ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2007р.                                                                                             Справа № 5/185

за позовом  Закритого акціонерного товариства "Дніпропетровський університет економіки і права" в особі Кременчуцького інституту, вул. 60 років Жовтня, 79, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до  1. Кредитної спілки "Академія XXI століття" в особі ліквідаційної комісії, вул. 60 років Жовтня, 79, м. Кременчук, Полтавська область, 39623

2.Приватного підприємства "Молодіжний центр "Розвиток", вул. 60 років Жовтня, 79, м. Кременчук, Полтавська область 39623

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр обслуговування та підтримки науки", вул. 60 років Жовтня, 79, м. Кременчук, Полтавська область, 39623

про   визнання договорів недійсними

Суддя  Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача:  Вигодський С.В.

від відповідачів: 1. Кафізов Д.В., голова ліквідаційної комісії

2. не з"явився

3. не з"явився

Суть спору: Розглядається позовна заява ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»в до відповідачів про визнання договорів недійсними.

Позивач неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги. Останньою заявою від 19.04.2007р. він просив суд: Позов задовольнити; Поновити ЗАТ „Дніпропетровський університет економіки та права” строк позовної давності на вимоги про визнання договорів укладених ЗАТ „Дніпропетровський університет економіки та права” в особі Кременчуцького інституту: із Кредитною спілкою „ХХІ століття” про співробітництво від 06.09.2000р., від 01.03.2005р. №02/05; із Приватним підприємством „Молодіжний центр „Розвиток” від 01.10.2002р. №10/02, від 14.05. 2004р. №11/04, від 05.01.2005р. №05/04; із Товариством з обмеженою відповідальністю „Центр обслуговування та підтримки науки” від 01.09.2005р. №№09/01, 09/02, 09/03, 09/04, 09/05 недійсними та стягнення грошових коштів; Визнати договори, укладені між ЗАТ „Дніпропетровський університет економіки та права” в особі Кременчуцького інституту з однієї сторони та: із Кредитною спілкою „ХХІ століття” про співробітництво від 06.09.2000р., від 01.03.2005р. №02/05; із Приватним підприємством „Молодіжний центр „Розвиток” від 01.10.2002р. №10/02, від 14.05.2004р. №11/04, від 05.01.2005р. №05/04; із Товариством з обмеженою відповідальністю „Центр обслуговування та підтримки науки” від 01.09.2005р. №№09/01, 09/02, 09/03, 09/04, 09/05 недійсними; Стягнути з Кредитної спілки „ХХІ століття” на користь ЗАТ „Дніпропетровський університет економіки та права” 2 035 477,50грн. (два мільйони тридцять п’ять тисяч чотириста сімдесят сім грн. 50 коп.), державне мито 20 354,78грн., послуги за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118,00грн., юридичні послуги адвоката –101 773,87грн. і, всього 2 157 724,15грн.; Стягнути з Приватного підприємства „Молодіжний центр „Розвиток” на користь ЗАТ „Дніпропетровський університет економіки та права” 1 553 812,16грн. (один мільйон п’ятсот п’ятдесят три тисячі вісімсот дванадцять грн. 16 коп.), держмито 15 538,12грн., послуги за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –118,00грн., юридичні послуги адвоката    –77 690,61грн. і, всього 1 647 158,89грн.; Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Центр обслуговування та підтримки науки” на користь ЗАТ „Дніпропетровський університет економіки та права” 910 920,00грн. (дев’ятсот десять тисяч дев’ятсот двадцять грн. 00 коп.), державне мито 9 109,20грн., послуги за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –118,00грн., юридичні послуги адвоката –91 092,00грн. і, всього 1 011 239,20грн.

Під час розгляду справи інтереси відповідача-1 представляє голова ліквідаційної комісії, обраний позачерговими загальними зборами Кредитної спілки «Академія ХХІ століття»від 11.05.2006р. Рішенням господарського суду Полтавської області від 31.05.2007р., що набрало законної сили з 11.06.2007р. у задоволенні позову ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»про визнання рішень позачергових загальних зборів Кредитної спілки «Академія ХХІ століття»від 11.05.2006р. відмовлено.

Провадження у справі у справі зупинялося на час проведення судової економічної експертизи, висновки якої надійшли до суду 21.03.2007р. та відповідною ухвалою поновлено провадження у справі. Заперечення відповідачами-2,3 на висновки судової експертизи не надано.

Справа неодноразово відкладалася у зв’язку із неявкою відповідачів 2-3, необхідністю виконання ними вимог ухвал суду та витребування додаткових доказів.

Відповідачі 2-3 належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, але своїм процесуальним правом участі в судових засіданнях через представників не скористалися, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення, а також відзивів на позов не надали.

Позивач вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач-1 позов визнав частково та у відзиві від 24.04.2007р. просив: договори, укладені між ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»та Кредитною спілкою «Академія ХХІ століття»про співробітництво від 06.09.2000р., від 01.03.2005р. №02/05 визнати недійсними; стягнути на користь позивача 2 035 477,50грн., витрат по сплаті державного мита 20 354,78грн., послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –118,00грн., юридичних послуг адвоката –50 000,00грн. і, всього 2 105 950,28грн. В іншій частині просив у задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні голова ліквідаційної комісії Кафізов Д.В. уточнив, що він частково визнав позов лише в частині, що стосується вимог до Кредитної спілки «Академія ХХІ століття». Разом з цим, в частині, що стосується вимог до інших відповідачів покладається на розсуд суду.

Клопотання колишнього члена правління Кредитної спілки «Академія ХХІ століття»Холявської Т.Ю. про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі до закінчення розгляду її позову в Автозаводському районному суді м. Кременчука до Кредитної спілки «Академія ХХІ століття» про визнання рішень позачергових загальних зборів Кредитної спілки «Академія ХХІ століття»від 11.05.2006р. задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Господарським судом Полтавської області вирішений спір про визнання рішень позачергових зборів, яким позивачеві у його задоволенні відмовлено, що підтверджується відповідним рішенням від 31.05.2007р., яке набрало законної сили з 11.06. 2007р. Крім того, рішенням цього ж суду від 31.01.2007р. (набрало чинності з 12.02.2007р.) рішення установчих зборів про створення спілки від 21.12.1999р. та про обрання правління спілки від 30.01.2004р. визнані недійсними.

Третя особа позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне:

(1) Позивач в особі його структурного підрозділу та відповідач-1 уклали між собою договір про співробітництво від 06.09.2000р., згідно до п. 1.1. предметом якого є спільна діяльність по реалізації інвестиційних проектів, пов’язаних з підтримкою розвитку освіти та культури в регіоні. Договір укладено на необмежений строк та діє до розірвання (п.3.1.).

Відповідно п.п. 1.1, 1.4, 2.1., 2.3., 5.3.5., 6.4. Положення про Кременчуцький інститут Дніпропетровського університету економіки та права: Кременчуцький інститут Дніпропетровського університету економіки та права (далі Інститут) створено як філія ЗАТ "Дніпропетровський університет економіки та права" з метою наближення навчання студентів, яке здійснюється на платній основі, до місця їх постійного проживання і роботи; У своїй роботі Інститут керується Статутом Університету, рішеннями зборів акціонерів, даним Положенням, наказами ректора; Інститут —структурний підрозділ ЗАТ "Дніпропетровський Університет економіки та права", не є юридичною особою, може мати поточний рахунок у банку, фірмові бланки, круглу печатку із зображенням Державного Герба України і власним найменуванням, кутовий штамп та інші необхідні реквізити. Інститут самостійно обирає банки для виконання кредитно —розрахункових операцій; Інститут має право без погодження з Університетом укладати договори, контракти на суму, що не перевищує 50 000 (п'ятдесяти тисяч) гривень». інститут несе відповідальність перед Університетом за збереження і використання за призначенням грошових коштів згідно з кошторисом, який узгоджується з ректором Університету; директор інституту діє за дорученням від імені ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права», згідно із затвердженою структурою і кошторисом формує штат співробітників, керує інститутом і несе особисту відповідальність за всі аспекти його діяльності; розпоряджається майном і грошовими коштами інституту в межах повноважень, наданих університетом згідно з цим Положенням і кошторисом.

Позивач та відповідач-1 у документах поданих суду (заявах, відзивах, клопотаннях) підтвердили, що укладення договору від 06.09.2000р. з юридичною особою (університетом) не погоджувався, сума отриманих за договором коштів перевищує обмеження, встановлене Статутом та, за період з 01.01.2000р. по 01.11.2005р. складає 11 621 150 (одинадцять мільйонів шістсот двадцять одна тисяча сто п’ятдесят) грн. 04 коп., а саме: 2000р. –342 051,78 грн.; 2001р. –1 664 045,65 грн.; 2002р. –2 308 846,89 грн.; 2003р. –2 843 053,74 грн.; 2004р. –2 739 006,71 грн.; 2005р. –1 724 146,27 грн., з них: членські внески –45 940,00грн.: 2000р. –7 170,00 грн.; 2001 рік –9 340,00 грн.; 2002 рік –8 840,00 грн.; 2003 рік –12 220,00 грн.; 2004 рік –7 250,00 грн.; 2005 рік –1 120,00 грн., оплата за навчання –11 575 210,04грн.: 2000р. –342 051,78 грн.; 2001р. –1 664 045,65 грн.; 2002 р. –2 308 846,89 грн.; 2003р. –2 843 053,74 грн.; 2004р. –2 739 006,71 грн.; 2005р. –1 724 146,27 грн.

Ці обставини, окрім визнання їх сторонами повністю підтверджується висновками Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса від 26.12.2006р. №898 та судової експертизи по цій справі від 23.02.2007р. №924. Суд приймає до уваги висновки від 26.12.2006р. лише в частині, які не суперечить висновкам судової експертизи від 23.02.2007р. призначеної по цій справі.

Відповідач-1 протягом 2000-2005рр. добровільно повернув позивачеві кошти на загальну суму 9 247 350,00 (дев’ять мільйонів двісті сорок сім тисяч триста п’ятдесят) грн. 00 копійок, а саме у: 2000р. –118 150,78 грн.; 2001р. –902 800,00 грн.; 2002р. –1 808 600,00 грн.; 2003р. – 2 167 800,00 грн.; 2004р. –2 430 900,00 грн.; 2005р. –1 819 100,00 грн.

Відповідач-1 та позивач визнали, в тому числі їх представники в суді, що договір від 06.09. 2000р. укладений із перевищенням повноважень представником позивача, ним не схвалювався та, останній дізнався про його укладення лише у листопаді 2005р., а тому не міг звернутися до суду з позовом про захист порушеного права.

Залишок коштів, отриманих відповідачем-1 та не повернутих позивачеві за договором від 06.09.2000р. складає на загальну суму 2 327 860,04грн. (11 575 210,04 –9 247 350).

(2) Позивач в особі його структурного підрозділу та відповідач-2 уклали між собою договір №10/02 від 01.10.2002р. за яким, цей відповідач зобов’язався залучати кваліфікованих працівників для надання допомоги в організації учбового процесу, аналізу навчальних планів, усних консультацій з питань діючого законодавства та, надання послуг по підготовці матеріалів до акредитації.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача-2, суд приймає за основу доказової бази висновки Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса по судовій експертизі від 23.02.2007р. №924, з якої вбачається, що за цим договором фактичне виконання робіт та послуг об’єктивно не підтверджується. Інших належних та допустимих доказів з погляду на вимоги ст. ст. 33-36 ГПК України доказів суду, не надано.

Доводи позивача про те, що за період дії договору жодного кваліфікованого працівника  для надання допомоги в організації учбового процесу не залучено, аналіз навчальних планів, усні консультації з питань діючого законодавства не проводились, не були спростовані в суді. Крім того, Кременчуцький інститут мав у своєму штатних юристів, працівників навчального відділу, а тому, потреби у додатковій допомозі сторонніх підприємств не існувало. Представники позивача та відповідача-1 вказала на наявність їх спільної юридичної адреси та пояснили, що посадовими особами Кременчуцького інституту та відповідача-2 на час укладення та «виконання»договору від 01.10.2002р. №10/02 являлися одні й ті ж самі особи, а тому ніхто не бажав реального настання правових наслідків, окрім отримання оплати за «послуги»і за рахунок Кременчуцького інституту для подальшої їх легалізації.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи, визнаючи явку представників відповідача-2 обов’язковою. Факт обізнаності про час і місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнях про вручення. Проте, відповідач-2 вимог суду не виконав, в судові засідання свого представника не направляв, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу в цій частині на підставі ст. 75 ГПК України.

(3) Позивач в особі його структурного підрозділу та відповідач-2 уклали між собою договір №05/04 від 05.01.2005р. (аналогічний за змістом попереднього договору) за яким, цей відповідач-2 зобов’язався залучати кваліфікованих працівників для надання допомоги в організації учбового процесу, аналізу навчальних планів, усних консультацій з питань діючого законодавства та, надання послуг по підготовці матеріалів до акредитації.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача-2, суд приймає за основу доказової бази висновки Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса по судовій експертизі від 23.02.2007р. №924, з якої вбачається, що за цим договором виконання робіт та послуг об’єктивно не підтверджується. Інших належних та допустимих доказів з погляду на вимоги ст. ст. 33-36 ГПК України доказів суду, не надано.

Доводи позивача про те, що за період дії договору жодного кваліфікованого працівника  для надання допомоги в організації учбового процесу не залучено, аналіз навчальних планів, усні консультації з питань діючого законодавства не проводились, не були спростовані в суді. Крім того, Кременчуцький інститут мав у своєму штатних юристів, працівників навчального відділу, а тому, потреби у додатковій допомозі сторонніх підприємств не існувало. Представники позивача та відповідача-1 вказала на наявність їх спільної юридичної адреси та пояснили, що посадовими особами Кременчуцького інституту та відповідача-2 на час укладення та «виконання»договору від 05.01.2005р. №05/04 являлися одні й ті ж самі особи, а тому ніхто не бажав реального настання правових наслідків, окрім отримання оплати за «послуги»і за рахунок Кременчуцького інституту для подальшої їх легалізації.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи, визнаючи явку представників відповідача-2 обов’язковою. Факт обізнаності про час і місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнях про вручення. Проте, відповідач-2 вимог суду не виконав, в судові засідання свого представника не направляв, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу в цій частині на підставі ст. 75 ГПК України.

Загальна сума оплачених «послуг»ПП "Молодіжний центр "Розвиток" за договорами від 01.10.2002р. №10/02 та №05/04 від 05.01.2005р., укладеним із порушенням Положення про Кременчуцький інститут та вищевказаних норм законодавства, за період з жовтня 2002 року по листопад 2005 року, становить 1553 812,16 грн. /Один мільйон п'ятсот п'ятдесят три тисячі вісімсот дванадцять грн. 16 коп./, в тому числі: в 2002 році - 119 000,00 грн.; в 2003 році - 593 900,00 грн.; в 2004 році - 589 862,16 грн.; в 2005 році - 251 050,00 грн., що не відповідає п. 2.3. Положення про Кременчуцький інститут Дніпропетровського Університету економіки та права.

(4) Позивач в особі його структурного підрозділу та відповідач-3 уклали між собою договір №09/01 від 01.09.2005р. за яким, цей відповідач зобов’язався надавати послуги із прибирання учбових корпусів № 1, 2, 3 вул. 60 років Жовтня, 79 та корпусу № 4 вул. 60 років Жовтня, 106. Загальна сума плати за «послуги»з 01.09.2005р. по 31.08.2006р. становить 218 400,00 грн.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача-3, суд приймає за основу доказової бази висновки Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса по судовій експертизі від 23.02.2007р. №924, з якої вбачається, що за цим договором виконання робіт та послуг об’єктивно не підтверджується. Інших належних та допустимих доказів з погляду на вимоги ст. ст. 33-36 ГПК України доказів суду, не надано.

Доводи позивача про те, що за період дії договору послуги з прибирання учбових корпусів №1, 2, 3 вул. 60 років Жовтня, 79 та корпусу № 4 вул. 60 років Жовтня, 106 не надавалися не були спростовані у встановленому законом порядку. Крім того, Кременчуцький інститут мав у своєму штатних працівників технічного персоналу, а тому, потреби у додатковій допомозі сторонніх підприємств не існувало. Представники позивача та відповідача-1 вказала на наявність їх спільної юридичної адреси та пояснили, що посадовими особами Кременчуцького інституту та відповідача-3 на час укладення та «виконання»договору від 01.09.2005р. №09/01 являлися одні й ті ж самі особи, а тому ніхто не бажав реального настання правових наслідків, окрім отримання оплати за «послуги»і за рахунок Кременчуцького інституту для подальшої їх легалізації.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи, визнаючи явку представників відповідача-3 обов’язковою. Факт обізнаності про час і місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнях про вручення. Проте, відповідач-3 вимог суду не виконав, в судові засідання свого представника не направляв, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу в цій частині на підставі ст. 75 ГПК України.

(5) Позивач в особі його структурного підрозділу та відповідач-3 уклали між собою договір №09/02 від 01.09.2005р. за яким, відповідач зобов’язався надавати послуги з благоустрою подвір'я, буд. № 79 по вул. 60 років Жовтня та буд. № 106 по вул. 60 років Жовтня. Загальна сума плати за «послуги»з 01.09.2005р. по 31.08.2006р. становить 101 160,00 грн.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача-3, суд приймає за основу доказової бази висновки Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса по судовій експертизі від 23.02.2007р. №924, з якої вбачається, що за цим договором виконання робіт та послуг об’єктивно не підтверджується. Інших належних та допустимих доказів з погляду на вимоги ст. ст. 33-36 ГПК України доказів суду, не надано.

Доводи позивача про те, що за період дії договору послуги з благоустрою подвір'я, буд. № 79 по вул. 60 років Жовтня та буд. № 106 по вул. 60 років Жовтня не надавалися не були спростовані. Крім того, Кременчуцький інститут мав у своєму штатних працівників допоміжного персоналу, а тому, потреби у додатковій допомозі сторонніх підприємств не існувало. Представники позивача та відповідача-1 вказала на наявність їх спільної юридичної адреси та пояснили, що посадовими особами Кременчуцького інституту та відповідача-3 на час укладення та «виконання»договору від 01.09.2005р. №09/02 являлися одні й ті ж самі особи, а тому ніхто не бажав реального настання правових наслідків, окрім отримання оплати за «послуги»і за рахунок Кременчуцького інституту для подальшої їх легалізації.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи, визнаючи явку представників відповідача-3 обов’язковою. Факт обізнаності про час і місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнях про вручення. Проте, відповідач-3 вимог суду не виконав, в судові засідання свого представника не направляв, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу в цій частині на підставі ст. 75 ГПК України.

(6) Позивач в особі його структурного підрозділу та відповідач-3 уклали між собою договір №09/03 від 01.09.2005р. за яким, відповідач зобов’язався надавати послуги з обслуговування інженерних мереж та поточного ремонту приміщень корпусів № 1, 2, 3 вул. 60 років Жовтня, 79 та корпусу № 4 вул.60 років Жовтня, 106. Загальна сума плати за «послуги»з 01.09.2005р. по 31.08. 2006р. становить 227 520,00 грн.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача-3, суд приймає за основу доказової бази висновки Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса по судовій експертизі від 23.02.2007р. №924, з якої вбачається, що за цим договором виконання робіт та послуг об’єктивно не підтверджується. Інших належних та допустимих доказів з погляду на вимоги ст. ст. 33-36 ГПК України доказів суду, не надано.

Доводи позивача про те, що за період дії договору послуги з обслуговування інженерних мереж та поточного ремонту приміщень корпусів № 1, 2, 3 вул. 60 років Жовтня, 79 та корпусу № 4 вул.60 років Жовтня, 106 не надавалися не були спростовані. Крім того, Кременчуцький інститут мав у своєму штатних працівників відповідного персоналу, а тому, потреби у додатковій допомозі сторонніх підприємств не існувало. Представники позивача та відповідача-1 вказала на наявність їх спільної юридичної адреси та пояснили, що посадовими особами Кременчуцького інституту та відповідача-3 на час укладення та «виконання»договору від 01.09.2005р. №09/03 являлися одні й ті ж самі особи, а тому ніхто не бажав реального настання правових наслідків, окрім отримання оплати за «послуги»і за рахунок Кременчуцького інституту для подальшої їх легалізації.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи, визнаючи явку представників відповідача-3 обов’язковою. Факт обізнаності про час і місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнях про вручення. Проте, відповідач-3 вимог суду не виконав, в судові засідання свого представника не направляв, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу в цій частині на підставі ст. 75 ГПК України.

(7) Позивач в особі його структурного підрозділу та відповідач-3 уклали між собою договір №09/04 від 01.09.2005р. за яким, відповідач зобов’язався надавати послуги з організації харчування. Загальна сума плати за послуги з 01.09.2005р. по 31.08,2006р. становить 109 800,00 грн.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача-3, суд приймає за основу доказової бази висновки Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса по судовій експертизі від 23.02.2007р. №924, з якої вбачається, що за цим договором виконання робіт та послуг об’єктивно не підтверджується. Інших належних та допустимих доказів з погляду на вимоги ст. ст. 33-36 ГПК України доказів суду, не надано.

Доводи позивача про те, що за період дії договору послуги з послуги з організації харчування не надавалися не були спростовані. Крім того, Кременчуцький інститут мав у своєму штатних працівників, а тому, потреби у додатковій допомозі сторонніх підприємств не існувало. Представники позивача та відповідача-1 вказала на наявність їх спільної юридичної адреси та пояснили, що посадовими особами Кременчуцького інституту та відповідача-3 на час укладення та «виконання»договору від 01.09.2005р. №09/04 являлися одні й ті ж самі особи, а тому ніхто не бажав реального настання правових наслідків, окрім отримання оплати за «послуги»і за рахунок Кременчуцького інституту для подальшої їх легалізації.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи, визнаючи явку представників відповідача-3 обов’язковою. Факт обізнаності про час і місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнях про вручення. Проте, відповідач-3 вимог суду не виконав, в судові засідання свого представника не направляв, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу в цій частині на підставі ст. 75 ГПК України.

(8) Позивач в особі його структурного підрозділу та відповідач-3 уклали між собою договір №09/05 від 01.09.2005р. за яким, відповідач зобов’язався надавати послуги з охорони об'єкту (корпусів КІ ДУЕП № 1, 2, 3 вул. 60 років Жовтня, 79 та корпусу № 4 вул. 60 років Жовтня, 106). Загальна сума плати за «послуги»з 01.09.2005р. по 31.08.2006р. становить 254 040,00 грн.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача-3, суд приймає за основу доказової бази висновки Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса по судовій експертизі від 23.02.2007р. №924, з якої вбачається, що за цим договором виконання робіт та послуг об’єктивно не підтверджується. Інших належних та допустимих доказів з погляду на вимоги ст. ст. 33-36 ГПК України доказів суду, не надано.

Доводи позивача про те, що за період дії договору послуги з послуги з охорони об'єкту (корпусів КІ ДУЕП № 1, 2, 3 вул. 60 років Жовтня, 79 та корпусу № 4 не надавалися не були спростовані  . Крім того, Кременчуцький інститут мав у своєму штатних працівників технічного персоналу, а тому, потреби у додатковій допомозі сторонніх підприємств не існувало. Представники позивача та відповідача-1 вказала на наявність їх спільної юридичної адреси та пояснили, що посадовими особами Кременчуцького інституту та відповідача-3 на час укладення та «виконання»договору від 01.09.2005р. №09/05 являлися одні й ті ж самі особи, а тому ніхто не бажав реального настання правових наслідків, окрім отримання оплати за «послуги»і за рахунок Кременчуцького інституту для подальшої їх легалізації. Крім того, відповідач-3 не мав відповідної ліцензії МВС України.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи, визнаючи явку представників відповідача-3 обов’язковою. Факт обізнаності про час і місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнях про вручення. Проте, відповідач-3 вимог суду не виконав, в судові засідання свого представника не направляв, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу в цій частині на підставі ст. 75 ГПК України.

Загальна сума оплачених послуг, наданих ТОВ "Центр обслуговування та підтримки науки" за період з вересня 2004 року по листопад 2005 року, за вищевказаними спірними договорами становить 1 003 650,00 грн. /Один мільйон три тисячі шістсот п'ятдесят грн. 00 коп./, в тому числі: в 2004 році - 285 190,00 грн.; в 2005 році - 718 460,00 грн.

Суд дослідивши матеріали справи, обговоривши усі її обставини, заслухавши пояснення представників сторін вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

(1) Відповідно до ст. 63 ЦК УРСР (в редакції 1963р., що діяв на момент укладення спірного договору із відповідачем-1 від 06.09.2000р.), угода, вчинена від імені іншої особи особою, не повноважною на її вчинення, або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов’язки для представляє мого у разі наступного схвалення угоди цією особою.

Відповідно п.п. 1.1, 1.4, 2.1., 2.3., 5.3.5., 6.4. Положення про Кременчуцький інститут Дніпропетровського університету економіки та права: Кременчуцький інститут Дніпропетровського університету економіки та права (далі Інститут) створено як філія ЗАТ "Дніпропетровський університет економіки та права" з метою наближення навчання студентів, яке здійснюється на платній основі, до місця їх постійного проживання і роботи; У своїй роботі Інститут керується Статутом Університету, рішеннями зборів акціонерів, даним Положенням, наказами ректора; Інститут —структурний підрозділ ЗАТ "Дніпропетровський Університет економіки та права", не є юридичною особою, може мати поточний рахунок у банку, фірмові бланки, круглу печатку із зображенням Державного Герба України і власним найменуванням, кутовий штамп та інші необхідні реквізити. Інститут самостійно обирає банки для виконання кредитно —розрахункових операцій; Інститут має право без погодження з Університетом укладати договори, контракти на суму, що не перевищує 50 000 (п'ятдесяти тисяч) гривень». інститут несе відповідальність перед Університетом за збереження і використання за призначенням грошових коштів згідно з кошторисом, який узгоджується з ректором Університету; директор інституту діє за дорученням від імені ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права», згідно із затвердженою структурою і кошторисом формує штат співробітників, керує інститутом і несе особисту відповідальність за всі аспекти його діяльності; розпоряджається майном і грошовими коштами інституту в межах повноважень, наданих університетом згідно з цим Положенням і кошторисом.

Договір із відповідачем-1 від 06.09.2000р. укладено із перевищенням повноважень та без дотримання обмежень, передбачених вищевказаним положеннями Положення про Кременчуцький інститут Дніпропетровського університету економіки та права.

Із пояснень представників позивача та відповідача, укладений між ними договір від 06.09. 2000р. не мав на меті створити юридичні наслідки, окрім отримання оплати за «послуги»і за рахунок Кременчуцького інституту для подальшої їх легалізації.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦК УРСР, недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода).

Проте, із цим погодитись не може, оскільки сторонами в такому договорі не доведено перед судом відсутність наміру створити юридичні наслідки на момент його підписання.

Разом з цим, приймаючи до уваги, що спірний договір від 06.09.2000р. підписаний зі сторони позивача директором Кременчуцького інституту ЗАЛЄСОВИМ М.Д. з перевищенням повноважень, а зі сторони відповідача-1 БРИЖАТИМ В.В., який одночасно являвся посадовою особою цього ж інституту (заступником директора з питань економіки) та, з урахуванням обставин справ та пояснень сторін, суд приходить до висновку, що цей правочин укладено внаслідок зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, яку може бути визнано недійсною за позовом організації (ст. 57 ЦК УРСР).

Згідно із ч.2 ст. 57 ЦК УРСР, якщо угода визнана недійсною з однієї з зазначених підстав, то потерпілому повертається другою стороною все одержане нею за угодою, а при неможливості повернення одержаного в натурі - відшкодовується його вартість.

Відповідно до п.7 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до ст. 76 ЦК УРСР, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Згідно із ст. 80 ГПК УРСР, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Суд вважає, що доводи позивача щодо поважності причини пропуску строку позовної давності, їх підтвердження відповідачем-1, тому є обґрунтованими, строк позовної давності підлягає відновленню, а порушене право захисту.

(2) Відповідно до ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений від імені іншої особи особою, не повноважною на її вчинення, або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов’язки для представляє мого у разі наступного схвалення угоди цією особою.

Відповідно п.п. 1.1, 1.4, 2.1., 2.3., 5.3.5., 6.4. Положення про Кременчуцький інститут Дніпропетровського університету економіки та права: Кременчуцький інститут Дніпропетровського університету економіки та права (далі Інститут) створено як філія ЗАТ "Дніпропетровський університет економіки та права" з метою наближення навчання студентів, яке здійснюється на платній основі, до місця їх постійного проживання і роботи; У своїй роботі Інститут керується Статутом Університету, рішеннями зборів акціонерів, даним Положенням, наказами ректора; Інститут —структурний підрозділ ЗАТ "Дніпропетровський Університет економіки та права", не є юридичною особою, може мати поточний рахунок у банку, фірмові бланки, круглу печатку із зображенням Державного Герба України і власним найменуванням, кутовий штамп та інші необхідні реквізити. Інститут самостійно обирає банки для виконання кредитно —розрахункових операцій; Інститут має право без погодження з Університетом укладати договори, контракти на суму, що не перевищує 50 000 (п'ятдесяти тисяч) гривень». інститут несе відповідальність перед Університетом за збереження і використання за призначенням грошових коштів згідно з кошторисом, який узгоджується з ректором Університету; директор інституту діє за дорученням від імені ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права», згідно із затвердженою структурою і кошторисом формує штат співробітників, керує інститутом і несе особисту відповідальність за всі аспекти його діяльності; розпоряджається майном і грошовими коштами інституту в межах повноважень, наданих університетом згідно з цим Положенням і кошторисом.

Вказані у вступній частині рішення усі договори із відповідачами-2,3 укладені із перевищенням повноважень та без дотримання обмежень, передбачених вищевказаним положеннями Положення про Кременчуцький інститут Дніпропетровського університету економіки та права.

Із пояснень представників позивача та відповідача-1, вбачається, що усі укладені між Кременчуцьким інститутом та відповідачами-2, 3 договори не мали на меті створити юридичні наслідки, окрім отримання оплати за «послуги»і за рахунок Кременчуцького інституту для подальшої їх легалізації.

Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

З цими доводами позивача та відповідача-1, суд погоджується, оскільки сторонам в таких договорах на момент їх укладення було завідомо, на майбутнє відомо про невиконання та не можливість виконання угод у зв’язку із відсутністю відповідних ліцензій, штату працівників, а також представники сторін, котрі їх підписали одночасно являлися посадовими особами відповідачів-2,3 та Кременчуцького інституту.

Розрахунки за угодами між структурним підрозділом позивача (не юридичною особою) та відповідачами-2,3 проводились за фактично невиконанні роботи, усі документи підписувались лише для створення видимості існування та виконання договірних зобов’язань.

Таким чином, додатковою підставою для визнання правочинів (договорів) із відповідачами-2, 3, окрім ст. ст. 203, 234, 241 ЦК України, є їх вчинення внаслідок зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, яку може бути визнано недійсною за позовом організації (ст. 230 ЦК України).

Згідно із ч.2 ст.215, ч.5 ст.216 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Проте, положення цієї норми не є підставою для відмови у прийнятті позовної заяви та у задоволенні позову. Крім того, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою та, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Керуючись ст. ст. 83-85 ГПК України, ст. ст. 63, 74-76, 80, 57-58 ЦК УРСР, ст. ст. 203, 215-216, 230-231, 234, 241 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задовольнити частково.

2. Визнати договір від 06.09.2000р., укладений між Кременчуцьким інститутом ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»та Кредитною спілкою «Академія ХХІ століття»недійсним.

3. Стягнути з  Кредитної спілки «Академія ХХІ століття»(39623, м. Кременчук, вул. 60 років Жовтня, 79 р/р 26501835 в ПФ АКБ «Укргазбанк»МФО 331520, ) на користь ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»(49000, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, буд. 18, р/р 01 у АКБ «Укрінбанк», МФО 331177, код 25171464) грошові кошти отримані за недійсним договором від 06.09.2000р. в сумі 2 327 860,04грн. (два мільйони триста двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят гривень 04 копійки).

4. Визнати договори від 01.10.2002р.№10/02, від 05.01.2005р. №05/04, укладені між Кременчуцьким інститутом ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»та Приватним підприємством «Молодіжний центр «Розвиток»недійсними.

5. Стягнути з Приватного підприємства «Молодіжний центр «Розвиток»(39623, м. Кременчук, Квартал 297, буд. 12 кв.44, р/р 01 ПФ АКБ «Укргазбанк»МФО 331520, ) в на користь ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»(49000, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, буд. 18, р/р 01 у АКБ «Укрінбанк», МФО 331177, код 25171464) грошові кошти отримані за недійсними договорами від 01.10.2002р. №10/02, від 05.01.2005р. №05/04 в сумі 1 553 812,16 грн. /Один мільйон п'ятсот п'ятдесят три тисячі вісімсот дванадцять грн. 16 коп.).

6. Визнати договори від 01.09.2005р.№№09/01, 09/02, 09/03, 09/04, 09/05, укладені між Кременчуцьким інститутом ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр обслуговування та підтримки науки»недійсними.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр обслуговування та підтримки науки»(39631, м. Кременчук, Київська, 79 кв.62, р/р 260092011 ПФ АКБ «Укргазбанк»МФО 331520, ) в на користь ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»(49000, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, буд. 18, р/р 01 у АКБ «Укрінбанк», МФО 331177, код 25171464) грошові кошти отримані за недійсними договорами від 01.09.2005р.№№09/01, 09/02, 09/03, 09/04, 09/05 в сумі 1 003 650,00 грн. /Один мільйон три тисячі шістсот п'ятдесят грн. 00 коп./

8. Стягнути з Кредитної спілки «Академія ХХІ століття»(39623, м. Кременчук, вул. 60 років Жовтня, 79 р/р 26501835 в ПФ АКБ «Укргазбанк»МФО 331520, ) на користь ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»(49000, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, буд. 18, р/р 01 у АКБ «Укрінбанк», МФО 331177, код 25171464) витрати, пов’язані з оплатою державного мита 12 750,00грн.

9. Стягнути з Приватного підприємства «Молодіжний центр «Розвиток»(39623, м. Кременчук, Квартал 297, буд. 12 кв.44, р/р 01 ПФ АКБ «Укргазбанк»МФО 331520, ) на користь ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»(49000, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, буд. 18, р/р 01 у АКБ «Укрінбанк», МФО 331177, код 25171464) витрати, пов’язані з оплатою держмита 12 750,00грн.

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр обслуговування та підтримки науки»(39631, м. Кременчук, Київська, 79 кв.62, р/р 260092011 ПФ АКБ «Укргазбанк»МФО 331520, ) на користь ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»(49000, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, буд. 18, р/р 01 у АКБ «Укрінбанк», МФО 331177, код 25171464) витрати, пов’язані з оплатою державного мита 12 750,00грн.

11. Стягнути з Кредитної спілки «Академія ХХІ століття»(39623, м. Кременчук, вул. 60 років Жовтня, 79 р/р 26501835 в ПФ АКБ «Укргазбанк»МФО 331520, ), Приватного підприємства «Молодіжний центр «Розвиток»(39623, м. Кременчук, Квартал 297, буд. 12 кв.44, р/р 01 ПФ АКБ «Укргазбанк»МФО 331520, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр обслуговування та підтримки науки»(39631, м. Кременчук, Київська, 79 кв.62, р/р 260092011 ПФ АКБ «Укргазбанк»МФО 331520, ) на користь ЗАТ «Дніпропетровський університет економіки та права»(49000, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, буд. 18, р/р 01 у АКБ «Укрінбанк», МФО 331177, код 25171464) витрати, пов’язані зі сплатою послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00грн. та послуг адвоката 100 000,00грн.

12. В іншій частині, у задоволені позову відмовити.

Суддя                                                                 Гетя Н.Г.