СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"21" грудня 2007 р.
Справа №6/729-нА

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Хмельницький

до  Хмельницького обласного управління у справах
захисту прав споживачів, м. Хмельницький

про
скасування постанови Хмельницького обласного управління
у справах захисту прав споживачів   №496  від
25.10.07р.

Суддя    Танасюк О.Є.

Секретар
судового засідання Сарбей О.Ф.

Представники:

Від позивача -  ОСОБА_1 -приватний підприємець

ОСОБА_2 -представник
за довіреністю від 28.11.07р.

Від відповідача -Шакотько А.О.
-представник за довіреністю №02/03/11-3524 від 26.11.07р.

Постанова приймається 20.12.07р.,
оскільки в судових засіданнях 18.12.07р. та 20.12.07р. оголошувалася перерва.

У судовому  засіданні
згідно ч.3 ст. 160 КАСУ проголошено
вступну  і  резолютивну частини постанови.

Суть спору: Позивач звернувся з
позовом, в якому просить суд скасувати постанову №496 від 25.10.07р. про
накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1675,00 грн. за
реалізацію дверей вхідних, металевих, що не відповідають вимогам нормативних
документів.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що в постанові про
накладення адміністративного стягнення зазначено, що двері вхідні, металеві,
які він реалізує не відповідають вимогам нормативних документів, зокрема на них
відсутнє маркування, проте не вказано вимогам яких саме нормативних документів
вони не відповідають.

Вказує, що відповідно до ч.2 п. 4
ст. 14 ЗУ „Про захист прав споживачів” реалізація продукції без маркування
національним знаком відповідності або без сертифіката відповідності чи
декларації про відповідність забороняється. Проте, сертифікат відповідності був
пред'явлений працівникам управління захисту прав споживачів, але вони не
прийняли його до уваги з огляду на обов'язковість маркування. Позивач вважає
такі дії відповідача ігноруванням вимог ст. 14 ЗУ „Про захист прав споживачів”.

Також позивач вважає, що маючи в
наявності сертифікат відповідності, який виданий відповідно до діючого
законодавства фірмою - представником виробника на Україні та в якому зазначені
всі необхідні дані, які передбачаються в маркуванні, він правомірно
реалізовував продукцію, оскільки позивач є лише реалізатором, то власне
маркування продукції вважає неприпустимим та таким, що  може порушити права виробника, зокрема право
на правильне та точне зображення товарного знаку виробника продукції, яке
належить тільки власнику товарного знаку.

Крім того, позивач звертає увагу
суду, що 25.10.07р. Хмельницьким обласним управлінням у справах захисту прав
споживачів постановою №871 по справі про адміністративне правопорушення на
нього вже накладено штраф у розмірі 170 грн. за те саме правопорушення, а саме
реалізацію дверей вхідних, металевих, що не відповідають вимогам нормативних
документів, яку позивач не оскаржував.

Тому,  постанову №496 про накладання
адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1675,00 грн. за реалізацію
дверей вхідних, металевих, що не відповідають вимогам нормативних документів,
вважає незаконною та необґрунтованою.

Відповідач
в судове засідання з'явився та проти позову заперечив, вказуючи, що  постанова №496 від 25.10.07р. про накладання
стягнення, передбаченого ст. 23 ЗУ „Про захист прав споживачів” прийнята на
підставі матеріалів перевірки за виготовлення та реалізацію продукції, що не
відповідає вимогам нормативних документів у розмірі 50% відсотків вартості
виготовленої або одержаної для реалізації партії товару. Оскільки, загальна
вартість одержаного позивачем товару становить 3 350 грн., то штраф накладено у
розмірі 1675,00 грн.

Також, відповідач вважає
необґрунтованим посилання позивача на ч.4 п.2 ст. 14 ЗУ „Про захист прав
споживачів”, відповідно до вимог якої реалізація продукції (у тому числі
імпортних товарів) без маркування національним знаком відповідності та/або
сертифіката відповідності чи декларації про відповідність забороняється та
вона, являючись реалізатором продукції, не мала права маркувати продукцію.

Відповідач зазначає, що відповідно
до п 1.6 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених
наказом Міністерства економіки 11.03.04р. за №98 суб'єкти господарської
діяльності зобов'язані забезпечити приймання, зберігання і продаж у роздрібній
мережі непродовольчих товарів відповідно до вимог законодавчих актів, ГОСТів,
ДСТУ, ТУ, зразків, а відповідно до ДСТУ 3058 двері повинні бути марковані
виробником, у протилежному випадку реалізатор не мав права приймати для продажу
продукцію, яка не відповідає вимогам нормативних документів. Вимоги до
маркування зазначені в ДСТУ Б.В. 2.6. -11 -97: „Маркування, нанесене на
металевий, пластмасовий, дерев'яний ярлик чи етикетку, прикріплено до дверей,
повинні містити а) найменування чи товарний знак підприємства-виробника, б)
марку виробника, в) дату виготовлення, г) штамп ВТК, д) номер партії, е) масу з
упакуванням.”

Щодо
твердження позивача, що на нього вже накладено адміністративний штраф в розмірі
170 грн. за аналогічне правопорушення представник відповідача пояснив, що дані
штрафи застосовані в різних правових полях.

Розглядом  матеріалів справи встановлено:

ОСОБА_1 -зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа, що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -підприємця серії НОМЕР_1 від 11.09.06р. та
здійснює підприємницьку діяльність шляхом реалізації вхідних металевих дверей,
зокрема, у магазині „Фуршет” у м. Хмельницькому, вул. Тернопільська, 7а.

10.10.07р. працівниками
Хмельницького обласного управління у справах захисту прав споживачів проведено
перевірку дотримання позивачем вимог законодавства про захист прав, про що
складено акт перевірки від 10.10.07р.

В акті перевірки зафіксовано
здійснення позивачкою реалізації вхідних металевих дверей на замовлення з
порушенням п.10 Постанови КМУ №833 від 15.06.06р. „Про затвердження Порядку
проведення торгівельної діяльності  та
Правил  торгівельного обслуговування
населення”, а саме: відсутня інформація про ціну товару, а також реалізація
дверей без наявності документів на підтвердження їх якості (якісних посвідчень
та інформації  про сертифікацію товару,
відсутнє маркування, яке повинно наноситися безпосередньо на виріб і на
металевий, пластмасовий, дерев'яний ярлик або етикетку прикріплену до дверей).
При цьому, зазначено, що маркування повинно містити товарний знак виготовлювача
чи його найменування, рік виготовлення та межу вогнестійкості.

На підставі вказаного акту,
відповідачем прийнято спірну постанову №496 від 25.10.07р. про застосування до
позивачки штрафних санкцій за реалізацію вхідних дверей, що не відповідають
вимогам чинного законодавства, а саме: відсутнє маркування.

Позивачем подано в матеріали справи
сертифікати відповідності №983501 на продукцію „двері протиударні вогнестійкі в
квартири” строком дії до 14.05.08р. та №047943 на продукцію „двері металеві
протиударні вхідні в квартири з межею вогнестійкості 30хв. та комплектуючі до
них” строком дії до 04.12.07р., які надані позивачу на підтвердження якості
товару, що реалізується.

Аналізуючи надані по справі докази
та пояснення позивача , оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається
наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання якості товарів,
що виробляються та/або реалізуються на території України здійснюється згідно
Закону України „Про захист прав споживачів”, Закону України „Про підтвердження
відповідності”, Постанови КМУ №108 від 08.02.95р. „Про Порядок зайняття
торговельною діяльністю і правила торговельного обслуговування населення”,
Декрету КМУ №46-93 від 10.05.93р. „Про стандартизацію та сертифікацію”, а також
Правил продажу непродовольчих товарів.

Відповідно до ч.4 ст. 14 Закону
України „Про захист прав споживачів”, реалізація продукції  (у тому числі імпортних товарів) без маркування
національним знаком відповідності та/або без сертифіката відповідності чи
декларації про відповідність забороняється.

Згідно п. 17 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затв.
постановою КМУ №108 від 08.02.05р., забороняється продаж товарів, що не мають
відповідного маркування, належного товарного вигляду, на яких строк придатності
не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк
придатності яких минув, а також тих, що надійшли без  документів, передбачених законодавством,
зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

Судом враховується, що відповідно
до ст. 18 Декрету Кабінету Міністрів України
„Про стандартизацію та сертифікацію”, відповідність продукції (товару),
яка  ввозиться і реалізується на
території України, стандартам, що діють в Україні, має підтверджуватися
сертифікатом відповідності чи свідоцтвом про визнання відповідності, виданим
або визнаним центральним органом виконавчої влади з питань технічного регулювання
або акредитованим в установленому порядку органом із сертифікації, який
уповноважений на здійснення цієї діяльності в законодавчо регульованій сфері.

Враховуючи, що позивачка не є
виробником продукції, реалізацію якої на замовлення вона здійснює, а саме:
вхідних вогнетривких металевих дверей (виробництво Китай, які імпортовані в
Україну), суд прийшов до висновку, що ПП ОСОБА_1 не вправі наносити маркування
на продукцію, що нею реалізується, а належним документом для підтвердження
якості та безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів товару, що
реалізується позивачем є відповідні сертифікати відповідності.

З огляду на вищезазначене, судом
приймається до уваги, що зазначені сертифікати відповідності №983501 на
продукцію „двері протиударні вогнестійкі в квартири” строком дії до 14.05.08р.
та №047943 на продукцію „двері металеві протиударні вхідні в квартири з межею
вогнестійкості 30хв. та комплектуючі до них” строком дії до 04.12.07р. є  в
наявності у позивачки та були надані відповідачу на момент проведення
перевірки, однак, безпідставно не взяті ним до уваги.

При цьому, твердження відповідача
про необхідність нанесення позивачем на товар, що ним реалізується відповідного
маркування, судом оцінюється критично, з огляду на його невідповідність нормам
чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 даної статті,
в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи  бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, враховуючи вищезазначене,
суд прийшов до висновку, що  відповідачем
не подано достатньої кількості належних доказів на спростування заявлених
позивачем позовних вимог, тому спірна постанова Хмельницького обласного управління
у справах захисту прав споживачів №496 від 25.10.07р. про застосування
до позивача штрафу в розмірі 1675,00 грн. за реалізацію товару, що не
відповідає вимогам чинного законодавства є протиправною і підлягає скасуванню.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному
законодавству та підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову
згідно ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому. При
цьому згідно ч.1 ст. 94 Кодексу документально підтверджені судові витрати
присуджуються з Державного  бюджету
України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94,
104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та
перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький до Хмельницького обласного
управління у справах захисту прав споживачів, м. Хмельницький про скасування
постанови Хмельницького обласного управління у справах захисту прав споживачів
№496 від  25.10.07р. задоволити.

Скасувати
постанову Хмельницького обласного управління у справах захисту прав споживачів
№496 від  25.10.07р. про накладення
на ПП ОСОБА_1 штрафу в сумі 1675,00 грн. за реалізацію товару, що не відповідає
вимогам нормативних документів.

Стягнути
з Державного бюджету України на користь Приватного підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_2, с. Олешин Хмельницького району Хмельницької
області)  судовий збір в розмірі 3,40
грн. (три гривні 40 коп.).

Згідно    ст.ст. 185-186 КАСУ  сторони та
інші     особи, які   беруть участь у  справі
мають право    оскаржити  в
апеляційному  порядку Постанову
повністю або частково. Заява про
апеляційне    оскарження   подається протягом  10 днів дня проголошення,  апеляційна
скарга  подається протягом  20 днів після подання   заяви по апеляційне оскарження. Подаються до
Львівського апеляційного   господарського    суду
через  суд  першої інстанції.

Згідно
ст.  254 КАСУ  Постанова , якщо інше не встановлено
КАСУ  набирає законної сили  після
закінчення    строку  подання
заяви  про апеляційне   оскарження , якщо таку    заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.