав з нього всі речі, що були придбані ним
за власні кошти. А вилучення таких товарно-матеріальних цінностей, як покриття
лінолеуму, освітлювальні прилади, дерев'яні панелі та інше не завдали жодної
шкоди орендованому приміщенню, оскільки вони не належать до конструктивних
елементів будинку.

Отже,
при звільнені орендованого приміщення відповідач не порушив норми цивільного
законодавства та ніяким чином не зазіхнув на право власності позивача, а отже
жодних збитків йому не завдав.

Позивач
у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на експертний
висновок про вартість нерухомого майна з фотокопіями зроблений експертом
Бірюліним В.О. від 10.06.2007р. та на витяг з внутрішнього поетажного плану
магазину до технічного паспорту, розробленого Роменським МБТІ 14.03.2007р.

Але,
зазначені вище документи суд не може вважати доказами пошкодження орендуємого
приміщення відповідачем та вилучення останнім наявних у приміщені
товарно-матеріальних цінностей, оскільки вищевказані документи датовані 2007
роком, тобто періодом, коли приміщення по вул. Конотопська, 48, другий рік
перебувало в користуванні СПД ОСОБА_2 і, в цей період в приміщенні магазину
були наявні і покриття лінолеуму, і дерев'яні панелі для батарей, і
перегородка. Але, це ніяким чином не свідчить про те, що всі вище перелічені
цінності були наявні в приміщенні до укладення між сторонами договору оренди.

Згідно
ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона
повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, але позивач, з урахуванням всіх обставин справи, не
подав суду належних доказів, які б обєктивно, і у визначеному законом порядку,
підтвердили його позицію.

Приймаючи
до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не можуть бути
задоволені, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства України та
фактичним обставинам справи, і суд у позові відмовляє.

Тому,
керуючись ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального  кодексу  України, суд -

ВИРІШИВ:

1.
У позові - відмовити.

СУДДЯ
СОП'ЯНЕНКО  О.Ю.

Повний
текст рішення підписаний 25.12.07 р.