КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2007                                                                                           № 7/568

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                          Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:                              О.В.Вінницька

За участю представників:

від позивача - СамойленкоК.В.

від відповідача - не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергохолдинг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2006

у справі № 7/568 (Якименко М.М.)

за позовом                               Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергохолдинг"

про                                                  стягнення 186969,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2006 у справі №7/568 позов задоволено. Стягнуто з Товариства обмеженою відповідальністю “Енергохолдинг” на користь Дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” 96087,30 грн. основного боргу, 32296,39 грн. пені, 18 891,76грн. інфляційний збитків, 5 966,62грн. 3 % річних, 33727,68грн. 7% штрафу, 1 869,70грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення яким в позові відмовити. Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при прийняті оскаржувального рішення не було належним та не повно з’ясовано обставини справи та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу у якому просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2006 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно ст. 75 ГПК України, апеляційний господарський суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідача за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, прийшов до наступного.

04.11.2005 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 115-666 на транспортування природного газу.

Відповідно до умов договору, позивач зобов’язується здійснити транспортування трубопровідним транспортом природного газу, що призначений для забезпечення потреб газоспоживаючого обладнання, яке знаходиться у користуванні відповідача у м. Краматорськ, Донецької області та підключено до газових мереж ВАТ “Донецькоблгаз”, від пунктів прийому-передачі газу в магістральні трубопроводи до пункту призначення — газорозподільчої станції, а відповідач зобов’язується сплатити за транспортування газу встановлену плату.

Згідно п. 5.1 Договору тариф на транспортування 1000 куб.м газу відповідача магістральними трубопроводами Газотранспортного підприємства установлюється в розмірі всього у розмірі 33,60 гри (т.ч. ПДВ).

Пунктом 4.1 Договору, послуги по транспортуванню газу оформлюються позивачем і відповідачем актами здачі-прийомки послуг по транспортуванню газу.

Позивач протранспортував природний газ загальному обсязі 14 340,00 тис. куб.м. газу, що підтверджується Актами здачі-прийомки послуг по транспортуванню газу (від 31.10.2005, 31.11.2005, 31.12.2005). Отже, позивачем протранспортовано природного газу на загальну суму 481 824,00грн.

Відповідно до п. 6.2 Договору, оплата послуг по транспортуванню газу здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача в розмірі вартості послуг, що були надані у звітному місяці транспортування газу до 10-го числа, наступного за звітним місяця.

Відповідач частково було виконано свої зобов’язання за договором № 115-666, оплативши надані позивачем послуги у сумі 385 736,70 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, основний борг відповідача перед позивачем складає 96 087,30 грн.Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за Договором підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов’язань є підставою для застосування санкцій, передбачених чинним законодавством або договором (п. 2 ст. 193 ГК України).

Пунктом 7.2 Договору, за несвоєчасну оплату послуг по транспортуванню газу в строк, зазначений в пункті 6.2 даного Договору, Відповідач сплачує на користь Позивача, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,5 відсотка, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Отже за період з 11.11.2005 по 11.07.2006 не своєчасне виконання договору № 115-666 з відповідача підлягає стягненню пені у сумі 32 296,39 грн.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача 32 296,39 грн. пеню за несвоєчасну оплату послуг відповідно за договором № 115-666.

Також за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавство не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Отже вимоги в частині стягнення з відповідача 18 891,76 грн. збитків від інфляції за період з 11.11.2005 по 31.07.2006 та 5 966,62 грн. 3% річних за період з 11.11.2005 по 20.09.2006 обґрунтовані.

Як зазначено п. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки (в даному випадку - Позивач) штрафні санкції застосовуються за порушення строків виконання зобов’язання, а саме за прострочення понад тридцять днів додатково (окрім пені) стягується штраф у розмірі 7% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що з відповідача підлягає стягненню 7% штрафу з простроченої суми станом за період з 11.12.2005 по 11.02.2006 у сумі 33 727,68 грн.

Посилання відповідача на те, що позивачем було пропущено строк нарахування штрафних санкцій (пені та семи відсотків штрафу з простроченої суми) є безпідставними.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Як вбачається з п. 10.5 договору № 115-666, що до вимог, що випливають з даного договору, застосовується позовна давність - 3 (три) роки. Таким чином, позивачем термін для нарахування штрафних санкцій пропущено не було, враховуючи, що договір був укладений 04.11.2005, а з позовом до господарського суду позивач звернувся 26.09.2006.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується відповідача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2006 року.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергохолдинг”, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2006 являється обґрунтованим і відповідаючим вимогам чинного законодавства та прийнято без порушення матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергохолдинг” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2006 у справі № 7/568 без змін.

Матеріали справи № 7/568 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.