КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2007                                                                                           № 12/324

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                         Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:                     О.В.Вінницька

за участю представників:

від позивача -                    МельникО.В.

від відповідачів -                    Окунів І.С., Максименко О.Ю.

від третьої особи -                    1. не з'явились, 2. Сохоярська Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Лтд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2007

у справі № 12/324 (Прокопенко Л.В.)

за позовом                               Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Обсерваторне"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь Лтд"

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідач           1.Акціонерне товариство “Холдингова компанія “Київміськбуд”

2.Інститут урології та нефрології Академії медичних наук України

про                                                  визнання відсутності прав на приміщення підвалу житлового будинку

та за зустрічним

позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю “Промінь ЛТД”

до                    Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Обсерваторне”

про                    визнання права власності на нерухоме майно

у судовому засіданні 17.04.2007 по справі було оголошено перерву до 23.04.2007 відповідності до ст. 77 ГПК України

ВСТАНОВИВ:

Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Обсерваторне” звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Промінь ЛТД” про визнання відсутності у відповідача речових прав на приміщення підвалу житлового будинку, а саме приміщення № 50, № 51, № 52 в будинку № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві, загальною площею 75,65 кв. м, які передано відповідачу за актами прийому-передачі 18.01.2006 відповідно до додаткової угоди № 1 до інвестиційно-підрядного договору № 172.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Промінь ЛТД” подало зустрічну позовну заяву про визнання права власності на нерухоме майно, а саме відповідач просить господарський суд визнати право власності на нерухоме майно - приміщення № 50, № 51, № 52, № 1,№ 3, туалет (п. 14 згідно креслення № 1246-П2-АР), машиномісця № 11, № 17, № 18, № 19 в будинку № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2007 первісний позов задоволено повністю. Визнано відсутність прав ТОВ “Промінь ЛТД” на приміщення підвалу житлового будинку № 50, 51, 52 загальною площею 75,65 кв.м. В задоволенні зустрічного позову в частині визнання прав ТОВ “Промінь ЛТД” на приміщення підвалу житлового будинку № 50, 51, 52 загальною площею 75,65 кв.м. відмовити. Припинено провадження у справі в частині визнання права власності ТОВ “Промінь ЛТД” на офісні приміщення № 1, № 3, туалет (п. 14 згідно креслення № 1246-П2-АР), машиномісця № 11, 17, 18, 19 в будинку № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві. Стягнуто з ТОВ “Промінь ЛТД” на користь Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Обсерваторне” 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю “Промінь ЛТД” (відповідач) подало апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в який просить його скасувати та прийняти нове рішення яким в первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не належним чином та не повно з’ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно ст. 75 ГПК України, апеляційний господарський суд, вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представник сторін та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

12.11.2000 між ТОВ “Промінь ЛТД”, AT XK “Київміськбуд” та Інститутом Урології та нефрології АМНУ було укладено інвестиційно-підрядний Договір № 172.

Предметом інвестиційно-підрядного договору № 172, була спільна діяльність сторін по закінченню будівництва і введення в експлуатацію житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Обсерваторній, 7, в м. Києві.

Згідно п. 1.2.договору № 172, фінансування будівництва здійснюється шляхом залучення AT XK “Київміськбуд” коштів фізичних і юридичних осіб. При цьому на продаж спрямовується площа житлового будинку, офісних приміщень і машиномісць в автопаркінгу, які залишаються у AT XK “Київміськбуд” після передачі визначених п. 1.3 цього договору площ іншим сторонам договору.

Відповідно до п. 1.3. договору № 172 визначено, що ТОВ “Промінь ЛТД” та Інституту урології та нефрології АМНУ передається всього 885,7 кв.м загальної житлової площі будинку, офісні приміщення № 3 і № 4 та 4 місця в автопаркінгу; з них: ТОВ “Промінь ЛТД” даному житловому будинку передається 150,16 кв.м на шостому поверсі, 59,4 кв.м на другому поверсі 4 місця в автопаркінгу; Інституту урології і нефрології АМНУ передається 405,34 кв.м на третьому і четвертому поверхах.

Згідно акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта - житлового будинку № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві, зареєстрованого в Управлінні Держархбудконтролю в м. Києві 25.02.2003 № 51, зазначений будинок 25.02.2003 року прийнятий в експлуатацію за винятком вбудованих не житлових приміщень і автопаркінгу, дозволено експлуатацію житлової частини будинку.

10.06.2004 між ТОВ “Промінь ЛТД”, АТ ХК “Київміськбуд” та Інститутом урології та нефрології АМНУ було укладено додаткову угоду № 1 до інвестиційно-підрядного договору № 172. Відповідно додаткової угоди предметом є, що АТ ХК “Київміськбуд” побудував і передає в рахунок погашення заборгованості, а ТОВ “Промінь ЛТД” приймає не житлові приміщення за № 50, № 51, № 52 загальною площею 75,65 кв.м.

18.01.2006 актом прийму-передачі вбудовано-прибудованих приміщень інвестору АТ ХК “Київміськбуд” передало ТОВ “Промінь ЛТД” не житлові приміщення за № 50, № 51, № 52 загальною площею 75,65 кв.м.

Інвестиційне підрядний договір № 172 від І2.11.2000 виходячи з договірних умов та ст.ст. 1130, 3132, 1333 ЦК України за своєю правовою природою є договором простого товариства як різновиду поговору про спільну діяльність, оскільки його предметом є спільна діяльність Сторін по продовженню і закінченню будівництва, житлового будинку № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві і введенню його в експлуатацію, а вкладами у спільну діяльність (спільне майно) є грошові кошти.

Відповідно ч. 1 ст. 1134 ЦК України, внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1139 ЦК України, прибуток, одержаний учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільне майно, якщо інше не встановлено договором простого товариства або іншою домовленістю учасників.

Частиною 3 ст. 355 ЦК України передбачено, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до п. 1.2. інвестиційне-підрядного договору № 172 від 12.11.2000 передбачено, що фінансування будівництва об’єкту здійснюється шляхом залучення AT “XK “Київміськбуд” коштів від юридичних та фізичних осіб. При цьому на продаж спрямується площа житлового будинку, офісних приміщень та машиномісця в автопаркінгу, які залишаються у AT “ХК “Київміськбуд” після передачі площ Інституту урології та нефрології АМНУ та ТОВ “Промінь ЛТД”, вказаних в п. 1.3. договору № 172.

До того ж з умов інвестиційне - підрядного договору № 172 від 12.11.2000 не вбачається, що його сторонами був визначений правовий режим приміщень підвалу житлового будинку № 50, № 51, № 52 як спільна сумісна власність мешканців будинку.

Пунктом 1.2. Додаткової угоди № 1 від 10.06.2004 зазначено, що AT “ХК “Київміськбуд” передає, а ТОВ “Промінь ЛТД” приймає нежитлові приміщення № 50, 51, 52, які розміщені в ж/б № 7 по вул. Обсерваторній в рахунок заборгованості на загальну суму 170 379,00 гри. з ПДВ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на иовостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно акту № 51 25.02.2003 приймання в експлуатацію закінченого будівництво об’єкта. Управлінням Держбудконтролю м. Києва, будинок № 7 на вул. Обсерваторній був введений в експлуатацію.

Таким чином, в результаті виконання сторонами інвестиційне-підрядного договору № 172 від 12.31.2000 (завершення будівництва) виникла спільна часткова власність на житловий будинок № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві з визначенням конкретних часток сторін цього договору у спільній власності. Відповідні спірні приміщення не перебувають у спільній власності мешканців житлового будинку № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві, а є виключно приватною власністю ТОВ “Промінь ЛТД”.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано докази того, що сторони інвестиційне-підрядного договору № 172 від 12.11.2000 не приймати рішення про поділ иежитлових приміщень № 50, № 51, № 52.

Апеляційний господарський суд вважає. що висновок суду першої інстанції є хибним, щодо нікчемності додаткової угоди № 1 від 10.06.2004 до інвестиційне-підрядного договору № 172 від 12.11.2000, зроблені з порушенням ст.ст. 202, 203, 215, 228 ЦК України, роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 6 його постанови № 3 від 28.04.1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», а тому їх не можна брати до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ІДК України, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Частинами 3, 5 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже невід’ємними складовими чинного правочину є: наявність вільного волевиявлення сторін, що відповідає їх внутрішній волі; та спрямування правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З іншого боку, ч. 1 ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави. Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

В п. 3.1 роз'яснення ВАСУ № 02-5/111 від 12.03.1999 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними” зазначено, що окрему категорію становлять угоди, які можуть бути визнані недійсними лише у судовому порядку за позовом заінтересованої особи, прокурора чи його заступника. Якщо відповідну угоду не визнано недійсною у зазначеному порядку, вона має такі ж правові наслідки, як і будь-яка дійсна угода.

При вирішенні спору позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 10.06.2004 до інвестиційно-підрядного договору № 172 від 12.11.2000 не заявлялось. А тому вона є дійсною, і тягне передбачені законом правові наслідки для учасників відповідних правовідносин, є обов’язковою для виконання сторонами в силу ст. 629 ЦК України.

Суд першої інстанції припиняючи провадження по справі в частині визнання за ТОВ “Промінь ЛТД” права власності на офісні приміщення № 1, № 3, туалет (п. 14 згідно креслення № 1246-П2-АР), машиномісця № 11, № 17, № 18, № 19 в будинку № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві невірно було застосовано п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. 392 ЦК України.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) (ч. 2 ст. 331 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що права власності ТОВ “Промінь ЛТД” на нежитлові приміщення за № 50, № 51, № 52, офісні приміщення за № 1 та № 3, туалет (п. 14 згідно креслення № 1246-П2-АР), що розміщені в ж/б № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві, машиномісця за № 11, № 17, № 18, № 19 не визнаються Об’єднанням співвласників багатоквартирного будинку “Обсерваторне”, що підтверджується його зверненнями до органів державної влади (в т.ч. до Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві про що свідчить постанова про від мову в порушенні кримінальної справи, яка знаходиться в матеріалах справи), то існувала необхідність у захисті права власності ТОВ “Промінь ЛТД” на відповідне нерухоме майно.

Відповідно до ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство. 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції. 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов’язаних із задоволенням державних потреб.

Отже відносно до первісного позову про визнання відсутності прав на приміщення підвалу житлового будинку апеляційний господарський суд вважає, що такої форми правового захисту як визнання відсутності прав нормами права не передбачено.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Промінь ЛТД” підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2007 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 49 ст. 101, п. 2 ст. 103, ч. 1 п. 4 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Промінь ЛТД” задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2007 у справі № 12/324 скасувати. В первісному позові Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Обсерваторне” відмовити повністю. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Промінь ЛТД” задовольнити повністю. Визнати право власності Товариством з обмеженою відповідальністю “Промінь ЛТД” (код № 19494660) на нерухоме майно: нежитлове приміщення № 50, № 51, № 52, № 1, № 3; туалет (п. 14 згідно креслення № 1246-П2-АР); машиномісця № 11, № 17, № 18, № 19 в будинку № 7 по вул. Обсерваторній в м. Києві.

Стягнути з Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Обсерваторне” (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 7, р/р 260043390 в Третій КФ ВАТ “АБ “Укргазбанк”, МФО 300090, ) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю “Промінь ЛТД” (04086, м. Київ, вул. Петропавловська, 15, кв. 57, р/р в ОПЕРУ Урсоцбанка м. Києва і області, МФО 300023, ) 2 473,5грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Господарському суду міста Києва доручити видати наказ.

Матеріали справи № 38/242 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.