ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

17.01.07                                                                                           Справа № 5/1544-9/248

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                             Процика Т.С.

суддів                                                                                Галушко Н.А.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового засідання Болехівській І.В.

розглянув           апеляційну скаргу Державної податкової інспекції (далі ДПІ) у Франківському районі м. Львова від 15.11.2006 року № 26322/9/10

на постанову           Господарського суду Львівської області від 09.11.2006р.

у справі           № 5/1544-9/248

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Кітва", м. Львів

до відповідача          ДПІ у Франківському районі м. Львова, м. Львів

про           визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

за участю представників:

від позивача: Шимчишин І.С. –представник,

від відповідача: Кармелюк Т.Б. –головний державний податковий інспектор.

Особам, які беруть участь у справі, права і обов'язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного судочинства України, роз'яснено.

Постановою Господарського суду Львівської області від 09.11.2006р. у справі № 5/1544-9/248, суддя Данко Л.С., адміністративний позов задоволено повністю, визнано нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова від 01.07.2005 року № 12807/10/23-1 та № 12808/10/23-1.

Постанова суду мотивована нормами п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3, ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1994р. № 334/94-ВР (з наступними змінами і доповненнями), Законом України «Про податок на додану вартість»від 03 квітня 1997р. № 168/97-ВР (з наступними змінами і доповненнями), ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також зокрема тим, що позов документально та нормативно обґрунтований, відповідачем не спростований, підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ДПІ у Франківському районі м. Львова подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду Львівської області від 09.11.2006р., оскільки вважає її такою, що прийнята у зв’язку із неправильним застосуванням норм права, а підприємством порушено вимоги п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, оскільки віднесено до валових витрат витрати, які не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами первинного характеру.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги.

Обставини, що мають значення для справи, які встановлені судом першої інстанції.

Судом встановлено, що на підставі посвідчень, виданих ДПІ у м. Львові, проведено перевірку позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Кітва», м. Львів, далі у тексті - ТзОВ НВП «Кітва»), за результатами якої 05.01.2005 року складено акт про результати документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.10.2002 року по 01.07.2004 року.

На підставі згаданого вище акту перевірки, 13.01.2005 року ДПІ у Франківському районі м. Львова винесено податкові повідомлення-рішення № 438/10/23-2 та 439/10/23-2, якими позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість в сумі 171 061,0 грн. та 92 176,50 грн., відповідно.

У ході апеляційного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень рішенням ДПІ у м. Львові про результати розгляду скарги від 16.06.2005р. № 10159/25-0 податкові повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова від 13.01.2005 року № 438/10/23-2 та № 439/10/23-2 скасовані частково.

За результатами рішення про результати розгляду скарги від 16.06.2005р. № 10159/25-0 ДПІ у Франківському районі м. Львова скеровано позивачу податкові повідомлення-рішення від 01.07.2005 року № 12807/10/23-1 та № 12808/10/23-1.

Дослідивши подані докази, вислухавши пояснення представників сторін і з’ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши їх у сукупності, суд першої інстанції правомірно задовольнив позов повністю, виходячи з наступного.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № 12807/10/23-1 від 01.07.2005 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток усього на суму 19090,00 грн., в т.ч. 12800,00 грн. основного боргу та 6290,00 грн. штрафні (фінансові) санкції, суд зазначив наступне.

У акті перевірки № 156/23-5 від 05.01.2005 року Відповідач зазначає, що позивачем, у порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», за період, що перевірявся, було включено до складу валових витрат, які не підтверджені первинними документами, суми витрат на виконані роботи по гальванічному покриттю виробів

Зважаючи на наведене, Відповідач робить висновки, що Позивачем занижено суму податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 12 800,0 грн.

До таких висновків Відповідач прийшов, проаналізувавши пред’явлені до перевірки первинні документи, а саме Угоду на виконання робіт № 249 від 26.02.2003 року, Угоду на виконання робіт № 2004/05 від 19.12.2003 року та Акти виконання робіт до вказаних угод від 09.06.2003 року, від 30.07.2003 року, від 24.09.2003 року, від 11.02.2004 року.

Відповідно до п.1 вказаних вище угод ТзОВ НВП «Кітва»(Замовник) доручає, а ПП «Укртехнопроект»(Виконавець) приймає на себе зобов’язання по виконанню гальванопокриття деталей. Виконання робіт підтверджується відповідним актом.

У розділі 2 цих угод вказано, що вартість робіт визначається в кожному окремому випадку згідно тарифів Виконавця (п.2.1 угод), оплата проводиться згідно виставлених рахунків (п.2.4 угод).

Суд виходив із того, що наведені вище твердження акту перевірки Відповідача не відповідають нормам чинного законодавства України, а також спростовуються даними господарських, цивільно-правових та первинних бухгалтерських документів Позивача, які підтверджують факти реального виконання робіт по гальванопокриттю деталей.

Так, відповідно до підпункту 5.1 пункту ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1994р. № 334/94-ВР (з наступними змінами і доповненнями) валові витрати виробництва та обігу складають суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах здійснюваних як компенсація вартості товарів (робі, послуг), які придбані (виготовляються) таким платником податку для подальшого використання у власні господарській діяльності.

Як передбачено п. п. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 вказаного Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв’язку із підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, встановлених пунктами 5.3 –5.8 цієї статті.

Підпункт 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 цього ж Закону зазначає, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Отже, враховуючи наведене, вбачається, що ні Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1994р. № 334/94-ВР (з наступними змінами і доповненнями), ні Закон України «Про податок на додану вартість»від 03 квітня 1997 р. № 168/97-ВР (з наступними змінами і доповненнями), не пов’язують право платника податку на виникнення валових витрат та податкового кредиту з ПДВ із доказуванням платниками цих податків зв’язку здійснених ними витрат із веденням господарської діяльності. При цьому єдиною та достатньою підставою для включення вартості будь-яких робіт (товарів, послуг) до валових витрат є наявність документа, який би засвідчував факт отримання платником податків результатів цих робіт (товарів, послуг).

Оспорювана сума включена до складу валових витрат на підставі оплачених робіт, а саме гальванічному покриттю виробів, яке здійснювало ПП «Укртехнопроект».

Позивачем надано документи, які, на думку суду, повністю спростовують твердження Відповідача, які наведені у Акті перевірки. Документами, які підтверджують виконання та оплату виконаних робіт є: Угода на виконання робіт № 249 від 26.02.2003 року; Угода на виконання робіт № 2004/05 від 19.12.2003 року; Акт виконання робіт від 09.06.2003 року (до угоди № 249 від 26.02.2003 року); Акт виконання робіт від 30.07.2003 року (до угоди № 249 від 26.02.2003 року); Акт виконання робіт від 24.09.2003 року (до угоди № 249 від 26.02.2003 року); Акт виконання робіт від 11.02.2004 року (до угоди № 2004/05 від 19.12.2003 року) –оригінали зазначених документів знаходяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні оглянуто оригінали накладних про відпуск ТзОВ НВП «Кітва»ПП «Укртехнопроект»виробів, щодо яких необхідно здійснити гальванопокриття, а саме: Накладні № 111 від 05.05.2003 року (на підставі угоди № 249 від 26.02.2003 року); Накладні № 086 від 20.05.2003 року (на підставі угоди № 249 від 26.02.2003 року); Накладні № 099 від 02.08.2003 року (на підставі угоди № 249 від 26.02.2003 року); Накладні № 003 від 05.01.2004 року (на підставі угоди №2004/05 від 19.12.2003р.) –оригінали в матеріалах справи;

Накладні про відпуск ПП «Укртехнопроект»ТзОВ НВП «Кітва»виробів, щодо яких здійснено гальванопокриття: Накладні № 103 від 09.06.2003 року (на підставі угоди № 249 від 26.02.2003 року); Накладні № 071 від 30.07.2003 року (на підставі угоди № 249 від 26.02.2003 року); Накладні № 071 від 24.09.2003 року (на підставі угоди № 249 від 26.02.2003 року); Накладні № 013 від 11.02.2004 року (на підставі угоди №2004/05 від 19.12.2003р.) –оригінали зазначених накладних в матеріалах справи.

У судовому засіданні предметом огляду були рахунки-фактури та платіжні доручення з відміткою банку, які свідчать про проведення оплати за угодами, а саме: № 249 від 26.02.2003 року та № 2004/05 від 19.12.2003 року: Рахунок № 258 від 25 березня 2003 року та платіжне доручення з відміткою банку № 116 від 01.04.2003 року; Рахунок-фактура № СФ-0000074 від 02 жовтня 2003 року та платіжні доручення з відміткою банку № 315 від 03.10.2003 року та № 349 від 03.11.2003 року; Платіжне доручення з відміткою банку № 462 від 24.12.2003 року, в якому вказується призначення платежу «за гальванопокриття деталей згідно договору № 249 від 26.02.2003 року»; Платіжне доручення з відміткою банку № 58 від 12.02.2004 року, в якому вказується призначення платежу «за гальванопокриття деталей згідно договору № 249 від 26.02.2003 року»; Платіжне доручення з відміткою банку № 336 від 27.07.2004 року, в якому вказується призначення платежу «оплата за надані послуги по гальваніці згідно договору № 2004/05 від 19.12.2003 року»- оригінали в матеріалах справи.

Як вбачається з наведеного, позивач був замовником робіт, пов’язаних із гальванікою, які, в свою чергу, здійснювало ПП «Укртехнопроект». Вказані роботи виконувались на підставі укладених договорів, які не визнавались судовому порядку недійсними, таких доказів ні позивач, ні відповідач суду не представили, а отже, вищезазначені угоди є правомірними правочинами.

В свою чергу про виконання робіт по гальванопокриттю виробів свідчать акти виконаних робіт, за які проводились розрахунки згідно виставлених рахунків.

Отже, перелічені вище первинні розрахункові, платіжні та інші документи підтверджують факт виконання робіт по гальванопокриттю.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»в актах виконаних робіт зазначаються назва документу, дата і місце його складання, назва підприємств, від яких складено документ, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, підписи відповідальних осіб, завірені печатками підприємств.

Перелічена вище діяльність позивача відноситься до господарської.

Зважаючи на те, що одним із фактичних видів діяльності позивача є виробництво електровимірювальних приладів, при якому необхідна гальваніка (підтверджується Відповідачем у Акті перевірки № 156/23-5 від 05.01.2005 року) та з огляду на наведене вище вбачається, що по кожному окремому об’єкту є витрати (вказаний вид робіт, кількість та найменування виробів, які підлягали гальванопокриттю, вартість виконаних робіт, а також підтверджено факт оплати виконаних робіт).

Твердження відповідача, що акти виконаних робіт та накладні підписані не уповноваженими особами позивача спростовуються довіреностями, які видані генеральним директором ТзОВ НВП “Кітва” (Вірт І.О.) за Вих № 002/1 від 02.01.2003р. заступнику генерального директора Колодко М.В. та начальнику ВДГ Олешкевич П.М., який діяв на підставі довіреності Вих № 002/1 від 02.01.2003р. (оригінали довіреностей оглянуті в судовому засіданні, копії - в матеріалах справи).

Стосовно податкового повідомлення-рішення № 12808/10/23-1 від 01.07.2005 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов”язання за платежем: податок на додану вартість, усього на суму 17530,50 грн., у т.ч. 11687,00 грн. основного платежу та 5843,50 грн. штрафні (фінансові) санкції, то на думку суду, законодавцем чітко визначено у п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03 квітня 1997 р. № 168/97-ВР (з наступними змінами і доповненнями), відповідно до якого податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді, у зв’язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Враховуючи наведене, безпідставним є твердження Відповідача в Акті перевірки №156/23-5 від 05.01.2005 року про порушення Позивачем п.п.7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п.7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», зокрема про те, що позивачем придбано товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації.

Закон України «Про податок на додану вартість»визначає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту витрат на сплату податку –відсутність податкової накладної. Оскільки всі необхідні податкові накладні ( № НН-9-29010 від 29.09.03р., № НН-7-30016 від 30.07.03р., № НН-7-31012 від 31.07.03р., № НН –4-02006 від 02.04.03р., № НН-12-2437 від 24.12.03р., № НН-2-11067 від 11.02.04р.) на підтвердження сплачених сум ПДВ є наявними (оригінали є в матеріалах справи), то включення таких сум до податкового кредиту є законним. Відповідач до порядку оформлення податкових накладних, як вбачається з Акту перевірки, не мав.

Суд першої інстанції, заслухавши думку учасників судового процесу, оглянувши подані сторонами докази, оцінив їх в сукупності прийшов до правомірного висновку, що позов документально та нормативно обґрунтований, відповідачем не спростований, підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський УХВАЛИВ:

Залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду –без змін.

Дана ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст.212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дана ухвала складена в повному обсязі 11.06.2007р.

Головуючий-суддя                                                            Процик Т.С.

суддя                                                            Галушко Н.А.

суддя                                                            Юрченко Я.О.