ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.12.2007                                                             Справа № 10/146-А

За позовом ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород - Оноківці

до відповідача: Комунального підприємства „Будівельник”, м.Перечин

про стягнення суми 24359,98 грн. заборгованості за спожиту електроенергію.

Суддя І.В. Івашкович

Представники:

від позивача: Тодавчич Г.І. - юрисконсульт, довіреність № 6108 від 09.11.07, Мулеса М.В. - юрисконсульт І категорії, довіреність № 6103 від 03.11.07

від відповідача: Іляш І.І. –керівник КП „Будівельник”

У судовому засіданні 07.11.07 оголошувалась перерва до 12.11.07 14год., перерву продовжено до 06.12.07 15год., 19.12.07 11год. 45хв.

СУТЬ СПОРУ: ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород - Оноківці звернулось з позовом до Комунального підприємства „Будівельник”, м.Перечин про стягнення суми 24359,98 грн. заборгованості за спожиту електроенергію.

Позов мотивовано з посиланням на невиконання відповідачем взятих на себе згідно з договором № 06-09-0377 від 02.06.06 на постачання електроенергії зобов’язань щодо повної і своєчасної оплати спожитої електроенергії внаслідок чого за червень 2007р. за відповідачем виникла заборгованість в розмірі 24359,98грн. В обґрунтування та підтвердження підстав позовних вимог відповідачем додано до позовної заяви копію несплаченого відповідачем рахунку №2090 від 27.06.07, що містить нарахування за 100000квт/год електроенергії на загальну суму 24359,98 грн., а також додатку до цього рахунку із відомостями до нарахування по об’єктах споживання електроенергії.

Окрім того, в процесі судового розгляду справи позивачем подано додаткові документальні докази на підтвердження факту споживання та обліку електроенергії, заборгованість за яку стягується.

Позивачем подано заяву №6-5-355 від 07.11.07 про збільшення позовних вимог, згідно з якою просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 80394,34 грн., що виникла внаслідок неоплати відповідачем рахунку за червень 2007р. (спірного по даній справі), за липень 2007р. та за серпень 2007р. Вказана заява позивача не прийнята судом до розгляду по суті, оскільки така не узгоджується з нормами ст.22 ГПК України. Так, за правилами ст.22 ГПК України позивач має право до прийняття рішення судом змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено в позові. Однак, в даному випадку заява позивача про збільшення розміру позовних вимог фактично стосується зміни предмету і підстав позову, оскільки позовні вимоги у збільшеному згідно із заявою №6-5-355 від 07.11.07 розмірі ґрунтуються на інших обставинах їх виникнення, про які у позовній заяві не зазначалось.

Таким чином, по даній справі підлягає вирішенню по суті спір, предмет та підстави якого наведено позивачем у позовній заяві.

Відповідач згідно з відзивом на позов заперечив проти позову в частині нарахувань, що стосуються будинків по вул.Ломоносова,2, вул.Жовтневій,41, вул.Бр.Кедюличів,4, які не включені до переліку об’єктів згідно з договором №РО6/09-0347 від 02.06.06. Окрім того, вказує на неправильний облік електроенергії в житлових будинках, які включені до договору, посилаючись на несправність облаштованих там електролічильників. Зазначає, що показники електролічильників знімались без участі представника КП „Будівельник”.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши додані до матеріалів справи документи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких конкретних умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту, інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами укладеного між сторонами договору №РО06/09-0347 від 02.06.2006р. передбачено зобов’язання відповідача оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з додатком №7 „Порядок розрахунків” та додатку №8 „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії”. Таким чином, врегульований у договорі порядок розрахунків передбачає, що оплата за спожиту електроенергію має здійснюватись за відповідний розрахунковий період згідно з рахунком на оплату, що виписується на підставі акту про використану

електроенергію, який передається споживачем та підписується представником постачальника електроенергії. Договірними умовами передбачається і інший, не за показами розрахункових засобів обліку, порядок розрахунків, зокрема, за середньодобовим обсягом споживання (в разі неможливості отримання даних про спожиту електроенергію).

Зазначені договірні умови узгоджуються з вимогами Правил користування електричною енергією (в редакції, затв. Постановою НКРЕ №910 від 17.10.05, зареєстр. в Мінюсті України 18.11.05 за № 1399/11679), якими, зокрема, встановлено, що обсяги електроенергії, які підлягають оплаті, мають визначитись відповідно до даних розрахункового обліку про фактичне споживання електроенергії, за винятком випадків, передбачених Правилами (п.6.1). Передбачено, що розрахунки мають здійснюватись за розрахунковий період у формі, порядку та терміни, що зазначаються у договорі.

Окрім того, п.6.6 Правил передбачено, що підприємства житлово-комунального господарства та підприємства, які надають послуги щодо забезпечення комунально-побутових потреб населення (до зазначеної категорії відноситься підприємство відповідача) здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим відповідно до договору.

Із вищенаведеного слідує, що для об’єктивного з’ясування обставин виникнення за відповідачем спірної заборгованості суттєве значення має з’ясування фактичних обставин обліку електроенергії за відповідний розрахунковий період ( червень 2007р.) та проведення відповідних нарахувань, внаслідок неоплати яких утворився борг, що заявлено до стягнення.

Однак, як з’ясовано в процесі судового розгляду факт виникнення заборгованості в розмірі 24359,98 грн. не доведено належними та допустимими доказами. Зокрема, судом встановлено, що спірний рахунок № 2090 від 27.06.07 виставлено до оплати не за наслідками здійсненого відповідно до умов договору та вимог Правил обліку фактично використаної електроенергії. Зазначену у цьому рахунку суму до оплати визначено способом приблизних нарахувань, проведених за наслідками проведеного у травні 2007р. зняття показів приладів обліку та розподілу відповідної суми нарахувань на три наступні місяці. Таким чином, додаток до спірного рахунку з переліком об’єктів, по яких проведено нарахування, не містить об’єктивних даних про покази розрахункових засобів обліку, за якими визначено обсяг спожитої електроенергії за розрахунковий період (червень 2007р.).

Окрім того, нарахування по деяких об’єктах ( ж/б по вул.Жовтневій,41, вул.Ломоносова,2, пл.50р. Жовтня,1 (1,2під), , пл.50р. Жовтня,1 (3,4 під), пл.50р. Жовтня,4 (3-6під)) здійснено за період, починаючи з грудня 2005р. (останні показники приладів обліку по цих об’єктах зафіксовано у рахунку за грудень 2005р.), тобто з часу, коли договірні відносини з відповідачем оформлено не було, а отже, нарахування в цій частині не узгоджуються з умовами договору №Р06/09-0347 від 02.06.06, невиконанням яких позивач обґрунтовує підстави позову. При цьому слід звернути увагу і на ту обставину, що у спірному рахунку за червень 2007р. містяться нарахування стосовно об’єктів, що не включені до врегульованого договором переліку об’єктів ( ж/б по вул.БрКедюличів,4, вул.Ломоносова,2, вул.Жовтнева,41)

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд констатує, що в даному випадку позовні вимоги не доведено належними та допустимими доказами, рахунок № 23090 від 27.06.07 з обліковими даними, за якими здійснено нарахування на спірну суму не узгоджується з умовами договору, не підтверджує фактичних обставин споживання електроенергії на суму 24359,98 грн.

Таким чином, за недоведеністю обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                                          І.В.Івашкович

Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 27.12.07.