КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2007                                                                                           № 32/411

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової  Л.Г.

суддів:            Алданової  С.О.

Коротун  О.М.

при секретарі:

За участю представників:

від прокуратури - Сахно Н.В. – посвідчення № 99 від 20.05.2004;

від позивача -Опанасенко А.В. – представник за дов. № 29-22/412 від 07.02.2007;

від відповідача 1 - Погорілко Н.М. - представник за дов. № 654 від 27.12.2006;

від відповідача 2  - Шарапа М.О. – представник за дов. № 09/3261 від 07.09.2007;

від третьої особи -Чомаєва І.А.- представник за дов. № 08/3710 від 10.09.2007.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника генерального прокурора України

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.09.2007

у справі № 32/411 (Хрипун О.О.)

за позовом                               Заступника генерального прокурора України

до                                                   Фонду державного майна України

Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча"

третя особа відповідача           ВАТ "Комсомольське рудоуправління"

про                                                  визнання недійсним договору, протоколу засідання конкурсної комісії, наказу та зобов"язання вчинити дії

СУТЬ РІШЕННЯ І ПОДАННЯ:

Заступник Генерального прокурора України у серпні 2007 року звернувся до господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі – позивач) до Фонду державного майна України (далі – відповідач 1) та Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” (далі – відповідач 2) про визнання недійсними договору купівлі-продажу пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Комсомольське рудоуправління” від 18.05.2007 № КПП-551, визнання недійсним протоколу № 1 засідання конкурсної комісії з продажу пакета акцій розміром 38,14 % статутного фонду Відкритого акціонерного товариства “Комсомольське рудоуправління” від 05.09.2006, визнання недійсним протоколу № 2 засідання конкурсної комісії з продажу пакету акцій розміром 38,14 % статутного фонду Відкритого акціонерного товариства “Комсомольське рудоуправління” від 18.05.2007, визнання недійсним наказу Фонду державного майна України від 05.09.2006 № 1356 про затвердження додаткових умов участі у конкурсі з продажу державного пакета акцій статутного фонду Відкритого акціонерного товариства “Комсомольське рудоуправління”,  визнання недійсним наказу Фонду державного майна України від 18.05.2007 № 782 про затвердження підсумків конкурсу з продажу державного пакета акцій статутного фонду Відкритого акціонерного товариства “Комсомольське рудоуправління” та про зобов’язання сторін за договором повернути один одному всього отриманого за договором.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.09.2007 р. (Суддя Хрипун О.О.) у позові було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, Заступник Генерального прокурора України звернувся з апеляційним поданням до Київського апеляційного господарського суду, в якому просив скасувати рішення суду першої інстанції повністю і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи своє звернення тим, що рішення господарського суду міста Києва прийняте з порушенням норм процесуального права та за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та їх недоведеності, а висновки, викладені у ньому, не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) є підставою для скасування рішення.

Зокрема, прокурор стверджує, що фактично Фондом державного майна України були встановлені не додаткові умови участі у конкурсі, а кваліфікаційні вимоги, які можуть застосовуватись виключно до промислового інвестора при приватизації контрольного пакету акцій об’єктів групи “Г”. При цьому прокурор вважає, що місцевим господарським судом не взято до уваги, що встановлення кваліфікаційних вимог до приватизації об’єктів групи “В”, до якої відноситься ВАТ “Комсомольське рудоуправління”, протирічить принципам приватизації, викладеним в ст. 2 Закону України “Про приватизацію державного майна” та суперечить вимогам п.п. 5 п.59 Державної програми приватизації.  Внаслідок встановлення кваліфікаційних вимог у конкурсі Фонд державного майна України, на думку прокурора, штучно звузив коло його учасників, що потягло недоотримання Державним бюджетом України коштів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2007 року було прийнято апеляційне подання заступника Генерального прокурора України до провадження, його розгляд призначено на 13.11.2007 року.

У судове засідання 13.11.2007 р. з’явилися представники всіх учасників судового процесу, жодних клопотань, заяв на адресу суду не надано.

Позивач – Кабінет Міністрів України підтримав апеляційне подання та просив про його задоволення із підстав, зазначених прокурором.

Відповідачі – Фонд державного майна України та ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” заперечили проти заявлених в апеляційному поданні вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Крім того, відповідачі вказували на те, що всі доводи, викладені в апеляційному поданні ґрунтуються виключно на неправильному застосуванні норм матеріального права і не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, твердження прокурора про обмеження кола учасників конкурсу, на думку відповідачів, спростовується матеріалами справи, які свідчать про те, що всі особи, які виявили намір взяти участь у спірному конкурсі (потенційні покупці) були допущені до участі в конкурсі та стали його учасниками. Ця обставина підтверджується протоколом засідання робочої групи з проведення експертизи підтвердних документів при продажу пакету акцій ВАТ “Комсомольське рудоуправління” розміром 38,14% статутного фонду на конкурсі (оформлене протоколом № 221).

Також відповідачі вказують на безпідставність тверджень про те, що Фондом державного майна України були встановлені кваліфікаційні вимоги, а не додаткові умови, оскільки ні зміст Інформаційного повідомлення, ні зміст терміну «додаткові умови участі у конкурсі», не дають підстав для такого висновку. Відповідачі наголошували, що в п.12 Інформаційного повідомлення чітко зазначено, що Фондом державного майна України були встановлені саме додаткові умови участі в конкурсі, зміст яких враховував індивідуальні особливості підприємства, що приватизується і мав на меті забезпечити його подальшу ефективну експлуатацію.

Третя особа також заперечувала проти заявлених в апеляційному поданні вимог із аналогічних підстав, зазначаючи при цьому, що визнання недійсним результатів конкурсу та, відповідно, договору купівлі-продажу, матиме вкрай негативні наслідки для фінансового стану підприємства, оскільки формування саме таких додаткових умов було викликане необхідністю врахувати індивідуальні особливості ВАТ “Комсомольське рудоуправління”, які полягали в необхідності забезпечення гарантованого споживача продукції товариства, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційного подання, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.06.2006 року за № 360-р “Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.12.2005 року № 570” було внесено відповідні зміни до переліків господарських товариств і холдінгових компаній, державні пакети акцій (частки) яких підлягали продажу, державних підприємств і відкритих акціонерних товариств, які підлягали до продажу в 2006 році, зокрема, шляхом доповнення до переліку позиції щодо пакету акцій третьої особи по справі.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками судового процесу, 30.08.2006 наказом Фонду державного майна України № 9-КК було прийнято рішення про проведення конкурсу з продажу пакету акцій ВАТ “Комсомольське рудоуправління“ в кількості 10 867 375 штук, що становить 38,14% статутного фонду третьої особи та затверджено склад конкурсної комісії.

З матеріалів справи (арк. справи 20-28) також вбачається, що 05.09.2006  відбулось перше засідання конкурсної комісії з продажу пакету акцій ВАТ “Комсомольське рудоуправління”, на якому визначено початкову вартість пакета акцій (108674 тис.грн.) третьої особи по справі, фіксовані умови конкурсу, термін проведення конкурсу, розроблено Інформаційне повідомлення про проведення конкурсу (протокол № 1 засідання конкурсної комісії, затверджений Заступником Голови Фонду державного майна України 05.09.2006). Крім того, вказаним протоколом були надані рекомендації Фонду державного майна України щодо встановлення додаткових умов участі в конкурсі.

За результатом перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційній інстанції з врахуванням повноважень, передбачених ст.101 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд встановив, що вищевказані рекомендації були сформовані на підставі звернення на адресу конкурсної комісії Міністерства промислової політики України (лист від 07.08.06 № 14/5-3-1180) та Донецької обласної державної адміністрації (лист від 04.08.06 № вх.01-05542-19/014 та від 02.09.06 № вх.01-5542-19/01). При цьому, судом апеляційної інстанції не приймаються, як безпідставні, твердження прокурора в апеляційному поданні про те, що вищезазначений лист Міністерства направлений на адресу конкурсної комісії лише через два дні після підписання протоколу, оскільки лист Міністерства промислової політики України за № 14/5-3-1180 (аркуш справи 99, отриманий відповідачем 1 згідно вхідного штемпеля 09.08.2006 року, вх.№ 9/16308), в якому викладені пропозиції щодо додаткових умов конкурсу з продажу пакету акцій ВАТ “Комсомольське рудоуправління” датований 07.08.06, а не 07.09.2006.

Господарський суд міста Києва також зазначив, що необхідність встановлення саме таких додаткових умов участі в конкурсі пояснювалась тим, що на момент проведення конкурсу на українському ринку металургійного вапняку склалась ситуація, коли пропозиція виробників вапняку перевищує попит, тобто споживач в будь-який момент може відмовитись від замовленої продукції і придбати її у конкурента. В зв’язку з цим відсутність гарантованого споживача значно погіршує поточний фінансовий стан підприємства, обмежує виконання необхідних підготовчих робіт для підтримки виробничих потужностей на майбутні періоди. За таких обставин вкрай необхідно мати стабільного, гарантованого споживача продукції, обсяги споживання якого гарантують стабільну роботу підприємства.

05.09.2006 наказом Фонду державного майна України № 1356 “Про додаткові умови проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ “Комсомольське рудоуправління” було затверджено додаткові умови участі в конкурсі, які передбачали надання потенційними покупцями підтвердних документів, що свідчать про відповідність їх одній із таких кваліфікаційних характеристик:

-          провадження протягом не менше як трьох років економічної діяльності з видобування вапняку, виробництва металургійного та щебеневого вапняку;

-          провадження протягом не менше як трьох років економічної діяльності, в якій використовуються вапняки виробництва ВАТ “Комсомольське рудоуправління”, в обсязі, не меншому 20 відсотків загального обсягу виробництва Товариства;

-          здійснення протягом не менше як трьох років безпосереднього контролю над підприємствами, що проводять економічну діяльність, визначену в абзацах другому та третьому цього пункту.

Також встановлено, що компанії, зареєстровані в офшорній зоні, до участі у конкурсі не допускаються.

6 вересня 2006 року в газеті “Відомості приватизації” № 34 (423) було опубліковане Інформаційне повідомлення про проведення конкурсу з продажу пакету акцій ВАТ “Комсомольське рудоуправління”, п.12 якого були передбачені вищезазначені додаткові умови участі в конкурсі.

Відповідно до приписів ст.2 Закону України “Про приватизацію державного майна та норм Закону України “Про державну програму приватизації” від 18 травня 2000 року, яким затверджено Державну програму приватизації на 2000 – 2002 роки (п.3) законодавець визначив пріоритети, принципи та основні завдання приватизації.

На підставі п.9 Державної програми приватизації на 2000 – 2002 роки Фонд державного майна України здійснює приватизацію державного майна на засадах індивідуальної приватизації, яка полягає у вивченні попиту на конкретний об’єкт приватизації, врахуванні кон’єктури ринку, на основі цього – визначенні способу продажу, який максимально враховує особливості виробничо-технічного та фінансово-майнового стану кожного підприємства, що підлягає приватизації, продажу цілісного майнового комплексу або пакетів акцій ВАТ, створених у процесі приватизації та корпоратизації на базі підприємств, віднесених цією Програмою до групи Г, інвесторам, у тому числі промисловому інвестору, з метою концентрації капіталу та забезпечення ефективного функціонування підприємства у післяприватизаційний період.

Основними принципами індивідуальної приватизації є досягнення максимального економічного ефекту від продажу об’єкта приватизації; вибір способу приватизації підприємства, виходячи з його виробничо-технічного та фінансово-майнового стану, частки у відповідному сегменті ринку виробництва, обсягів збуту продукції та аналізу попиту потенційних покупців; індивідуальний підхід під час підготовки підприємств до приватизації, прийняття рішень про приватизацію, створення акціонерних товариств; визначення економічної доцільності перетворення державних підприємств у ВАТ; створення організаційно-економічних умов концентрації власності, результатом якої буде концентрація управління та відповідальності нових власників.

Згідно з ст.16 Закону України “Про приватизацію державного майна” продаж об’єктів приватизації на аукціоні, за конкурсом та на фондових біржах здійснюється у порядку, що затверджується Фондом державного майна України, Антимонопольним комітетом України, Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Процедура проведення конкурсу регламентована Положенням про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій акціонерних товариств, яке затверджене  наказом Фонду державного майна України від 31 серпня 2004 р. N 1800, розпорядженням Антимонопольного комітету України від 31 серпня 2004 р. N 330-р, рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17 листопада 2004 р. N 489 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2004 р. за N 1634/10233 (далі – Положення).

В пункті 1.3. Положення наведені визначення основних термінів, які вживаються в даному Положенні. Зокрема,  додаткові умови участі в конкурсі  – це  встановлені  органом приватизації, в тому числі за поданням конкурсної комісії, вимоги до підтвердних документів, які можуть стосуватись кваліфікаційних характеристик   учасника  конкурсу  та  особливостей  приватизації об'єкта приватизації. Інших обмежень щодо змісту додаткових умов як дане Положення, так і жодна норма чинного законодавства не містять.

Аналіз змісту п.12 Інформаційного повідомлення свідчить про те, що в даному випадку Фондом державного майна України були встановлені саме додаткові умови участі в конкурсі, які стосувались кваліфікаційних характеристик учасника та враховували ті індивідуальні особливості підприємства (третьої особи по справі), на які звертало увагу профільне Міністерство.

Як встановлено Господарським судом міста Києва, 18.05.2007 відбулося засідання робочої групи з проведення експертизи підтвердних документів при продажу пакету акцій ВАТ “Комсомольське рудоуправління” розміром 38,14% статутного фонду на конкурсі, оформлене протоколом № 221, до участі у конкурсі було допущено всіх потенційних покупців, які виявили намір взяти участь у спірному конкурсі, а саме: ВАТ “ММК ім. Ілліча”, ВАТ “Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького” та ЗАТ “Ілліч – Сталь”.

Вказана обставина свідчить про те, що всі особи, які виявили зацікавленість у придбанні спірного пакету акцій (потенційні покупці) були допущені до участі у конкурсі.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи (аркуші справи №№ 46- 49) містять докази виконання потенційними покупцями додаткових умов, тому посилання в апеляційному поданні прокурора на те, що лише один учасник (відповідач 2 по справі) міг їх виконати, є безпідставне, не відповідає обставинам справи та не приймається Київським апеляційним судом до уваги, як підстава для скасування рішення.

Посилання прокурора на ту обставину, що встановлені умови можуть висуватись тільки при приватизації об’єктів групи „Г”,  не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Так, як правомірно зазначено судом першої інстанції, підп. 5 п.59 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки передбачає обов’язкову участь „промислового інвестора” при приватизації об’єктів групи „Г”, проте, як вказаний пункт, так і жодна інша норма діючого законодавства не виключає участі промислового інвестора при приватизації інших об’єктів, в тому числі групи ”В”, до яких належить ВАТ "Комсомольське рудоуправління".

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що додаткові вимоги до підтвердних документів, які були встановлені Фондом державного майна України, не стали перешкодою жодному із потенційних покупців для участі у конкурсі; за своїм змістом не суперечать вимогам чинного законодавства та встановленій компетенції органу приватизації. Отже, не містять ознак обмеження прав потенційних покупців, а кореспондуються з принципами здійснення приватизації в Україні, встановленим, зокрема, в ст.2 Закону України “Про приватизацію державного майна”.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, 18.05.2007 відбулося  друге засідання конкурсної комісії з продажу на конкурсі пакету акцій розміром 38,14% статутного фонду ВАТ “Комсомольське рудоуправління”, на якому були розглянуті конкурсні пропозиції учасників конкурсу та визначено переможця конкурсу, яким стало ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” (протокол № 2 засідання конкурсної комісії з продажу на конкурсі пакета акцій розміром 38,14 % статутного фонду ВАТ “Комсомольське рудоуправління” наявний в матеріалах справи, аркуші №№ 78-83).

Наказом ФДМУ № 782 від 18.05.2007 “Про підсумки конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ “Комсомольське рудоуправління” було затверджено  ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” переможцем конкурсу та вказано забезпечити укладення договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ “Комсомольське рудоуправління” з відповідачем 2. На виконання вищевикладеного такий договір купівлі-продажу було укладено за № КПП-511.

За умовами спірного договору відповідач 1 зобов’язувався передати у власність відповідачу 2 пакет акцій третьої особи по справі, а відповідач 2 – сплатити за вказаний пакет акцій його ціну, прийняти цей пакет акцій та виконати обов’язки, передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту № 332 приймання-передавання пакета акцій ВАТ „Комсомольське рудоуправління” від 23 травня 2007 року (аркуш справи 45) відповідач 1 передав, а відповідач 2 прийняв у власність пакет акцій третьої особи по справі розміром 38,14 % статутного фонду товариства та кількістю акцій 10 867 375 штук, номінальною вартістю пакета акцій 108 673 750 грн., який за результатами конкурсу продано за 110 010 000 грн. (копії платіжних доручень про сплату коштів наявні в матеріалах справи, аркуш справи № 116).

Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.5 цієї ж статті правочин також має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підстави недійсності господарського зобов’язання визначені також ч.1 ст.207 ГК України.

Таких підстав Київським апеляційним господарським судом не встановлено.

За таких обставин підстав для скасування рішення першої інстанції в розумінні ст. 104 ГПК України не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити заступнику Генеральної прокуратури України в задоволенні апеляційного подання.

Рішення господарського суду міста Києва від 18.09.2007 р. у справі № 32/411 залишити без змін.

Матеріали справи № 32/411 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Смірнова  Л.Г.

Судді                                                                                          Алданова  С.О.

Коротун  О.М.