ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

23.10.07                                                                                           Справа  № 5/2550-25/221А

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді                                                  Галушко Н.А.

Суддів                                                                      Юрченко Я.О.

Процик Т.С.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова, м. Львів № 5299/9/10 від 06.03.2007 року (далі ДПІ у Франківському районі м. Львова)

на постанову Господарського суду Львівської області від 08.02.2007 року

у справі № 5/2550-25/221А

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Ріг», м. Львів (далі ТзОВ «Золотий Ріг», м. Львів)

до відповідача: ДПІ у Франківському районі м. Львова

про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення

за участю представників:

від позивача: Семенюта Д.В. –представник

від відповідача: Гринів Ю.О. –начальник державної податкової інспекції, Кармелюк Т.Б. –головний державний податковий інспектор

Права та обов’язки представникам сторін відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено.

Постановою Господарського суду Львівської області від 08.02.2007 року у справі № 5/2550-25/221А задоволено позовні вимоги ТзОВ «Золотий Ріг»,        м. Львів: визнано нечинним податкове повідомлення –рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова № 9810/10/23-0 від 10.05.2006 року.

Постанова господарського суду першої інстанції мотивована тим, що позивач починаючи з липня 2004 року використовував придбане будинковолодіння у своїй господарській діяльності, спрямованій на отримання доходу, що підтверджують наказ № 0624-03 від 24.06.2004 року, наказ № 3 від 01.07.2004 року та затверджений на його виконання графік робіт по підготовці будинковолодіння по вул.. Ватутіна, 141 у м. Вінниці для здачі в оренду, а також договір оренди нежитлового приміщення від 01.10.2004 року; оскільки підстав для призупинення нарахування амортизації, визначених п. 23 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», а також підстав для не нарахування амортизації, визначених пп. 8.4.5 п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в позивача не було, то нарахування амортизації в ІІІ кварталі 2004 року позивач здійснював із застосуванням норм амортизації, встановлених пп. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

ДПІ у Франківському районі м. Львова із постановою суду не погодилась та подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і в позові відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції при винесенні постанови порушено норми Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби».

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши подані сторонами докази і оцінивши їх у сукупності, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, апеляційний господарський суд встановив наступне:

21 жовтня 2005 року ТзОВ «Золотий ріг»отримав податкове повідомлення-рішення № 18927/10/23-1 від 27.09.2005р., прийняте ДПІ у Франківському районі м. Львова, яким товариству визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 460913,50 грн., у тому числі за основним платежем - 311914,50 грн., за штрафними санкціями - 148999,00 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення було прийняте за результатами акту № 274/23-1/25546562 від 12.09.2005 року «Про результати комплексної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Ріг»за період з 01.04.2004р. по 01.04.2005р. - по податку на прибуток, за період з 01.04.2004р. по 01.10.2004р. та 01.01.2005р.-01.04.2005р. - по податку на додану вартість.

В ході процедури адміністративного оскарження, ДПА у Львівській області скасувала податкове повідомлення-рішення № 18927/10/23-1 від 27.09.2005 року в частині донарахування податку на прибуток в сумі 242332,00 грн. та штрафної санкції в сумі 121166,00 грн. та прийняла нове податкове повідомлення-рішення № 9810/10/23-0 від 10.05.2006 року, яким визначила позивачу нову суму податкового зобов'язання з податку на прибуток - 97415,50 грн., в тому числі за основним платежем - 69582,50 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 27833,00 грн.

При прийнятті оспорюваного податкового повідомлення-рішення податковий орган зазначив, що при визначенні суми амортизації позивач завищив суми амортизації за 3 квартал 2004 року на 237330,00 грн. в результаті порушення пп. 8.2.1 п. 8.2, п. 8.6. ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки придбане ТзОВ «Золотий Ріг»будинковолодіння у м. Вінниця, амортизаційні нарахування на яке було здійснено у 3 кварталі 2004р., на думку відповідача, у липні-вересні 2004 р. не використовувалось у господарській діяльності. При цьому податковий орган прирівнює господарську діяльність до строку корисного використання (експлуатації) та посилається на порушення п. 23 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000р. № 92. Крім цього, відповідач вважає, то будинковолодіння не використовувалось у господарській діяльності протягом липня-вересня 2004 року, оскільки позивач не отримував прибутку від здачі в оренду останнього, а вже починаючи з жовтня 2004 р. отримував, оскільки будинковолодіння було здано в оренду.

Як встановлено судом першої інстанції, ТзОВ «Золотий Ріг»у ІІ кварталі 2004 року згідно Договору купівлі-продажу від 18.06.2004 року придбав будинковолодіння у м. Вінниці по вул. Ватутіна, 141. ТзОВ «Золотий Ріг»понесло витрати на придбання основних фондів, а саме вказаного будинковолодіння на загальну суму 16700000,00грн. (з ПДВ), що підтверджується платіжними дорученнями від 22.06.2004р. № 232 - № 251.

Вказана будівля у відповідності до пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»була віднесена до групи 1 основних фондів.

Факт перебування вищевказаної будівлі на балансі підприємства в 3-му кварталі 2004 року підтверджують баланс та оборотно-сальдова відомість по рахунку 10.

У відповідності до пп. 8.4.1 п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»підприємство у зв’язку із придбанням вказаної будівлі збільшило балансову вартість групи 1 основних фондів.

Згідно з пп. 8.3.1 п. 8.3 ст.8 даного Закону, сума амортизаційних відрахувань кварталу, щодо якого проводяться розрахунки (розрахунковий квартал), визначаються шляхом застосування норм амортизації, визначених пунктом 8.6 цієї статті, до балансової вартості груп основних фондів на початок такого розрахункового кварталу.

Як вбачається з матеріалів справи, об'єкт (будинковолодіння у м. Вінниці) був введений в експлуатацію (зарахований на баланс) на підставі наказу № 0624-03 від 24.06.2004 року та акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 24.06.2006 року. У ІІІ кварталі 2004 року використання об'єкту позивачем полягало в тому, щоб підготувати його до здачі в оренду, привівши в належний стан, підтвердженням цього є наказ № 3 від 01.07.2004 року та затверджений графік робіт по підготовці будинковолодіння по вул. Ватутіна, 141 у м. Вінниці для здачі в оренду. Після завершення підготовки об'єкту до здачі в оренду позивачем був укладений договір оренди нежитлового приміщення від 01.10.2004р.

Відповідно до п. 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби»використання (експлуатація) - це очікуваний період часу, протягом якого необоротні активи будуть використовуватись підприємством або з їх використанням буде виготовлено (виконано) очікуваний підприємством обсяг продукції (робіт, послуг). Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби»не пов'язує строк корисного використання з обов'язковим отриманням доходу, як і господарську діяльність Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств»п. 1.32 ст. 1 не пов'язує з обов'язковим отриманням доходу, а з направленістю на отримання доходу: господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Пунктом 23 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби»передбачено, що строк корисного використання (експлуатації) об'єкта встановлюється підприємством самостійно при зарахуванні на баланс та визначає конкретний та вичерпний перелік випадків призупинення нарахування амортизації: реконструкція, модернізація, добудова, дообладнання та консервація об’єкта.

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», як того вимагає пп. 8.3.6 п. 8.3 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби. В свою чергу, позивач, керуючись п. 26 вищенаведеного Положення, в якому вказано, що підприємство може застосовувати норми і методи нарахування амортизації основних засобів, передбачені податковим законодавством, здійснює амортизацію у відповідності до вимог та на підставі Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до пп. 8.2.1 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», основні фонди - це матеріальні цінності, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.

Згідно пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», амортизація - це поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань. Тобто, право на амортизаційні відрахування не ставляться в залежність від отримання доходу від використання основних фондів. Амортизаційні відрахування не нараховуються тільки у випадку здійсненого за рішенням платника податку виведення з експлуатації об'єкта основних фондів групи 1 або передачі його до складу невиробничих фондів (пп. 8.4.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»), а підставою для ненарахування амортизаційних відрахувань має бути рішення платника податку про виведення з експлуатації об'єкта основних фондів групи 1 або про передачу його до складу невиробничих фондів.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що позивач починаючи з липня 2004 року використовував придбане будинковолодіння у своїй господарській діяльності, спрямованій на отримання доходу, що підтверджують наказ № 0624-03 від 24.06.2004 року, наказ № 3 від 01.07.2004 року та розроблений і затверджений на його виконання графік робіт по підготовці будинковолодіння по у м. Вінниці для здачі в оренду, а також договір оренди нежитлового приміщення від 01.10.2004 року.

Крім цього, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідності до пп. 8.4.1 п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»позивачем була збільшена балансова вартість групи 1 основних фондів, на яку власне і здійснюється нарахування амортизації, оскільки підстав для призупинення нарахування амортизації, визначених п. 23 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», в позивача не було, то нарахування амортизації в 3 кварталі позивач здійснював правомірно із застосуванням норм амортизації, встановлених пп. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що оскільки підстав для призупинення нарахування амортизації, визначених п.23 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», а також підстав для ненарахування амортизації, визначених пп. 8.4.5 п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в позивача не було, то нарахування амортизації в 3 кварталі 2004 року позивач здійснював із застосуванням норм амортизації, встановлених пп. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 даного Закону України .

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Скаржником не подано судовій колегії доказів, які б стали підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що постанова Господарського суду Львівської області прийнята з дотримання норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 199, 200, 205, 206 КАС України, -

Львівський апеляційний господарський суд У Х В А Л И В:

1.          Залишити без змін постанову Господарського суду Львівської області від 08.02.2006 року у даній справі, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя                                                                      Галушко Н.А.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Юрченко Я.О.