СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

06 червня 2007 року

Справа № 2-9/1573.1-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця";

відповідача: не з'явився, товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ";

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Пєтухова Н.С.) від 05 квітня 2007 року у справі № 2-9/1573.1-2007

за позовом           закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

вул. Шота Руставелі, 39-41, місто Київ, 01033)

до          1) товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ"

(вул. Кечкеметська, 101-4, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000)

2) дочірнього підприємства "Санаторій "Ударник" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

(вул. Уріцкого, 7/3, місто Євпаторія, Автономної Республіки Крим, 97400)

за участю третіх осіб:

1) товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс КС"

(вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 3/3, кв. 121, місто Одеса, 65000)

2) Комітету з охорони культурної спадщини Ради Міністрів Автономної Республіки Крим

(вул. Гоголя, 14, місто Сімферополь, Автономної Республіки Крим, 95000)

про визнання недійсним контракту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 05 квітня 2007 року у справі № 2-9/1573.1-2007 (суддя Пєтухова Н.С.) позов закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ"; 2) дочірнього підприємства "Санаторій "Ударник" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"; за участю третіх осіб: 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс КС"; Комітету з охорони культурної спадщини Ради Міністрів Автономної Республіки Крим про визнання недійсним контракту задоволено.

Судом визнано недійсним контракт № 27/12/05-1490 від 27 грудня 2005 року укладений між дочірнім підприємством "Санаторій "Ударник" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та товариством з обмеженою відповідальністю "будівельна компанія "АКРОПОЛЬ".

Суд стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ" на користь закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" 42,50 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суд стягнув з дочірнього підприємства "Санаторій "Ударник" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" 42,50 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з цим судовим актом, товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 05 квітня 2007 року у справі № 2-9/1573.1-2007 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" відмовити.

Сторона вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, оскільки висновки не відповідають обставинам справи. Крім того не було наведено обставин, що мають значення для справи, отже господарським судом вони були визнані встановленими. Тому, рішення першої інстанції, на думку товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ" підлягає скасуванню, оскільки відповідно до довіреності № 10/83 від 10.09.2004, що видана товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс КС" головному лікарю державного підприємства "Санаторій "Ударник" Шевчуку О.Я. для ведення спільних справ відповідно до договору про спільну діяльність № 0102011/2003-29 від 29 липня 2003 року надавалось право здійснювати всі необхідні дії саме в інтересах "спільної діяльності" і на підставі положень вказаного договору про спільну діяльність.

Також відповідач вказує, що об'єкти культурної спадщини, відповідно до закону, підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України за категоріями національного та місцевого значення пам'ятки.

Крім того, сторона вказує на те, що позивач не надав суду документи, що підтверджують статус об'єкта як пам'ятки архітектури.

У судове засідання, яке було призначено до розгляду 06 червня 2007 року учасники процесу не з'явились, про час і місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Причин неявки своїх представників не повідомили. Судова колегія вважає можливим закінчити розгляд апеляційної скарги у відсутності учасників судового процесу.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальним правами.                                         Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи на те, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, судова колегія вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутності представників сторін.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши справу, встановила наступне.

29 липня 2003 року між державного підприємства "Санаторій "Ударник" закритого акціонерного товариства "Укрпрофоздоровниця" (підприємство) та державним дочірнім підприємством "Державний департамент по забезпеченню та контролю за використанням матеріально-технічних ресурсів південно- східного регіону України" (інвестор) було укладено договір про спільну діяльність № 0102011/2003-29, на підставі Угоди від 21 серпня 2003 року про передачу прав і обов'язків по даному договору про спільну діяльність. Вказаний договір та угоду було затверджено Головою правління Позивача 29 липня 2003 року та 27 серпня 2003 року відповідно ( т.1 а.с. 72-78).

21 серпня 2003 року укладено трьохсторонню Угоду про передачу прав та обов'язків за договором про спільну діяльність № 0102011/2003-29 від 29.07.2003 від Державного підприємства „Державний департамент по забезпеченню та контролю за використанням матеріально-технічних ресурсів південно-західного регіону України" до товариства з обмеженою відповідальністю „Альянс КС" (т.2 а.с. 14-15).

Пунктом 2.1.1. договору №0102011/2003-29 від 29.07.2003р. передбачено, що внеском підприємства є об'єкти, розташовані на його території, певний перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору.

Вартість переданого підприємством майна склала 2960000 грн. Внеском інвестора, згідно підпункту 2.2 договору, є грошові кошти в розмірі 2960000 грн.

Підпунктом 2.4. договору про спільну діяльність встановлено, що грошові або інші майнові вклади Учасників у діяльність є їх спільною власністю, а підпункт 2.1.1 договору визначає, що вкладом підприємства є об'єкти, розташовані на його території та внесені у додаток № 1.

Крім того, відповідно до пункту 4.3. договору про спільну діяльність, у період спільної діяльності Учасники спільно здійснюють експлуатацію майна згідно з бізнес-планом.

Пунктом 4.1.6. договору про спільну діяльність встановлено, що Підприємство в межах здійснення своїх повноважень по веденню спільних прав зобов'язано укласти договір Генерального підряду з будівельною організацією, інформувати товариство про укладення такого договору письмово.

27 грудня 2005 року між державним підприємством "Санаторій "Ударник" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ" (підрядник) був укладений контракт № 27/12/05-1490 відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ" прийняло на себе зобов'язання виконати всі роботи по ремонту корпусів № 2 А, № 5.

Відповідно до преамбули до контракту, державне підприємство «Санаторій «Ударник»діяло у рамках договору про спільну діяльність №0102011/2003-29 від 29 липня 2003 року та довіреності №10/83 від 10.09.2004, що видана товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс КС»головному лікарю державного підприємства «Санаторій «Ударник»Шевченку О.Я.

Даною довіреністю головному лікарю надавалось право здійснювати всі необхідні дії саме в інтересах «спільної діяльності»і на підставі положень вказаного договору про спільну діяльність для ведення спільних справ відповідно до договору про спільну діяльність №0102011/2003-29 від 29 липня 2003 року.

Відповідно до пункту 5.4. Статуту державного підприємства «Санаторій «Ударник»(т.1 а.с.27) головний лікар підприємства має право укладати угоди, договори, контракти (підряду, оренди, кредитування, купівлі-продажу та інші), здійснює у зв'язку з цим фінансово-господарські операції на суму, яка не перевищує 2% від вартості основних фондів Підприємства, при перевищенні - тільки за згодою          директора представництва ЗАТ ЛОУП «Укрпрофоздоровниця».

Враховуючи, що підприємство в даному випадку виступало лише в якості представника «спільної діяльності», а не як сторона контракту і діяло виключно на підставі і в межах вищевказаної довіреності, а не на підставі Статуту Підприємства, все це спростовує висновки суду першої інстанції про те, що спірний контракт було укладено з перевищенням повноважень з боку головного лікаря Підприємства.

Крім того, посилання господарського суду на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 06 лютого 2007 року у справі № 2-8/1272.1-2007, якою визнано недійсним договір про спільну діяльність є неспроможним, оскільки вказана ухвала скасована 17 травня 2007 року Вищим господарським судом України.

Не може судова колегія погодитись і з висновком господарського суду про те, що корпус №2, який є об'єктом спірного контракту, є пам'ятником архітектури та містобудування у відповідача відсутня ліцензія на здійснення робіт по реставрації і відновленню пам'ятників архітектури та обстеженню і оцінці технічного стану пам'ятників архітектури.

Як вбачається зі статті 2 спірного контракту, предметом контракту є виконання робіт по ремонту корпусу № 2 А та корпусу № 5 санаторію «Ударник»в місті Євпаторії, а не корпусу № 2, як вказує суд першої інстанції.                               Тобто, йде мова про різні корпуси та суд першої інстанції взагалі не вказує на підстави визнання недійсним спірного контракту в частині виконання робіт по ремонту корпусу № 5.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», нерухомий об'єкт культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності;

пам'ятка - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Об'єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України за категоріями національного та місцевого значення пам'ятки. Порядок визначення категорій пам'яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об'єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи поширюється правовий статус пам'ятки (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Центральний орган виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини видає власнику пам'ятки або уповноваженому ним органу свідоцтво про реєстрацію об'єкта культурної спадщини як пам'ятки (частина З статті14 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Тобто єдиним доказом того, що об'єкт спірного контракту є пам'ятником архітектури та містобудування є вказане свідоцтво про реєстрацію об'єкта культурної спадщини як пам'ятки. Але таке свідоцтво Позивачем надано не було.

Всі інші документи, а також пояснення представника Комітету з охорони культурної спадщини, на які вказує суд і на підставі яких робить висновок про віднесення одного з об'єктів спірного контракту до пам'ятників архітектури та містобудування не можуть бути доказом даного факту, оскільки обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи наведене, судова колегія вважає помилковим висновки господарського суду щодо задоволення позовних вимог ЗАТ ЛОУП «Укрпрофоздоровниця» про визнання недійсним контракту. Рішення господарського суду підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АКРОПОЛЬ" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 05 квітня 2007 року у справі № 2-9/1573.1-2007 скасувати.

3. У позові відмовити.

Головуючий суддя

Судді