СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

29.11.2007

Справа №2-7/14372-2007А

За позовом Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі  м.
Сімферополя Автономної республіки Крим
(95013, м. Сімферополь, вул.
Д.Ульянова, 6)

До відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

Про стягнення 248,82 грн.

Суддя господарського суду АР Крим
І. І. Дворний    Секретар судового
засідання В. Є. Євген'єва

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Ніколаєв. В.В. -
зав. юр. сектором., дов. № 12 від 05.10.2007р.

Від відповідача -  не з'явився

Сутність адміністративної  справи:

Управління Пенсійного фонду
України  в Київському   районі м. Сімферополя звернулось до
Господарського суду АР Крим з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1   про стягнення  несплачених внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у розмірі 248, 82 грн.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, заперечення на позов на надав, про причини неявки суд не повідомив,
про час та місце слухання справи був проінформований належним чином
рекомендованою кореспонденцією.

Розгляд справи відкладався у порядку
ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача,
суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в Київському
районі АР Крим  як платник збору
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (реєстраційний номер
НОМЕР_2).

Принципи, засади і механізми
функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів
Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного
фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам
їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІУ від 09.07.2003 р.

Відповідно до ст. 11 цього Закону
загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема,
фізичні  особи  -
суб'єкти підприємницької діяльності,
у тому  числі ті, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок, придбали
спеціальний торговий патент),  та  члени
сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 14 Закону України №1058 страхувальниками є
роботодавці, у тому числі фізичні особи - суб'єкти підприємницької,
діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб

оподаткування  (фіксований
податок,  єдиний  податок,
фіксований сільськогосподарський
податок,  придбали   спеціальний
торговий патент),   які   використовують  працю
фізичних  осіб  на
умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,
передбачених законодавством,  або
за договорами цивільно-правового характеру.

П. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України
№1058 встановлений обовязок страхувальників нараховувати, обчислювати і
сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Фізичні   особи
-  суб'єкти підприємницької
діяльності, які у I кварталі 2005 року працювали за  спрощеною
системою  оподаткування,  зобов'язані
сплатити  до Пенсійного фонду
фіксований розмір страхового внеску, розрахований як  різниця між встановленою ставкою внеску  (січень, лютий 2005 року - 83,84 грн.,
березень 2005 року - 81,14 грн.) та частиною єдиного або фіксованого податків,
яка згідно з Указом Президента України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів підприємницької діяльності"
та Законом України "Про внесення змін до Декрету Кабінету  Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян" становить 42 та 10 відсотків відповідно.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем вказаний обов'язок не був виконаний, через що за СПД ОСОБА_1 за
період січень 2005 р. - березень 2005 р. склалася заборгованість у розмірі
248,82 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 106
вказаного Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених
частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю
із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені
та застосуванням фінансових санкцій.

П. 3 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що
Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про
сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки,
зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного
фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі
неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги
в судовому порядку.

Матеріали справи свідчать, що на
виконання цієї норми Управлінням Пенсійного фонду України в Київському  районі відносно СПД ОСОБА_1. була виставлена
вимога № Ф - 1209 від 01.06.2006 р. на суму 248,82 грн.

Відповідач не надав суду доказів
сплати ним недоїмки у розмірі 248,82 грн. або того, що вищезазначена вимога
була оскаржена до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку, у той
час як відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

За таких обставинах позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в Київському  районі
АР Крим  є обґрунтованими,
підтверджується матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем,
з відповідача не стягуються.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст.
ст. 158 - 163,  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.
Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1(АДРЕСА_1ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі АР Крим  (95013, м.
Сімферополь, вул.  Д.Ульянова, 6, р/р
5701 у ВАТ „Державний ощадний банк України”, м. Сімферополь, МФО
324805, ЗКПО 20725930) заборгованість зі сплати страхових внесків у розмірі
248,82 грн.

Виконавчий лист видати після вступу
постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом роз'яснено сторонам положення
ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України,  відповідно якої Постанова суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Дійсну Постанову направити на
адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний
І.І.