ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.05.07 р.                                                                               Справа № 12/188пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – Борзенцов С.В.

від першого відповідача – Мунтян О.М.

від другого відповідача – не з'явився

від третього відповідача – Рибка А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Акціонерного товариства Ист Вест , Инк, США

до:

-  Акціонерного товариства «Донецькій комбінат хлібопродуктів № 2» м.Донецьк

-  Товариства з обмеженою відповідальністю «Злак» м.Краматорськ

-          Закритого акціонерного товариства «Донецький комбінат хлібопродуктів»  м. Донецьк

про витребування майна з незаконного володіння та зобов'язання відповідача оформити документи на відвантаження обладнання.

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство Ист Вест , Инк, США звернулося до  господарського суду з позовною заявою до   Акціонерного товариства «Донецькій комбінат хлібопродуктів № 2» м.Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю «Злак» про витребування майна з незаконного володіння та зобов'язання відповідача оформити документи на відвантаження обладнання.

До розгляду справи було залучено в якості третього відповідача Закрите акціонерне  товариства «Донецькій комбінат хлібопродуктів»  м. Донецьк

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на рішення господарського суду,  яким встановлено його право власності на обладнання яке знаходиться в змонтованому вигляді у першого та третього відповідача, ст. 50 Закону України «Про власність»,  відмову відповідачів повернути майно.

В подальшому позивач змінив предмет позову та просив суд стягнути з відповідачів вартість обладнання.

В подальшому позивач знов змінив предмет позову та просив суд витребувати майно з незаконного володіння та зобов'язати  відповідачів оформити документи на відвантаження обладнання.

Перший відповідач проти позову заперечував посилаючись, що вказане обладнання на цей час знаходиться в змонтованому вигляді, фактичне з нього та іншого майна створено нову річ, а тому повернути саме обладнання не є можливим.

Другий відповідач  пояснив, що відповідно до укладених договорів та контракту,  він поставив для першого відповідача обладнання. У зв'язку з не виконанням  контракту , який він уклав з позивачем,  обладнання підлягало поверненню  позивачу, але так і не було повернуто.

Третій відповідач пояснив, що на цей час до його статутного фонду внесено зерносховища , які він отримав від першого відповідача. Вважає себе не належним відповідачем по справі.

Розгляд справи зупинявся на час перегляду рішення за нововиявленими обставинами по справі №12/622 в.

Відповідачі звернулися до суду з клопотанням про проведення експертизи.

В задоволені клопотання було відмовлено у зв'язку з недоцільністю.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

21.06.1996 р. між позивачем та ТОВ “Злак” було підписано контракт 03/96 на поставку обладнання.

21.06.1996 р. між ВАТ «Донецький комбінат хлібопродуктів № 2»   та ТОВ «Злак»   підписано договір комісії по імпорту ,  який рішенням господарського суду Донецької області  від 21.01.2002 р. по справі № 39/10 визнаний неукладеним. Рішення господарського суду набрало  законної сили та не скасовано на цей час.

На виконання умов вищевказаного договору комісії   ТОВ «Злак» поставив ВАТ « Донецький комбінат  хлібопродуктів № 2»  спірне обладнання

Відповідно до договору від 03.09.1996 року,  укладеному між першим відповідачем та  МПП «Кенвуд»  ( правонаступником якого є ПП «БАСТЕТ»)  останній виконав роботи з монтажу обладнання, яке поставило ТОВ «Злак» Відкритому акціонерному товариству «Донецькій комбінат хлібопродуктів № 2»  за договором комісії.

При цьому,  договір від 03.09.1996 року не був визнаний недійсним, цей договір був виконаний сторонами, МПП «Кенвуд»   змонтувала обладнання, а ВАТ «Донецький комбінат хлібопродуктів № 2» відповідно до п.2.1. договору здійснив оплату робіт шляхом відвантаження продукції на суму 1 114 202 грн.

Вказані обставини також було встановлено і під час розгляду справи № 39/10.

З матеріалів справи  вбачається,  що 30.08.1999 р. між ВАТ Донецький комбінат хлібопродуктів № 2» та ЗАТ «Донецький комбінат хлібопродуктів» підписано акт прийома-передачі внеску  ( частини внеску) до статутного фонду ЗАТ «Донецький комбінат хлібопродуктів», ( третій відповідач по справі)  згідно якого ВАТ «Донецькій комбінат хлібопродуктів № 2»  передав в якості внеску до статутного фонду ЗАТ «Донецький комбінат хлібопродуктів»  об'єкти капітального будівництва на суму 2 633 200 грн, а саме зерносховища у кількості 4 штукі.

Як зазначалося вище, 21.06.1996 р. між позивачем та відповідачем було підписано контракт 03/96 на поставку обладнання.

Рішенням господарського суду по справі № 10-169 від  14.02.2002 р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Злак”  м.Краматорськ  до Відкритого акціонерного товариства “Донецькій комбінат хлібопродуктів № 2”  про   встановлення права власності,  позов було задоволено та  зобов'язано ВАТ ” Донецькій комбінат хлібопродуктів № 2 “ передати ТОВ “Злак” м.Краматорськ, наступне майно:

-  5 зерносховищ ( стіни, дах з вентиляційними відводами, комплектів зовнішних та внутрішних сходів, вентилятори, 8-ми дюймові розвантажувальні труби і аугери з розвантажувальними соплами і засувками, кабельна система для виміру температурного режиму)

- 5 основ елеватора в запечатаних пакетах з елеваторними платформами ( підлога)

- 5 комплектів  верхнього конвеєру для навантаження з помостом для підтримки, 5 комплектів нижнього конвеєру для  розвантаження

-   Норія ( з моторним підйомом, розвантажувальним бункером)

-  5 редукторів

-  3 8-ми дюймові підбирачі  зерна з моторами 5 НР.

Вказане рішення набуло чинності , що підтверджується  постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2002 р. та постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2002 р. Рішення виконано не було.

Угодою між позивачем та ТОВ “Злак”  від 18.02.2002 р. вищезазначений контракт було розірвано .

Згідно п.2 вказаної угоди,  відповідач ТОВ “Злак”,  взяв на себе зобов'язання повернути сільськогосподарське обладнання в технічному справному  стані на момент повернення,  яке знаходиться в змонтованому стані на території Донецького хлібокомбінату № 2.

22.05.2002 р. сторони підписали між собою  акт прийома-передачі , згідно якого підтвердили передачу у власність від відповідача позивачу  майно:

-  5 зерносховищ ( стіни, дах з вентиляційними відводами, комплектів зовнішних та внутрішних сходів, вентилятори, 8-ми дюймові розвантажувальні труби і аугери з розвантажувальними соплами і засувками, кабельна система для виміру температурного режиму)

- 5 основ елеватора в запечатаних пакетах з елеваторними платформами ( підлога)

- 5 комплектів  верхнього конвеєру для навантаження з помостом для підтримки, 5 комплектів нижнього конвеєру для  розвантаження

-   Норія ( з моторним підйомом, розвантажувальним бункером)

-  5 редукторів

-  3 8-ми дюймові підбирачі  зерна з моторами 5 НР.

Суд зазначає, що фактична передача обладнання не відбулася.

Рішенням господарського суду Донецької області по справі № 12/622в  від 03.03.2005 року, було визнано право власності  за позивачем по цій справі та зобов'язано ТОВ “Злак” повернути позивачу вищезазначене спірне майно.

Рішення по справі № 12/622в виконано не було.

З матеріалів справи та пояснення сторін вбачається, що обладнання яке просить зобов'язати повернути позивач знаходиться в змонтованому стані і обліковується як об'єкт капітального будівництва – споруда зерносховищ

Суд також зазначає, що під час розгляду справи №  10/169 Відділ державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції в м. Донецьк звернувся до господарського суду з поданням № 6-421 від 21.05.2004 року про роз'яснення щодо порядку виконання рішення суду по справі № 10/169 від 14.02.2002 року .Здійснюючі  виконавчі дії,  відділом виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції в м.Донецьк було встановлено відсутність переліченого в наказі господарського суду обладнання у боржника.

Замість того, за юридичною адресою Боржника ( першого відповідача по справі)  відділом виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції в м.Донецька виявлено сім споруд зерносховищ з завершеними будівельно-монтажними роботами з додатковим обладнанням у єдиному комплексі з фундаментом, в складі яких , є окреме обладнання, яке за своєю назвою збігається з тим, що вказано в переліку наказу господарського суду. З матеріалів справи вбачається, що склад споруд містить окрім вказаного обладнання також де-яке інше обладнання, матеріали та грошові витрати на будівельно-монтажні роботи в сумі близько 185 тис. грн.

Позивач просить суд  витребувати з незаконного володіння у ВАТ “Донецький комбінат хлібопродуктів № 2” та ЗАТ “Донецький комбінат хлібопродуктів”

- 5 зерносховищ ( стіни, дах з вентиляційними відводами, комплектів зовнішніх та внутрішних сходів, вентилятори, 8-ми дюймові розвантажувальні труби і аугери з розвантажувальними соплами і засувками, кабельна система для виміру температурного режиму)

- 5 основ елеватора в запечатаних пакетах з елеваторними платформами ( підлога)

- 5 комплектів  верхнього конвеєру для навантаження з помостом для підтримки, 5 комплектів нижнього конвеєру для  розвантаження

-   Норія ( з моторним підйомом, розвантажувальним бункером)

-  5 редукторів

-  3 8-ми дюймові підбирачі  зерна з моторами 5 НР.

та передати їх у його власність

Суд не може задовольнити вказані позовні вимоги з наступних підстав.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно Особа зобов'язана повернути майно і тоді ,коли підстава на якій воно було набуте , згодом відпала.

Частина 2 цієї статті встановлює, що положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставно набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події.

Стаття 1213 Цивільного кодексу України передбачає,  що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.  ( частина 2 ст.1213 ЦК України)

Відповідно до ст. 50 Закону України “Про власність” власник має право вимагати повернення свого майна з чужого незаконного володіння.

Судом встановлено, що на час прийняття рішення по справі спірне обладнання в натурі як окреме індівідуальне-визначене майно не існує.

З нього,  разом з використанням іншого обладнання створено нову річ – об'єкти капітального будівництва – зерносховища.

За таких обставин,  суд може відшкодувати позивачу лише  вартість цього обладнання,  відповідно до приписів ст. 1213 ЦК України, але позивач своїм клопотанням просив таку позовну вимогу не розглядати та наполягав саме на поверненні майна в натурі.

Крім того, 4 зерносховища на цей час  передано до статутного фонду третього відповідача. Вказана передача не визнана недійсною. Таким чином,  третій відповідач володіє , розпоряджається та користується зерносховищами на законній підставі , враховуючи  положення ст. 49 Закону України “Про власність”,    установчі документів по його створенню та ст.12  Закону України “Про господарські товариства”

З огляду на вищевикладене суд в задоволені позову відмовляє.

На підставі ст. ст.1212, 1213 ЦК України , ст. ст. 49, 50 Закону України “Про власність” , ст.12 Закону України “Про господарські товариства”, керуючись ст. 33, 43,49,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

В задоволені позову відмовити

Суддя                                                                         Склярук О.І.