КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2007                                                                                           № 15/418б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Дзюбка П.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від ініціюючого кредитора:не з’явився

від боржника:Сімукова Т.С. дов. бн від 23.08.2007 р.

від ліквідатора: не з’явився

від Київської регіональної дерикції “Раффайзенд Банк Аваль”:

Шостка Л.Г. дов. №692787 від 24.07.2007 р.

від Київського міського центру зайнятості:

Складний В.А. дов. №11-1015 від 16.02.2007 р.

від ТОВ “Триліс - Агро”: Сімукова Т.С. дов. бн від 23.08.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛТО"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 27.08.2007

у справі № 15/418б

за позовом                               ВАТ "2-й імені Петровського цукровий завод"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛТО"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.08.2007р.у справі № 15/418-б судом: визнано кредитором по відношенню до боржника ТОВ “Триліси-Агро” з грошовими вимогами на суму 180950,00 грн.(четверта черга), Київський міський центр зайнятості з грошовими вимогами на суму 698,10 грн. (четверта черга), Київську регіональну дирекцію “Райффайзенд Банк Аваль” з грошовими вимогами на суму 190300,00 грн. (перша черга); затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 2 084 648,10 грн.; зобов’язано розпорядника майна повідомити кредиторів про місце та час проведення зорів кредиторів, які повинні відбутися не пізніше 09.09.2007 р.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ фірми “ОЛТО” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та доповненнями до апеляційної скарги, в яких просить скасувати ухвалу в частин задоволення кредиторських вимог ТОВ “Триліси-Агро”, припинити провадження у справі. 27.08.2007 р через відділ документального забезпечення апеляційного суду боржником подано уточнення до апеляційної скарги №111 від 28.11.2007 р., відповідно до яких ТОВ фірми “ОЛТО” просить суд скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.08.2007 р. в частині визнання ТОВ “Триліси - Агро” кредитором. Вважає що судом першої інстанції було неповністю з’ясовано обставини справи, що мають істотне значення для справи та невірно застосовано норми процесуального права.

Представник Київського міського центру зайнятості надав в судовому засідання клопотання про відмову від позову, дане клопотання суд вважає за клопотання про виключення Київського міського центру зайнятості з реєстру кредиторів, в зв’язку з повним погашенням Боржником кредиторських вимог Київського міського центру зайнятості, що підтверджується наданою суду довідкою №21-4093 від 24.12.2007 р. Голосіївського районного центру зайнятості, відповідно до якої ТОВ “ОЛТО” сплатив заборгованість по страховим внеском в сумі 698,10 грн. платіжними дорученнями №№425,426 від 30.07.2007 р.

Суд дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши представників сторін вважає, що клопотання Київського міського центру зайнятості про виключення останнього з реєстру вимог кредиторів є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач (кредитор) має право до прийняття рішення (постанови) відмовитись від позову, а з врахуванням особливостей спеціального Закону просити виключення з реєстру вимог кредиторів.

ТОВ “Триліси - Агро” подало до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін. Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята судом з дотриманням норм процесуального права та при повному з’ясуванні всіх обставин справи. Додатково ТОВ “Триліси - Агро” у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідно до процесуальних норм діючого законодавства ухвала прийнята судом за результатами попереднього засідання не оскаржується в апеляційному порядку. А отже звернення Боржника з такою заявою є затягуванням судового процесу.

Київський міський центр зайнятості не надав відзиву на апеляційну скаргу. В судовому засідання представник Київського міського центру зайнятості підтримав вимоги апеляційної скарги та просив останню задовільнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник Київської регіональної дирекції “Раффайзенд Банк Аваль” не надав відзиву на апеляційну скаргу, однак в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив ухвалу суду першої інстанції від 27.08.2007 р. скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

В судове засідання апеляційної інстанції не з’явився представник Ініціюючого кредитора, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника Ініціюючого кредитора.

Апеляційний суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних мотивів:

За результатами дослідження матеріалів справи, суд апеляційної інстанції, встановив наступні обставини справи.

13.06.2007 р. ухвалою господарського суду м. Києва порушено провадження у справі про банкрутство за заявою Відкритого акціонерного товариства “2-й імені Петровського цукровий завод” до ТОВ фірми “ОЛТО”.

13.08.2007 р. надійшла заява від ТОВ “Триліси-Агро” про визнання майнових вимог на суму 180 950,00 грн. Дана заява мотивована невиконанням Боржником підписаного сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт за договором по посіву буряка та збиранню цукрового буряка №804 від 05.04.2006 р., а саме після підписання акту Боржник повинен був перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ “Триліси-Агро” кошти в сумі 10 325,00 грн., чого не було зроблено останнім. Також, восені 2006 р. ТОВ “Триліси-Агро” було надано Боржнику послуги по збиранню цукрового буряка чотирма комбайнами з загальної площі 175 га, загальна вартість наданих послуг склала 170 625,00 грн., що підтверджується шляховими листами. Отже, загальна заборгованість Боржника перед ТОВ “Триліси-Агро” становить 180 950,00 грн. і є непогашеною.

Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції прийшов до висновку, що кредиторські вимоги є документально підтвердженими та обґрунтованими.

Однак апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції та вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як така що прийнята при недоведеності фактичних обставин справи, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими.

ТОВ “Триліси-Агро” стверджує, що невиконання даного договору підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт від 15.04.2006р. Однак, в матеріалах справи, хоча і зазначено в додатках до заяви про визнання кредитором, ТОВ “Триліси-Агро” не додано належно завіреної копії договору №8/04 від 05.04.2006 р. та акту прийому-передачі виконаних робіт за даним актом, а отже ТОВ “Триліси-Агро” не доведено та документально не обґрунтовано обставини, що підтверджують наявність зобов’язання Боржника перед кредитором, з якого виникла вимога, а також строк його виконання. У заяві про визнання кредитором, ТОВ “Триліси-Агро” зазначає, що восени 2006р. Підприємствам було надано послуги ТОВ “ОЛТО” по збиранню цукрового буряка чотирма комбайнами “Холмер” з загальної площі 175 га. Вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки відсутні в матеріалах справи документальні докази на підтвердження тої обставини, що ТОВ “Триліси-Агро” укладало договору про збирання буряка з ТОВ “ОЛТО”. ТОВ “Триліси-Агро” до вказаної заяви не додало документів про надання послуг по збиранню буряку на загальній площі 175 га., яка належить ТОВ “ОЛТО”. В матеріалах відсутні будь-які докази, які б свідчили про виконані послуги заявником на користь ТОВ “ОЛТО”, щодо збирання буряку восени 2006р. (шляхові листи). Таки чином, ТОВ “Триліси-Агро” в порушення вимог, яків встановлені законодавством для заяв кредиторів, а саме ч.7 ст.7 Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом” не доведено ті обставини на які він посилається в заяві про визнання кредитором Боржника.

Керуючись правом наданим ст.101 ГПК України, відповідно до якої він не зв’язаний доводами апеляційної скарги, апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до матеріалів справи ВАТ “2-ім. Петровського цукровий завод” звернувся до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст.ст. 7, 11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі – Закон про банкрутство).

Дана заява мотивована наступним. Між Ініціюючим кредитором та Боржником було укладено договір купівлі-продажу цукрового буряка №06/02-2 від 06.02.2006 р.. На підставі даного договору Ініціюючий кредитор перерахував на рахунок Боржника попередню оплату за товар в розмірі 200 000,00 грн. (платіжне доручення 25 від 17.02.2006 р.), в свою чергу Боржник був зобов’язаний не пізніше 15.10.2006 р. передати у власність Товариства 1 213 тон цукрового буряка урожаю 2006 р. Боржник поставив Товариству 462,32 тони цукрового буряка на загальну суму 106 334,29 грн. та перерахував на рахунок ініціюючого кредитора 77 160 грн., які частково погасили розмір отриманої попередньої оплати за товар. На день звернення з заявою про порушення справи про банкротство загальний розмір невиконаного Боржником зобов’язання становило 16 505,71 грн. за даним договором. Виконання умов вищезазначеного договору забезпечений договором застави №06/02-1 від 06.02.2006 р.

Також, заява Ініціюючого кредитора мотивована невиконанням Боржником зобов’язань за договором купівлі - продажу цукрового буряка № 05/07-4 від 05.07.2006 р. На підставі якого Товариство перерахувало на рахунок Боржника попередню оплату за товар в розмірі 100 000,00 грн. (платіжне доручення № 96 від 07.07.2006 р.). В свою чергу, Боржник зобов’язаний був не пізніше 15.10.2006 р. передати у власність Товариства 513 тон цукрового буряка урожаю 2006 р.

23.06.2006 р. між Товариством та Боржником було укладено договір № 23/06-2.

На підставі умов даного договору Ініціюючий кредитор передав у власність Боржника 5 тон цукру - піску у мішках на загальну суму 19 250,00 грн. (довіреність ЯКЖ № 534280 від 26.06.2006 р., товарно транспортна накладна № 00010626 від 26.06.2006 р. та видатковий ордер № 211 від 26.06.2006р.) В свою чергу, на суму отриманого авансом товар Боржник зобов’язувався 20.10.2006 р. передати у власність Товариства цукровий буряк урожаю 2006 р., однак Боржник не виконав своїх зобов’язань за договором.

18.10.2006 р. за усною домовленістю між сторонами на рахунок Боржника Ініціюючим кредитором проведена попередня оплата за товар (цукровий буряк) в розмірі 115 000,00 грн. (платіжне доручення № 53 від 17.10.2006 р.). На суму отриманого авансу Боржник зобов’язаний був передати у власність Товариства цукровий буряк урожаю 2006 р., але Боржник не виконав своїх зобов’язань за усною угодою.

Крім того, 27.06.2006 р. згідно довіреності ЯКЖ № 534278 від 27.06.2006 р. та накладної №435 від 27.06.2006 р. Боржник отримав 5,4 тон гашеного вапна на загальну суму 1 465,18грн.

У вересні 2006 р. Боржнику були надані послуги з лабораторного дослідження буряків, гість яких склала 226,29грн. (податкова накладна № 29/8 від 29.09.2006 р.). Восени 2006 р. Боржником були надані цукрозаводу транспортні послуги, вартість яких ждала 969,92 грн. (акт прийому - передачі виконаних робіт/послуг за грудень 2006 р., : накладна № 30/12-1 від 30.12.2006 р.).

Отже, станом на 05.03.2007 р. непогашена сума заборгованості Боржника за отримані авансом кошти та отриману продукцію перед Товариством становить 250 003,82 грн., що підтверджується безспірно підписаним сторонами актом звірки розрахунків від 05.03.2007 р.

Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції прийшов до висновку, що кредиторські вимоги є документально підтвердженими та обґрунтованими, а ому є підстави для порушення провадження у справі про банкротство.

Крім того суд першої інстанції в порушення ст. 7 Закону України “Про відновлення боржника або визнання його банкрутом” не встановив чи відповідає розмір вимог для порушення справи та не виявив.

Однак апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції та вважає, що ухвала Господарського суду м. Києва від 13.06.2007р. підлягає скасуванню, а провадження у справі припиненню.

Стаття 7 Закону України “Про відновлення боржника або визнання його банкрутом” (далі - Закону), на підставі якої винесено ухвалу, передбачає певні умови щодо заяви Ініціюючого кредитора та встановлює перелік документів, які повинні бути доданими до заяви кредитора.

Системно аналізуючи статтю 7 Закону, якою встановлено вимоги до змісту, форми заяви про порушення справи про банкротство, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати наступне.

Статтею 7 Закону встановлено обов’язковий виклад обставин у заяві Ініціюючого кредитора, які підтверджують неплатоспроможність боржника, з зазначенням суми боргових вимог кредиторів, а також строку їх виконання, реквізити розрахункового документа про списання коштів з банківського або кореспондентського рахунку боржника та дату його прийняття банківською установою боржника до виконання (ч.1 статті). Окрім даних відомостей, заява кредитора повинна містити докази обґрунтованості вимог (ч.7 статті). Даною нормою передбачено додавання заявником певного переліку документів до заяви (ч.8 статті), мета яких полягає в підтвердженні: безспірності вимог, невиконання вимог в протягом трьох місяців через банк Боржника або виконавче провадження, а також незабезпеченість предметом застави. Отже, до заяви в обов‘язковому порядку додається, виходячи з вищевикладеного: рішення суду; копія несплаченого розрахункового документу, за яким здійснюється списання коштів з рахунків Боржника, що був пред’явлений банку та повернутий в в‘язку з відсутністю коштів на рахунку та містить обов‘язкову відмітку банку; постанова про відкриття виконавчого провадження; виконавчі документи; докази того , що вартість предмету застави є недостатньою для повного задоволення вимог, забезпечених заставою у разі, якщо єдина підтверджена вимога кредитора. Який подає заяву. Забезпечена активами боржника.

Таким, чином порушуючи провадження у справі про банкротство та приймаючи заяву Відкритого акціонерного товариства “2-й імені Петровського цукровий завод”, судом першої інстанції було в неповній мірі досліджено докази надані на підтвердження безспірності і обґрунтованості кредиторських вимог та обставини справи, які підтверджують неплатоспроможність Боржника.

Так, Ініціюючим кредитором до заяви не додано рішень господарського суду, відповідно до яких він звертався з позовами до боржника за стягненням коштів за зобов‘язаннями, не додано рішення суду про звернення стягнення на заставлене майно та будь-яких виконавчих документів, які повернуто без виконання на підтвердження неплатоспроможності Боржника.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при винесенні ухвали про порушення справи про банкротство, в порушення норм матеріального права, не повно досліджено докази надані на підтвердження безспірності і обґрунтованості кредиторських вимог та обставини справи, які підтверджують неплатоспроможність Боржника, що стало причиною безпідставного порушення справи про банкротство ТОВ фірми “ОЛТО”.

Тому апеляційний суд скасовує ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.06.2007 р. про порушення провадження у справі про банкрутство, як таку що прийнята з порушенням норм матеріального права.

Додатково, апеляційний суд зазначає, що відповідно наданих Боржником доказів, а саме платіжних доручень за призначенням платежу “часткове погашення кредиту згідно кредитного договору №010/26-01/05/016 від 28.02.2007 р” (п/д №680,642,639,632,622,617,563,561), за призначенням “часткового та кінцевого погашення кредиту згідно кредитного договору №010/08/1998 від 01.04.2004 р.”(п/д №18,12,9) та за призначенням “кінцеве погашення кредиту згідно кредитного договору №010/08/2677 від 07.04.2005 р.”(п/д №552) Боржник сплатив на користь Київської регіональної дирекції “Раффайзенд Банк Аваль” грошові вимоги у сумі 2 003 000,00 грн., на підставі яких останнього було визнано кредитором Боржника. Відповідно до наданих пояснень представником Боржника та Київської регіональної дирекції “Раффайзенд Банк Аваль” перший продовжує погашення кредиту згідно встановлено банком графіку.

Апеляційний суд вважає, що доводи ТОВ фірми “ОЛТО”, викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки господарського суду першої інстанції, а тому є підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали від 27.08.2007 р господарського суду.

При апеляційному розгляді даної справи Київським апеляційним судом встановлено, що дана справа була порушена ухвалою від 13.06.2007 р. з порушенням чинного законодавства, а тому з власної ініціативи скасовує дану ухвалу та припиняє провадження по справі.

Отже, Київський апеляційний господарський суд, задовольняє апеляційну скаргу ТОВ фірми “ОЛТО”, ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.08.2007 р. скасовує, ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.06.2007 р. скасовує. Київський апеляційний господарський суд провадження у справі №15/418-б припиняє на підставі п.1 1 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки відсутні підстави для порушення справи про банкротство, а отже відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. п.1 1 ч.1 ст.80 99, 101-106 ГПК України, Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ фірми “ОЛТО” на ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.08.2007 р. по справі №15/418-б задовольнити.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.08.2007р. по справі №15/418-б скасувати повністю.

3.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.06.2007 у справі №15/418-б скасувати.

4.          Провадження у справі №15/418-б припинити.

5.          Матеріали справи № 15/418-б направити Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

28.12.07 (відправлено)