ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.07р.

Справа
№ 1/432-07(35/407-07)

За
позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Великі
Лучки Мукачівського району Закарпатської області,

до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Дніпропетровськ,

третя
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, м.Мукачево Закарпатської області,

про стягнення 7645грн. 85коп.

Суддя
Рудь І.А.

Представники:

від позивача -ОСОБА_4, представник, дов.
№3718 від 04.10.2007р. від відповідача -
не з'явився

від
третьої особи - ОСОБА_4, представник, дов. №3716 від 04.10.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить
стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги
перевезення вантажу, відповідно до одноразового договору (транспортна заявка
№1660 від 28.11.2006р.), укладеному між ФОП ОСОБА_3, яка є третьою особою по
справі та відповідачем, у розмірі 7024 грн. 25 коп. та штрафні санкції в
розмірі 621грн. 60коп. В обґрунтування позовних вимог, як підставу для
стягнення зазначених сум, відповідач вказує Договір №91 від 01.05.2006р. про
організацію перевезень вантажів, укладений між позивачем та третьою особою.

Відповідач
в судові засідання не з'явився та не надав витребувані судом документи. Суд
вважає можливим розглянути справу за його відсутності, оскільки відповідач був
належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить
підпис на поштовому повідомленні № 1504233 про вручення поштового відправлення.
Крім того, позовна заява з доданими до неї документами та ухвали суду
направлялися за адресою, зазначеною в адресній довідці, наданій адресним бюро
на запит суду від 09.10.2007р.

Представник
третьої особи надав суду письмові пояснення, в яких підтримує вимоги, викладені
у позовній заяві.

05.11.2007р.
на адресу суду надійшло клопотання позивача про залучення до участі у справі в
якості другого відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Атем”.
Клопотання обґрунтовує тим, що зазначене товариство є вантажоодержувачем, що
підтверджено міжнародними товарно-транспортними накладними (СМR), складеними на
виконання транспортної заявки №1660 від 28.11.2006р.

Господарський
суд, розглянувши клопотання позивача в судовому засіданні 11.12.2007р.,
дослідивши надані до клопотання документи вважає, що воно не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За
умовами ст.54 ГПК України, в разі якщо позов подається до кількох відповідачів,
то позовна заява повинна містити зміст позовних вимог до кожного із них. Окрім
того, до клопотання не долучено належних доказів та відсутні обставини, на яких
ґрунтуються вимоги до відповідач-2.

Як
встановлено судом, договірні відносини, про які йдеться мова в міжнародних
товарно-транспортних накладних (СМR), наданих позивачем до клопотання, мали
місце між відповідачем та ТОВ „Атем”.

В
порядку ст.85 ГПК України, за згодою представника позивача та третьої особи, у
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача та третьої
особи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно
до позовної заяви, на підставі усної домовленості з відповідачем та транспортної
заявки №1660 від 28.11.2006р. Фізична особа -підприємець ОСОБА_3 зобов'язалася
організувати перевезення вантажу, зазначеного в заявці автомобільним
транспортом по території України та зарубіжних країн, а Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 - прийняти послуги та вчасно, в обумовлені терміни
розрахуватися з ФОП ОСОБА_3

01.05.2006р.
між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладений договір №91 про організацію
перевезення вантажів, відповідно до якого Довіритель (Перевізник) - ФОП ОСОБА_1
доручає Повіреному - ФОП ОСОБА_3, а Повірений зобов'язується за дорученням
Довірителя організовувати перевезення вантажів замовників транспортними
засобами Перевізника по території України та за її межами.

Згідно
до п.2.1 Договору № 91 Повірений (Експедитор) організовує перевезення вантажів,
укладає від власного імені та в інтересах договори перевезення вантажів
транспортом перевізника; розсилає товарно-транспортну документацію; здійснює
розрахунки з учасниками транспортного процесу; вирішує із замовниками
претензійні питання.

Відповідно
до п.2.2 вищевказаного договору Експедитор (ФОП ОСОБА_3) виступає від імені
Перевізника (ФОП ОСОБА_1) і може укладати договори з іншими суб'єктами для
виконання зобов'язань за даною угодою.

Як
встановлено судом, на підставі транспортної заявки № 1660 від 28.11.2006р.,
укладеної між ФОП ОСОБА_3, як Перевізником вантажу, та ФОП ОСОБА_2, як
Експедитор Замовника перевезення, дата та час завантаження встановлено
01.12.2006р., термін доставки вантажу встановлено сторонами 05.12.2006р.,
маршрут перевезення: Італія - м.Київ (Україна).

Відповідно
до умов транспортної заявки № 1660 від 28.11.2006р., рахунок за виконане
перевезення складається датою вивантаження автомобіля. Інші додаткові витрати,
що виникають в ході перевезення вантажу, повинні бути підтверджені документами
та погоджені з Експедитором Замовника.

Розрахунок
за надані послуги проводиться на підставі наступних документів: оригіналу СМR,
оригіналу рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт та оригіналу
договору. Умовами транспортної заявки за надані послуги сторони встановили суму
до сплати 1000 євро по курсу НБУ за надані послуги.

Відповідно
до міжнародних транспортних накладних СМR, долучених до справи позивачем,
вбачається що перевезення виконано 09.12.2006р.

Позивач
(ФОП ОСОБА_1) вказує, що ним було виконано умови транспортної заявки належним
чином, однак відповідач не виконав розрахунку за надані послуги перевезення.

Позивач
вказує на те, що своєчасно, відповідно до умов транспортної заявки № 1660 від
28.11.2006р., надіслав відповідачу усі необхідні документи для проведення
розрахунку з позивачем.

Як
вбачається із матеріалів справи, відповідач направила на адресу ФОП ОСОБА_3
листа 18.12.2006р., в якому пропонувала направити на її адресу рахунок на суму
2640,00грн. та акт виконаних робіт, з метою оплати наданих ФОП ОСОБА_3 послуг.
В даному листі відповідач зазначає, що у зв'язку із затримкою доставки
Замовнику вантажу за вини перевізника, на ФОП ОСОБА_2 було накладено штрафні
санкції у розмірі 600 євро, у зв'язку з чим сума що підлягає до сплати за
надані послуги перевізника (ФОП ОСОБА_3), складає 400 євро (2640,00грн.).

Позивачем
не надано до матеріалів справи належних доказів на підтвердження направлення на
адресу відповідача оригіналу СМR, оригіналу рахунку, податкової накладної, акту
виконаних робіт та оригіналу договору, як це передбачено умовами транспортної
заявки, тобто договору.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи,
суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Згідно
зі ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно
до ч.2 ст.909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається у письмовій
формі.

Згідно
наданих позивачем документів, в матеріалах справи відсутні докази укладання
письмового договору на перевезення вантажу між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2,
оскільки виконавцем послуг, наданих відповідачу згідно транспортної заявки
№1660 від 28.11.2006р. є ФОП ОСОБА_3

Наявність
договірних відносин між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 відповідно до договору №91
від 01.05.2006р. про організацію перевезень вантажів, на думку суду, не надає
права ФОП ОСОБА_1 вимагати стягнення з відповідача заборгованості за надані
послуги перевезення, оскільки останній не є стороною даного договору.

Таким
чином, за встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем у даній справі
не надано належних доказів на предмет позову. Крім того, за наявних обставин
справи, ФОП ОСОБА_1 є неналежним позивачем по даній справі.

Відповідно
до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Відповідно
до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд
неодноразово зобов'язував позивача та третю особу надати докази в обґрунтування
позовних вимог, а саме: оригінал договору та документів щодо здійсненого
перевезення вантажу; докази вручення оригіналу СМR відповідачу, акти виконаних
робіт, рахунок; підстави та докази на підтвердження нарахування суми збитків та
штрафних санкцій до стягнення з відповідача; документ, яким сторони встановили
суми оплати перевізнику за надання послуг перевезення; письмові пояснення щодо
договірних зобов'язань між позивачем, відповідачем та третьою особою за
договором перевезення, тобто докази на підтвердження існування договірних
відносин між позивачем та відповідачем по справі, які були б підставою для
стягнення заборгованості та штрафних санкцій з відповідача саме на користь ФО
-підприємця ОСОБА_1

Вимоги
суду були виконані позивачем та третьою особою частково, оскільки надані
документи, на думку суду, не підтверджують зазначені обставини та є доказом
наявності договірних відносин між ФО -підприємцем ОСОБА_3 та ФО -підприємцем
ОСОБА_2

Щодо
вимоги позивача стягнути з відповідача нараховані штрафні санкції в сумі 621,60
грн., суду не надано доказів на підтвердження підстав їх нарахування та
стягнення, оскільки відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу України правочин
щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Враховуючи
викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підтверджені належним
чином та не підлягають задоволенню.

Водночас,
суд не задовольняє вимоги позивача вжити заходів щодо забезпечення позову
шляхом накладання арешту на майно і банківські рахунки відповідача.

Згідно
зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати
покладаються на позивача.

З
урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85, 115-118
Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У
задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя

І.А.
Рудь

Рішення підписано 27.02.2008р.