АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

21.03.07
Справа  № А-8/188

м. Львів

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді          Процика Т.С.

суддів          Галушко Н.А.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового
засідання Трускавецькому В.П.

розглянув           апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в
Богородчанському районі Івано-Франківської області (далі ДПІ в Богородчанському
районі) від 08.12.2006 року № 9883/10/10

на
постанову           Господарського суду
Івано-Франківської області від 10.11.2006р. (складена в повному обсязі
20.11.2006р.)

у
справі           № А-8/188

за
позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
відповідача          ДПІ в Богородчанському районі, смт.
Богородчани Івано-Франківської області

про           скасування податкових
повідомлень-рішень

за участю
представників:

від позивача           -не з'явився;

від відповідача -Данилюк Н.П. -старший державний
податковий інспектор;

- Зіняк Н.М. -головний державний податковий
інспектор.

Постановою
Господарського суду  Івано-Франківської
області від 10.11.2006р. у справі № А-8/188, суддя Шіляк М.А., позов задоволено
частково, податкове повідомлення- рішення ДПІ в Богородчанському районі
№/0 від 10.02.2006р. визнано нечинним повністю, податкове
повідомлення-рішення ДПІ в Богородчанському районі №/0 від
10.02.2006р. визнано нечинним частково, в сумах 3181грн. основного
зобов"язання та 1930,50грн. штрафних санкцій, в решті позовних вимог
відмовлено.

Постанова
суду мотивована нормами п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", п.22.10 Прикінцевих положень Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб", п.4 ст.14 Декрету КМУ "Про
прибутковий податок з громадян",
п.п.6.2.4 п.6.2 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість",
а також обставинами, які мали місце у даному випадку.

Не погоджуючись
з постановою суду першої інстанції, ДПІ в Богородчанському районі подала
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду  Івано-Франківської області від 10.11.2006р. у
справі № А-8/188 в частині задоволеного позову, оскільки вважає вказану
постанову незаконною, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права.

Представники
відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача у судовому
засіданні, апеляційний господарський суд встановив наступне.

За
результатами документальної планової виїзної перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів
(обов"язкових платежів) суб"єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_1за період з 29.05.2003р. по 31.12.2005р., ДПІ в
Богородчанському районі був складений акт №20/17/ від 01.02.2006р. На
підставі зазначеного акту прийняті податкові повідомлення-рішення:
№/0 від 10.02.2006р., згідно з яким позивачу визначено податкове
зобов"язання з податку з доходів фізичних осіб  в сумі 616,29 грн. основного платежу та
303,38 грн. штрафних санкцій, і №/0 від 10.02.2006р., згідно з яким
позивачу визначено податкове зобов"язання з ПДВ в сумі 4451 грн. основного
платежу та 2565,5 грн. штрафних санкцій.

Під
час перевірки встановлено, що позивачем не була подана заява про застосування
спрощеної системи оподаткування за 1 та 2 квартали 2005 року, задекларована
відсутність доходів; на підставі документів, поданих під час перевірки,
визначено оподатковуваний дохід та суму податкового забов"язання. Штрафна
санкція на підставі п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" застосована до позивача, як до суб"єкта
підприємницької діяльності, а не як до фізичної особи.

Стосовно
ПДВ відповідачем відзначено, що термін "чиста сума зобов"язань з
ПДВ" зазначався в рядку 18 Декларації з ПДВ до травня 2005 року включно;
податкова накладна від ТзОВ "Діамант" не врахована у зв"язку з
відсутністю необхідних реквізитів (не заповнена); строк дії договору доручення
закінчився; право на застосування нульової ставки  має лише платник, який безпосередньо надає
послуги з міжнародного перевезення.

Декларація  про очікуваний дохід на 2005 рік, декларації
про доходи за 1-ий квартал та 9 місяців 2005 року до ДПІ в Богородчанському
районі підприємцем не подавалися. Деклараця за 2005 рік позивачем була подана
та прийнята податковим органом 09.02.2006р. Декларація містить показники щодо
річних показників роботи, однак такі показники не були враховані під час
перевірки.

При
винесенні ухвали у даній справі апеляційний господарський суд погоджується з
місцевим господарським судом у наступному.

Згідно
із п.22.10 ст.22 „Прикінцеві положення Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю здійснюється згідно із розділом IV Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" від
26.12.1992р. № 13-92 з урахуванням положень пункту 9.12 ст.9 названого Закону
до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб
-суб'єктів підприємницької діяльності.

За
змістом п.4 ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян",
громадяни,  які  займаються
підприємницькою  діяльністю,
подають податковому органу декларації за наслідками кожного звітного кварталу,
а також звітного року у строки, визначені законом. В декларації зазначаються
загальні суми одержаного доходу, витрат і сплаченого податку за звітний рік або
інший період, за який здійснюється оподаткування (оподатковуваний період).

Нарахування
авансових та остаточних сум податку провадиться податковими органами у
15-денний строк з дня одержання декларації.

Підпунктом  4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" визначені строки подання податкових декларацій, зокрема
при базовому податковому періоді, що дорівнює календарному кварталу або
календарному  півріччю  (у
тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), -
протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом
60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

Як
встановлено судом, перевірка в даному випадку проведена до закінчення строку
подання як квартальної так і річної декларації (з 01.01.2006р. по 27.01.2006р.)
крім того, під час розгляду спору з"ясовано, що декларація за 2005 рік
позивачем була подана та прийнята податковим органом 09.02.2006р. Декларація
містить дані щодо річних показників роботи, однак такі показники не були
враховані під час перевірки, тому нарахування податкових зобов"язань з
податку з доходів з фізичних осібне не можна визнати правомірним.

Суд
не вважав обгрунтованими доводи позивача про неправомірне нарахування штрафних
санкцій на підставі п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", однак за умови неправомірного нарахування податкових
зобов"язань за основним платежем, штрафні санкції не можуть бути
нараховані.

За
викладених обставин податкове повідомлення- рішення №/0 від
10.02.2006р., згідно з яким позивачу визначено податкове зобов"язання по
податку з доходів фізичних осіб в сумах 616,29 грн., основного
зобов"язання та 303,38 грн. штрафних санкцій, є неправомірним.

Стосовно
визначення податкових зобов"язань по ПДВ, то відповідно до п.п.6.2.4 п.6.2
ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість" в редакції, що
була чинна на момент діяльності позивача (2003, 2004 роки), податок за нульвою
ставкою обчислюється щодо операцій з
поставки  транспортних послуг з
перевезення пасажирів та  вантажів за
межами митного кордону України, а саме: від пункту за  межами державного кордону України до пункту
проведення митних процедур з випуску пасажирів або вантажів з-під митного
контролю на  митну територію України
(включаючи внутрішні митниці); від пункту проведення митних процедур з випуску
пасажирів або вантажів за  межі митного
кордону України (включаючи внутрішні митниці) до пункту поза межами державного
кордону України; між пунктами поза межами митного кордону України.

Під
час розгляду спору було встановлено, що позивачем виконувались роботи з
організації перевезень, міжнародні перевезення здійснювали підприємства-
перевізники, відправником товарів в міжнародних товаро- транспортних накладних
зазначено ТВФ "ГраМар".

За
викладених обставин, позивач не мав права застосування нульової ставки з ПДВ по
операціях, пов"язаних з виконанням договору доручення з організацій
міжнародних перевезень. Таке право за змістом закону має лише платник, який
безпосередньо надає транспортні послуги з міжнародного перевезення . ДПІ в
Богородчанському районі правомірно донараховано позивачу 1270грн. податкового
зобов"язання (сторінка 14 акту перевірки) та 635грн. санкцій.

Стосовно
решти донарахувань податкових зобов"язань з ПДВ місцевим господарським
судом зазначено, що дослідженням обставин справи встановлено, що за даними ДПА
України свідоцтво платника ПДВ ТзОВ "Діамант" анульоване 24.11.2005р.
у зв"язку із неподанням декларації протягом року, отже виключення з
податкового кредиту сум ПДВ по податковій накладній за серпень 2004 року не
можна визнати обгрунтованим. У матеріалах справи є в наявності копії квитанцій
до прибуткового касового ордера від 06.08.2004р. (а.с.56) та податкової
накладної від 06.08.2004р. № 21 (а.с.31, 56), виданих позивачу ТзОВ „Діамант”,
за транспортні послуги на суму 3700 грн. (ПДВ складає 616,79грн.).

Також,
позивачем подані суду рахунки та акти
виконаних робіт по решті податкових накладних, суми ПДВ по яких
виключені відповідачем з податкового кредиту позивача. За таких обставин,
підстави для виключення з податкового кредиту сум ПДВ відсутні. Податковим
органом не було доведено суду наявність таких підстав.

Враховуючи
викладене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування
рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись
ст.ст. 69, 71, 86, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін.

Дана
ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена в порядку і строки,
визначені ст.ст.212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дана
ухвала складена в повному обсязі 20.03.2008р.

Головуючий-суддя
Процик Т.С.

суддя                                                            Галушко
Н.А.

суддя
Юрченко Я.О.