РІШЕННЯ

"18" грудня 2007 р.

Справа № 16/285-4658

Господарський суд Тернопільської області

судді Хоми С.О.

Розглянув справу

За позовом Приватне підприємство "ЛЮКС-ЕЛІТА" вул. Бр. Мисулів, 3, с.Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область

до відповідача Приватне підприємство "Мережа магазинів Французький бульвар" вул. Бродівська, 44, м.Тернопіль

За участю представників сторін:

Позивача: Дорош Б.І. - директор, довіреність №1 від 11.12.07 року.

Москалюк О.В. - представник, довіреність №2 від 11.12.07 року.

Відповідача: Не з'явився.

Суть справи: Ухвалою суду від 11 грудня 2007 року розгляд справи відкладено відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.77 ГПК України на 18 грудня 2007 року на 09 год. 45 хв. в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Приватне підприємство "ЛЮКС-ЕЛІТА" вул. Бр. Мисулів, 3, с.Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства "Мережа магазинів Французький бульвар" вул. Бродівська, 44, м.Тернопіль про стягнення 3965 грн. 25 коп. боргу та 63615 грн. 89 коп. пені (сума боргу та пені з врахуванням поданого представниками позивача в судовому засіданні 11.12.2007 року клопотання без номера і дати, згідно якого позивач відмовився від 284 грн 49 коп пені в зв’язку із технічною помилкою).

Як зазначив позивач в позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом до відповідача стало неналежне виконання грошових зобов’язань щодо оплати за поставлений товар згідно договору б/н від 25.12.2006 року.

Відповідач витребуваного судом обґрунтованого відзиву на позов не подав, участь повноважного представника в засіданнях не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до ст.ст. 64, 77 ГПК України за юридичною адресою підприємства (згідно довідки № 31-59 від 11.12.2007 року головного управління статистики у Тернопільській області ПП "Мережа магазинів Французький бульвар», ідентифікаційний код 34599942 значиться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України як юридична особа за адресою м.Тернопіль вул.Бродівська,44), в зв»язку з чим справа розглядається у відповідності до ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Учасникам судового процесу роз’яснено їх права та обов’язки згідно ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України. Також роз’яснено наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу відповідно до ст.81-1 ГПК України не проводилась за відсутності відповідного клопотання представників позивача.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд встановив наступне:

25 грудня 2006 року між ПП. «ЛЮКС-ЕЛІТА », іменоване в подальшому „Постачальник”, в особі директора Дорош Б.І., що діяв на підставі Статуту, з однієї сторони, та ПП "Мережа магазинів Французький бульвар», іменоване надалі „Покупець”, в особі директора Устименко О.Д., який діяв на підставі Статуту, з другої сторони, було укладено договір без номера, згідно пункту 1.1. розділу 1 якого „Постачальник” взяв на себе зобов»язання постачати „Покупцю” товар в кількості та асортименті, зазначеному в накладних, а „Покупець” взяв на себе зобов’язання приймати товар та його оплачувати.

Пунктами 2.1 та 2.2 Розділу 2 укладеного Договору сторони погодилися, що оплата товару проводиться на умовах відтермінування чотирнадцять календарних днів шляхом перерахування «Покупцем»оплати на рахунок «Постачальника».

На виконання пункту 1.1 розділу 1 укладеного Договору позивач відпустив відповідачу по видаткових накладних. Належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи, а останній отримав через свого представника за період з 26.12.2006р. по 10.07.2007р. товар на загальну суму 7620 грн.35 коп. ( з врахуванням повернення).

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не в повній мірі виконав взяті на себе зобов»язання згідно Договору щодо оплати отриманого товару і за період з 19.02.2007р. по 31.08.2007р. оплатив лише частину отриманого товару на суму 3655 грн.10 коп. А отже, як стверджує позивач, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за отриманий товар станом на 31.08.2007р. становить 3965 грн.25 коп.

Про наявність суми боргу 3965 грн.25 коп. свідчить і акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.05.2005р. по 31.08.2007р., підписаний представниками сторін та завірений печатками їх підприємств, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

На день слухання справи в судовому засіданні 18.12.2007 року відповідач будь-яких доказів сплати суми боргу перед позивачем не надав, заявлену до стягнення суму заборгованості не оспорив.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 3965 грн. 25 коп. боргу по оплаті вартості поставленого товару згідно укладеного Договору б/н від 25.12.2006 року підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не оспорені відповідачем.

Розділом 5 договору від 25.12.2006 року передбачена відповідальність сторін, її розмір та порядок застосування.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно частини 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань, якщо інше не встановлено законодавством або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року з наступними змінами регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань. Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” передбачено, що «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін”. А згідно статті 3 вказаного Закону „розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пункту 5.1 розділу 5 укладеного Договору та з врахуванням протоколу розбіжностей від 25.12.2006р. до договору сторони передбачили, що за прострочку платежів «Покупець»сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру заборгованостів за кожен день прострочки.

Згідно розрахунку суми боргу і пені та з врахуванням поданого клопотання без номера і без дати представниками позивача в судовому засіданні 11.12.2007р. щодо відмови в частині позовних вимог щодо стягнення 284 грн 49 коп пені, позивач просить суд стягнути з відповідача 63615 грн.89 коп. пені.

Після здійснених розрахунків, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення 172 грн.80 коп. як правомірно заявлені згідно чинного законодавства і не оспорені відповідачем. В частині позовних вимог щодо стягнення 63443 грн. 09 коп. пені - відмовити.

При таких обставинах та відповідно до вимог ст.ст.33,34 ГПК України, ст.ст.509, 526 Цивільного кодексу України, позовні вимоги позивача на суму 3965 грн. 25 коп. боргу та 172 грн.80 коп. пені підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені, неоспорені відповідачем та такі, що не суперечать чинному законодавству.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у відповідності із ст.49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43,49, 84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства “Мережа магазинів Французький бульвар”, м. Тернопіль, вул. Бродівська,44, ідентифікаційний код 34599942 на користь Приватного підприємства “ЛЮКС-ЕЛІТА”, вул.Бр.Мисулів,3 с.Байківці Тернопільський район Тернопільська область, ідентифікаційний код 34042127 - 3965 грн. 25 коп. основного боргу; 172 грн. 80 коп. пені, 41 грн.55 коп. в повернення сплаченого державного мита та 07 грн. 22 коп. в повернення сплачених витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення 63443 грн. 09 коп. пені - відмовити.

4.Рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття(підписання).

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          С.О. Хома

Рішення підписано: 21.12.2007 року.