КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2007                                                                                           № 18/332

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Удовенко С.М. (дов. № 04 від 04.09.2007р.);

від відповідача 1: Омельчук О.А. (дов. № 802934 від 15.01.2007р.);

Ричка С.А. (дов. № 63 від 30.03.2007р.);

від відповідача 2 : не з’явився;

від третьої особи : Лебедев В.В. (дов. № 81/07 від 09.10.2007р.);

Піщуліна О.І. - директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства об"єднання громадян "Українська юридична компанія "Всеукраїнська організація інвалідів України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.07.2007

у справі № 18/332

за позовом                               Підприємства об"єднання громадян "Українська юридична компанія "Всеукраїнська організація інвалідів України"

до                                                   Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк"

Приватного підприємсва "Фабрика "Сансів"єра"

про                                                  стягнення 20101620,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 18/332 від 24.07.2007р. відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог Підприємства об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України”.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що оскільки реквізити платіжного доручення № 128 від 01.11.2004р. повністю відповідають вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004р., то посилання Підприємства об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України” на те, що Акціонерним комерційним банком “ТАС-Комерцбанк” не перевірено достовірність платіжного доручення не відповідає дійсним обставинам справи.

Твердження позивача про те, що Акціонерним комерційним банком              “ТАС-Комерцбанк” не було здійснено ідентифікацію клієнта, місцевий господарський суд визнав безпідставним, оскільки відповідач 1 витребував у Сотницького Р.І. не лише документи, які надаються банку, у зв’язку зі зміною у складі осіб, які мають право розпоряджатися рахунком ТОВ “НЕК “Укренергоресурс”, а й повний пакет документів для ідентифікації клієнта, його власників та уповноважених осіб, на підставі якого Акціонерним комерційним банком “ТАС-Комерцбанк”, відповідно до вимог Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003р., було здійснено ідентифікацію клієнта, його засновників та уповноважених осіб, в тому числі отримано документи, відповідно до яких встановлено відомості про зміну складу засновників та керівництва                            ТОВ “НЕК “Укренергоресурс”.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Підприємство об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі № 18/332 від 24.07.2007р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Підприємства об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України” у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що оспорюване рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків викладених в рішенні обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги те, що отримавши усне повідомлення співвласника ТОВ “НЕК” “Укренергоресурс” про недостовірність наданої гр. Сотницьким Р.І. інформації стосовно його призначення власниками товариства на посаду директора підприємства та надання йому повноважень щодо розпорядження банківськими рахунками позивача (тобто інформацію, яка має визивати сумнів стосовно того, що гр. Сотницький Р.І. має право виступати від імені ТОВ “НЕК” “Укренергоресурс”), відповідач 1 порушив передбачену ст. 64 Закону України “Про банки і банківську діяльність” заборону вступати в договірні відносини з клієнтами – юридичними особами у разі, якщо виникає сумнів стосовно того, що особа виступає не від свого імені.

Також апелянт зазначає, що Акціонерний комерційний банк                            “ТАС-Комерцбанк” отримавши інформацію від первісного кредитора стосовно фіктивності протоколу № 1-10 від 20.10.2004р. про призначення на посаду директора товариства Сотницького Р.І., враховуючи умисне подання гр. Сотницьким Р.І. неправдивих відомостей про себе (навмисного подання інформації з метою ведення в оману), керуючись ст. 64 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, зобов’язаний був відмовити клієнту у його обслуговуванні та надати інформацію про фінансові операції клієнта спеціально уповноваженому органу виконавчої влади з питань фінансового моніторингу.

На думку апелянта, відповідач 1 в будь-якому разі, враховуючи положення     п. 1.23 “Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах”, ст.ст. 51, 55 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, зобов’язаний був при виконанні розрахункової операції перевірити достовірність “платіжного інструмента” та докласти максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 10.09.2007р. У зв’язку з відсутністю представника Приватного підприємства “Фабрика “Сансів’єра” та необхідністю витребування додаткових документів розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.09.2007р. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична компанія “Укренергоресурс”, зобов’язано останнє надати оригінали протоколів загальних зборів за період з квітня 2004 року по даний час, зобов’язано                                         ТОВ “НЕК “Укренергоресурс” дати пояснення з приводу перерахування грошей фабриці “Сансів’єра”, зобов’язано фабрику “Сансів’єра” надати договір купівлі-продажу цінних паперів, акт прийому-передачі цінних паперів, за які отримані кошти на суму 20 101 000 грн. від Національної енергетичної компанії “Укренергоресурс” згідно платіжного доручення № 128 від 01.11.2004р.

В судове засідання апеляційної інстанції 26.09.2007р. не з’явилися представники Підприємства об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України”, Приватного підприємства “Фабрика “Сансів’єра”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична компанія “Укренергоресурс”, у зв’язку з чим розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.10.2007р.

В судовому засіданні 10.10.2007р. заслухано додатково пояснення представників позивача, відповідача і третьої особи. Для дослідження документів, наданих в судовому засіданні представником третьої особи в судовому засіданні оголошено перерву до 22.10.2007р.

Через канцелярію апеляційного суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування від слідчих органів додаткових документів, які на думку позивача є в матеріалах кримінальної справи. Позивачем в клопотанні не конкретизовано, які саме документи необхідно витребувати від слідчих органів, не обґрунтовано неможливість надання цих документів до суду першої інстанції до прийняття рішення у справі, як цього вимагає ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу, а тому клопотання позивача апеляційним судом залишено без задоволення.

В судовому засіданні представником АКБ “ТАС-Комерцбанк” заявлені клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Національного банку України, про винесення окремої ухвали у зв’язку з виявленням факту підроблення підпису директора позивача на апеляційній скарзі, про витребування додаткових документів і про фіксацію технічними засобами судового процесу.

Виходячи з положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів залишила без задоволення клопотання представника відповідача 1. Клопотання щодо технічної фіксації судового процесу технічними засобами також залишається без задоволення, оскільки клопотання заявлено після дослідження судом всіх обставин справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

28.04.2004р. між Акціонерним комерційним банком “ТАС-Коммерцбанк” та ТОВ “Національна енергетична компанія “Укренергоресурс” укладено договір                   № 3040351 на відкриття та обслуговування поточних рахунків, на підставі якого для здійснення розрахунково-касового обслуговування ТОВ “Національна енергетична компанія “Укренергоресурс” відкрито поточний рахунок                             № 51.

У зв’язку із зовнішньоекономічною діяльністю ТОВ “Національна енергетична компанія “Укренергоресурс”, відповідно до декларації Оболонським відділом державного казначейства в м. Києві здійснено відшкодування бюджетних коштів на його розрахунковий рахунок на суму 20 101 000,00 грн., призначення платежу – відшкодування ПДВ за вересень 2004р.

Платіжним дорученням № 128 від 01.11.2004р. здійснено переказ з рахунку ТОВ “НЕК “Укренергоресурс” грошових коштів в сумі 20 101 000,00 грн. на рахунок Приватного підприємства “Фабрика “Сансів’єра”, з призначенням платежу: “оплата за цінні папери згідно договору цесії б/н. від 26.10.2004р.”

01.06.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична компанія “Укренергоресурс” (Первісний кредитор) та Підприємством об’єднання громадян “Українська юридична компанія” “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” (Новий кредитор) укладено договір № 04 про відступлення права вимоги (надалі – Договір), оскільки                        ТОВ “НЕК “Укренергоресурс” вважає безпідставним списання з його рахунку грошових коштів на суму 20 101 000 грн.

Відповідно до п.п. 1.1 пункту 1 Договору ТОВ „НЕК” „Укренергоресурс” відступає, а позивач набуває право вимоги, належне ТОВ „НЕК „Укренергоресурс” на тих підставах, що між ТОВ „НЕК „Укренергоресурс” та іншими особами в юридичній природі правовідносин було здійснено безпідставне списання (перерахування) грошових коштів готівкою із рахунку останнього на рахунки інших підприємств, організацій, установ та фізичних осіб, у подальшому зняття коштів готівкою із рахунків, а також перерахування на інші підприємства (в тому числі транзитом), що свідчить про незаконне заволодіння грошовими коштами останнього, - а також витребування їх (коштів, майна чи інших активів в рахунок погашення боргу) від любих інших осіб (юридичних чи фізичних, фінансово кредитних установ та інших) у незалежності від того у кого б вони не знаходились.

Зокрема перерахування коштів із рахунку ТОВ „НЕК „Укренергоресурс”               № 51 в Софіївській філії АКБ „ТАС – Комерцбанк” м. Києва, МФО 300982, на рахунок ПП Фабрика „Сансів’єра” № 260043732 в АКБ „Легбанк”, МФО 300056, у сумі 20 101 620,12 грн., призначення платежу - оплата за цінні папери згідно з договором цесії б/н від 26.10.2004р. (п. 1.2. Договору).

16.06.2007р. до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Підприємства об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України”, в якій позивач просив стягнути солідарно з Акціонерного комерційного банку “ТАС-Комерцбанк” та Приватного підприємства фабрика „Сансів’єра” суму 20 101 620,12 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що                                     АКБ “ТАС-Комерцбанк” порушено вимоги ст. 64 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, оскільки він не мав права вступати в договірні відносини з клієнтом у разі, якщо виникає сумнів стосовно того, що особа виступає не від власного імені.

Оспорюваним рішенням місцевого господарського суду відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог Підприємства об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України”.

Відповідно до статті 22, 23 Закону України „Про платіжні системи та переказ грошей в Україні” підставою для здійснення переказу коштів з рахунку клієнта є розрахунковий документ.

Ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер.

В даному випадку, підставою для здійснення переказу грошових коштів з рахунку первісного кредитора на рахунок Приватного підприємства “Фабрика “Сансів’єра” є платіжне доручення № 128 від 01.11.2004р.

Згідно п.п. 1.2 – 1.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті” затвердженої постановою Правління Національного банку України за № 22 від 21.01.2004р. (надалі – Інструкція № 22) встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів, які здійснюють примусове списання коштів з рахунків цих учасників, та обов'язкові для виконання ними.

Таким чином, Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів та вимог Інструкції № 22.

Пунктом. 2.1 Інструкції № 22 встановлено, що реквізити розрахункових документів заповнюються згідно з вимогами додатка 8 до цієї Інструкції, відповідно до якої банк платника повинен перевірити заповнення таких реквізитів платіжного доручення: „платник”, „код платника”, „рахунок платника”, „банк платника”, „код банку платника”, а також „М.П.” та „підписи платника”.

Матеріали справи свідчать про те, що реквізити платіжного доручення № 128 від 01.11.2004р. повністю відповідають вищезазначеним вимогам.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, необґрунтованим твердження Підприємства об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України” про те, що Акціонерним комерційним банком “ТАС-Комерцбанк” не перевірено достовірність платіжного доручення.

Крім того, п. 1.19 Інструкції № 22 встановлено, що відповідальність за відповідність інформації, зазначеної в платіжному дорученні, суті операції, за якою здійснюється переказ, несе платник, який у разі її невідповідності має відшкодовувати банку завдану внаслідок цього шкоду.

Також слід зазначити, що згідно ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Статтею 64 Закону України „Про банки та банківську діяльність” встановлено, що банк зобов'язаний ідентифікувати відповідно до законодавства України клієнтів, що відкривають рахунки в банку; клієнтів, які здійснюють операції, що підлягають фінансовому моніторингу; клієнтів, що здійснюють операції з готівкою без відкриття рахунку на суму, що перевищує еквівалент                50 000,00 грн.; осіб, уповноважених діяти від імені зазначених клієнтів.

Рахунок клієнту відкривається та зазначені операції здійснюються лише після проведення ідентифікації особи клієнтів та вжиття заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується представниками сторін, при відкритті 28.04.2004р. поточного рахунку Товариству з обмеженою відповідальністю „Національна енергетична компанія „Укренергоресурс” за заявою директора Піщуліної О.І. АКБ “ТАС-Комерцбанк” було здійснено ідентифікацію клієнта.

Згідно п. 2.4 “Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах”, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003р. № 492, у разі змін у складі осіб, які мають право розпоряджатися рахунком юридичної особи, новопризначена особа має особисто подати картку із зразками підписів і відбиттям печатки, пред'явити паспорт або документ, що його замінює, і документи, що підтверджують її повноваження, при цьому уповноважений працівник банку ідентифікує цю особу і підтверджує здійснення ідентифікації копіюванням відповідних документів в установленому порядку.

В судовому засіданні представник відповідача 1 зазначав, що                      АКБ “ТАС-Комерцбанк” витребував у Сотницького Р.І. не лише документи, які надаються банку, у зв’язку зі зміною у складі осіб, які мають право розпоряджатися рахунком ТОВ „НЕК „Укренергоресурс”, а й повний пакет документів для ідентифікації клієнта, його власників та уповноважених осіб, на підставі якого відповідачем 1 відповідно до вимог Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492, було здійснено ідентифікацію клієнта, його засновників і уповноважених осіб, в тому числі отримано документи, відповідно до яких встановлено відомості про зміну складу засновників та керівництва ТОВ „НЕК „Укренергоресурс”, зокрема: належним чином зареєстрований статут товариства в новій редакції; свідоцтво про державну реєстрацію товариства єдиного зразка; довідку про внесення товариства до ЄДРПОУ та довідку про взяття на облік платника податків, (в даних довідках в графі “Керівник” був зазначений Сотницький Р.І); протокол загальних зборів учасників товариства № 1-10 від 20.10.2004р. про звільнення попереднього директора Піщуліної О.І. та призначення нового директора Сотницького Р.І.; паспортні дані та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру директора товариства; паспортні дані та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру засновників товариства; картку із зразками підписів та відбитком печатки, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Івановою Л.М., яка посвідчувальним написом засвідчила справжність підпису директора ТОВ “НЕК “Укренергоресурс” Сотницького Р.І., встановила його особу та перевірила його повноваження.

Таким чином, відповідач 1 здійснив ідентифікацію осіб, уповноважених розпоряджатись рахунком ТОВ “НЕК” “Укренергоресурс” і здійснювати операції, у встановленому законодавством порядку.

У відповідності до норм Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом” Банк має право повідомляти Уповноважений орган з питань фінансового моніторингу: про операції, які підлягають обов’язковому фінансовому моніторингу; за наявності мотивованої підозри, що операції здійснюються з метою легалізації (відмивання) доходів; про операції, щодо яких є підозри, що вони призначені для фінансування тероризму; якщо є мотивовані підозри щодо надання клієнтом недостовірної інформації для ідентифікації.

За результатами розгляду наданих клієнтом документів (в тому числі, вказаного у призначенні платежу договору цесії) операція клієнта відповідно до вимог чинного законодавства не визнана такою, що підлягає фінансовому моніторингу, і достовірність документів клієнта не викликала сумнівів.

Позивач посилається на те, що дана фінансова операція підлягає обов’язковому фінансовому моніторингу, оскільки сума на яку вона проводиться перевищує 80 000 грн. та містить таку ознаку як: проведення фінансових операцій з цінними паперами на пред’явника, не розміщених в депозитаріях.

Однак в платіжному дорученні № 128 від 01.11.2004р. в призначенні платежу вказано: “оплата за цінні папери згідно договору цесії б/н від 26.10.2004р.                   Без ПДВ”.

Згідно ст. 197 Цивільного кодексу України у порядку, встановленому для відступлення права вимоги (цесії) передаються права, посвідчені іменним цінним папером.

Тобто дана фінансова операція проводилась саме з іменними цінними паперами, а тому вона не підлягає обов'язковому фінансовому моніторингу.

Оскільки кошти в сумі 20 101 614,00 грн. надійшли на рахунок                         ТОВ “НЕК” “Укренергоресурс” з державного бюджету із призначенням платежу “відшкодування ПДВ за декларацією за вересень 2004р.”, то цілком є логічним, що у АКБ “ТАС-Комерцбанк” не виникло сумнівів щодо легальності походження зазначених коштів.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідач 1 не порушував вимог чинного законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Слід також зазначити, що Національним банком України, як органом, який здійснює нагляд за діяльністю банків щодо дотримання законодавства у сфері банківської діяльності з 19.12.2005р. по 26.12.2005р. проводилась позапланова перевірка АКБ „ТАС – Комерцбанк” з питань правомірності проведення операції по списанню коштів у сумі 20 101 000,00 грн. з поточного рахунку ТОВ „НЕК „Укренергоресурс” та подальшому їх зарахуванню на поточний рахунок                  ПП Фабрика „Сансів’єра” в АКБ „Легбанк” на підставі платіжного доручення              № 128 від 01.11.2004р. з призначенням платежу: “оплата за цінні папери згідно договору цесії б/н від 26.10.2004р. Без ПДВ”.

За результатами даної перевірки не встановлено порушень з боку              АКБ „ТАС –Комерцбанк”, а проведена банком операція 01.11.2004р. на підставі зазначеного платіжного доручення визнана такою, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Цивільно-правова відповідальність застосовується за наявності складу цивільного правопорушення, до якого відноситься протиправна поведінка, шкода, вина та причинний зв'язок між ними. За відсутності хоча б однієї зі складової, особа не притягується до цивільно-правової відповідальності.

Як вірно встановив місцевий господарський суд, у даному випадку позивачем не доведена наявність складу цивільного правопорушення у діях відповідача 1, а тому вимоги позивача щодо відповідача 1 не підлягають задоволенню.

Таким чином, безпідставними є доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі щодо порушення банком Законів України “Про банки і банківську діяльність”, “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом”, оскільки наданий банком до суду пакет документів підтверджує, що банком при виконанні розрахункової операції перевірено достовірність “платіжного інструмента” та забезпечено належний захист інтересів клієнта, ні позивач, ні ТОВ “НЕК “Укренергоресурс” за чотири роки існування платіжного доручення № 128 від 01.11.2004р. не довели, що воно було підроблене, чи виконане не посадовою особою ТОВ “НЕК “Укренергоресурс”. Крім того, діюче банківське законодавство не покладає на банк обов’язку проводити експертизу наданих до банку платіжних документів, відповідно до п. 8.1 ст. 8, п. 22.6 ст. 22 Закону України “Про платіжні системи та переказ грошей в Україні” обслуговуючий платника банк зобов’язаний перевірити відповідність номера рахунка платника і його коду (ідентифікаційного номера, за його наявності, тощо) та прийняти платіжний документ до виконання у разі їх збігу, банк зобов’язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі в день його надходження. Пункт 33.2 статті 33 Закону “Про платіжні системи та переказ грошей в Україні” встановлює, що платник несе відповідальність за відповідність інформації зазначеної ним в документі на переказ, суті операції щодо якої здійснюється цей переказ.

Не ґрунтуються на фактичних обставинах справи доводи позивача про те, що платіжне доручення № 128 від 01.11.2004р. підписано неуповноваженою особою, а протокол № 1-10 від 20.10.2004р. про призначення на посаду директора ТОВ “Національна енергетична компанія “Укренергоресурс” Сотницького Р.І. підроблено, оскільки третьою особою до апеляційного суду надано протокол зборів учасників ТОВ “Національна енергетична компанія “Укренергоресурс” № 1/05 від 17.01.2005р. про звільнення з посади директора Товариства “НЕК “Укренергоресурс” Сотницького Р.І., а ч. 1 ст. 1071 Цивільного кодексу зазначає, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до ст. 17 Закону “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом” банк, як суб’єкт первинного фінансового моніторингу, може нести лише відповідальність перед центральними органами виконавчої влади та Національним банком України, які виконують функції регулювання та нагляду за діяльністю юридичних осіб, що забезпечують здійснення фінансових операцій, у вигляді штрафу, тимчасового припинення дій чи позбавлення ліцензії. Таким чином, норми цього Закону не можуть застосовуватися для цивільно-правової відповідальності банку перед клієнтом.

Недоречним є посилання позивача на ст. 1073 Цивільного кодексу, яка передбачає відповідальність банку за безпідставне списання банком коштів з рахунку клієнта, оскільки списання суми 20 101 000 грн. з рахунку                                 ТОВ “Національна енергетична компанія “Укренергоресурс” здійснено банком на підставі платіжного доручення № 128 від 01.11.2004р.

Разом з тим, жодним з учасників процесу та, зокрема, Приватним підприємством “Сансів’єра” не надано обгрунтовуючих документів на отримання грошових коштів на суму 20 101 000 грн. згідно платіжного доручення № 128 від 01.11.2004р., відповідачем не підтверджено факту передачі цінних паперів, не надано договору цесії від 26.10.2004р., що зазначено в якості підстави перерахуванню грошових коштів за платіжним дорученням № 128 від 01.11.2004р.

Пунктом 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004р. встановлено, що кошти, які помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, у разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Таким чином, безпідставно отримані грошові кошти на суму 20 101 000 грн. має повернути Приватне підприємство “Фабрика “Сансів’єра”.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду         м. Києва від 24.07.2007р. по даній справі підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України” на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 18/332 від 24.07.2007р. задовольнити частково.

2. Змінити рішення Господарського суду м. Києва у справі № 18/332 від 24.07.2007р.

3. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції: “Стягнути з Приватного підприємства “Фабрика “Сансів’єра” (м. Київ, вул. Генерала Наумова, буд. 23-Б, № 260043732 в АКБ “Легбанк”, МФО 300056, ) на користь Підприємства об’єднання громадян “Українська юридична компанія “Всеукраїнська організація інвалідів України” (м. Харків, просп. Тракторобудівників, буд. 140-Б, кім. 75, р/р 49 в АКБ “Меркурій”, МФО 351663, ) 20 101 000 (двадцять мільйонів сто одну тисячу) грн. основного боргу.

В іншій частині позову відмовити.

Відмовити в позові до Акціонерного комерційного банку “ТАС-Комерцбанк”.

Стягнути з Приватного підприємства “Фабрика “Сансів’єра” (м. Київ, вул. Генерала Наумова, буд. 23-Б, № 260043732 в АКБ “Легбанк”, МФО 300056,          ) в доход Державного бюджету України 38 250 (тридцять вісім тисяч двісті п’ятдесят) грн. державного мита, в т.ч. за подачу апеляційної скарги, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу”.

4. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду м. Києва.

5. Матеріали справи № 18/332 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

23.10.07 (відправлено)