ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  16/313

16.11.07

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем. Ай. Кей»

До

Національної телекомпанії України

Про
стягнення  55572 грн. 17 коп.

Суддя  Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача:          Артеменко М.П.– по дов.

Від відповідача:          Жерьобкіна Н.А.  –дов.

Обставини справи:

23.10.07, 06.11.07, 13.11.07 в судових засіданнях оголошувалась перерва на підставі ст.77 ГПК України.

Пред‘явлені вимоги про стягнення 55572 грн. 17 коп. –збитків за невиконання зобов‘язання, з яких 31572,17 грн.  вартість неповернутого обладнання, 24000 грн. неодержаних доходів.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити, пояснює , що ніяких зобов‘язань з приводу зазначеного обладнання  між позивачем та відповідачем не виникало.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2004 року між позивачем - ТОВ «Ем.Ай.Кей.»та відповідачем - Національною телекомпанією України було укладено договір № 114-28 купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач зобов’язався передати у власність відповідачеві апаратуру передавальну радіомовлення, телебачення та радіозв‘язку (телевізійні камерні штативи УВ 100-СР2 (Обладнання), а відповідач зобов‘язався прийняти та оплатити за обладнання.

Пунктом 4.1 передбачено, що позивач зобов'язаний передати обладнання у власність відповідачу протягом 35 днів з надходження коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Платіжним дорученням № 1403 від 05.05.2004 року відповідачем була здійснена оплата в розмірі 63 144, 34 грн.

29.06.2004 року позивачем направлено лист відповідачу з повідомленням, що у зв'язку з великими чергами на кордоні та затримкою оформлення вантажів митними органами позивач не має змоги поставити обладнання вчасно та зобов'язується його поставити до 15.08.2004 р., а на час затримки поставки обладнання, позивач надає альтернативну заміну.

29.06.2004 р. між позивачем та відповідачем було підписано акт прийому передачі обладнання, згідно якого позивачем (виконавцем) передано, а відповідачем ( замовником) прийнято штатив VINTEN Vision 100 CP2, згідно листа № 2906/2 від 29.06.2004 р. В акті зазначено, що обладнання повинно бути повернуто до 15 вересня 2004 року. Зазначений акт зі сторони  відповідача підписаний  представником Кащенко О.Ю. та затверджений  віце –президентом  НТКУ Кругловим В.Г.

13.08.2004 року позивачем було передано обладнання відповідачу, яке він мав передати відповідно до умов договору, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000152 від 13.08.2004 р.

Як стверджує позивач, передане за актом від 29.06.2004 р. обладнання відповідачем не було повернуто, незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача з проханням повернути обладнання, яке йому було надано як альтернативна заміна у користування до 15.08.2004 року, що підтверджується листами від 17.03.2005 року, 27.04.2005 року, 23.11.2005 року.

21.11.2006 року позивачем було направлено до відповідача претензію з проханням повернути обладнання чи повернути його вартість в сумі 31 572,17 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Доказів повернення обладнання чи коштів в розмірі 31572 грн. 17 коп. суду не надано.

Відповідно до ст.224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 24 000,00 грн. збитків, у вигляді втраченої вигоди.

Дослідивши наявні в матеріалах справи і надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з наступних підстав:

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування  такого заходу відповідальності, як стягнення збитків, необхідно наявність  всіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) збитків;

3) причинно –наслідкового зв‘язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не  наступає.

Позивач вважає, що в результаті  неправомірних дій відповідача, позивач був позбавлений можливості використовувати належне йому майно та отримувати доходи від використання майна, зокрема отримувати доходи від оренди штативу VINTEN Vision 100 CP2.

Відповідно до ст. 33 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач не довів суду та не надав належних доказів, які б підтверджували розмір втраченої вигоди (неодержаних доходів).

Лист зам.ген. директора  «СВМ Сервис»не є належним доказом у справі в розумінні ст. 34 ГПК України.

Приймаючи до уваги пояснення представників позивача та  відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 24000 грн. збитків є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, належить визнати, що позов підлягає задоволенню частково в сумі 31572 грн.17 коп.  вартості переданого обладнання, в решті позовних вимог належить відмовити.

Витрати по оплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимогам .

Керуючись  ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1.Стягнути з Національної телекомпанії України ( 04119, м.Київ, вул..Мельникова, 42, )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем. Ай. Кей»(08132, Київська обл., м.Вишневе, вул. Київська,15; адреса для листування:04116, вул.  М.Рибалка, 10/8, ) 31572 (тридцять одна тисяча п»ятсот сімдесят дві) грн.  17 коп. основного боргу,  315( триста п‘ятнадцять)  грн. 72  коп. – державного мита та  67 (шістдесят сім) грн. 03 коп. інформаційних витрат.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя                                                                                              О.М. Ярмак

Рішення підписано 11.12.2007 р.