ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04.12.2007р.
м.Київ
№ 32/388-А

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна вагонна компанія»

до                  1.Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

2.Головного управління Державного казначейства України у м. Києві

про               визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

та стягнення 3 489 182,00грн. надмірно сплаченого податку на додану вартість

за участю Прокуратури Голосіївського району м. Києва

Колегія суддів у складі : Хрипун О.О.- головуючий

Євсіков О.О.

Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Ковальчук О.В.

Представники:

Від позивача       Згурський Д.Ю. –предст.

Від відповідача   1) Олійниченко І.В. –заст.нач.від,  Кравченко В.О.–нач.від.

2) Наталич А.А.–пров.спец.

Від прокуратури   не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного бюджету сум надмірно сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна вагонна компанія»податку на додану вартість у розмірі  3 489 182,00грн.

В судовому засіданні, призначеному на 06.09.2007, позивач звернувся з заявою про зміну позовних вимог. Згідно цієї заяви позивачем вимагається скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва №/0 від 17.08.2007, зобов’язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі м. Києва  зарахувати до податкового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна вагонна компанія»суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 3 489 182,00грн. та у місячний термін надати органу Державного казначейства висновок із зазначенням суми  3 489 182,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна вагонна компанія».

Заявою, поданою 20.11.2007, позивач змінив позовні вимоги та просить скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва №/1 від 23.10.2007, зобов’язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі м. Києва  зарахувати до податкового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна вагонна компанія»суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 3 489 182,00грн. та у місячний термін надати органу Державного казначейства висновок із зазначенням суми 3 489 182,00грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна вагонна компанія».

Позовні вимоги мотивовані тим, що за даними податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за лютий та березень 2007 року товариством заявлено до бюджетного відшкодування податок на додану вартість у розмірі 1 721 682 грн. та 1 767 500 грн. відповідно. Позивач зазначає, що протягом січня - березня місяця 2007 року у якості передоплати за товар (послуги) товариством перераховано контрагентам грошові кошти на загальну суму 10 935 092,00 грн. в тому числі ПДВ 3 489 182,00 грн., що підтверджено документально –належними чином оформленими податковими накладними, платіжними дорученнями та банківськими виписками, а тому підстав для зменшення належного позивачу бюджетного відшкодування за вказані податкові періоди не було.

Відповідач –Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м. Києва проти позову заперечує, посилаючись на те, що перевіркою задекларованих платником податку сум податку на додану вартість до бюджетного відшкодування встановлено порушення товариством вимог пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме до податкового кредиту у січні 2007 року віднесені не підтверджені суми податку, у зв’язку з цим позивачу  зменшено суму бюджетного відшкодування за лютий, березень 2007 року на загальну суму 3 489 182,00грн.

Відповідач - Головне управління державного казначейства України у м. Києві позову не визнав,  вказуючи на неможливість здійснення відшкодування бюджетної заборгованості без висновків державної податкової інспекції або рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені Законом України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені  законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що  виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності  зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (пп. 7.7.2 п.7.7 ст.7 зазначеного Закону).

Згідно із пп.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування  належної  йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При  прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Відповідно до пп.7.7.4 п.7.7 ст.7 вказаного Закону платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення  повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

Як свідчать матеріали справи, 20.03.2007 позивач подав до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2007 року, разом з якою надані розрахунок коригування сум податку до податкової декларації за лютий 2007 року,  розрахунок суми бюджетного відшкодування та заява про повернення сум бюджетного відшкодування на суму 1 721 682,00 грн.

20.04.2007 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва позивачем надана податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2007 року, разом з якою надані розрахунок коригування сум податку на додану вартість  до податкової декларації за березень 2007 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування та заява про повернення сум бюджетного відшкодування на суму 7 767 500,00 грн.

Згідно пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування  було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Відповідачем –Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва проведена невиїзна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна вагонна компанія»з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за періоди: лютий, березень 2007 року, за результатами якої складений акт перевірки від 16.08.2007 №456/1-23-06-33184917.

Як зазначається в акті перевірки, згідно з поданою позивачем декларацією з податку на додану вартість за січень 2007 року від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту складає 506 730,00 грн. Перевіркою встановлено, що у січні 2007 року на митній території України товариство здійснило придбання товарів (робіт, послуг) на загальну суму 8 804 256,00 грн., крім того податок на додану вартість - 1 760 851 грн. Сплачена контрагентам сума податку на додану вартість,  в тому числі сума податку на додану вартість у розмірі 1 717 000,00 грн. по податковим накладним ВАТ «Крюковський вагонобудівний завод», віднесена до складу податкового кредиту поточного податкового періоду. За даними декларації з ПДВ за лютий 2007 року від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту ТОВ «Інвестиційна вагонна компанія»складає 861 277,00 грн. Перевіркою встановлено, що у лютому 2007 року на митній території України товариство здійснило придбання товарів (робіт, послуг) на загальну суму 9 091 888,00 грн., крім того податок на додану вартість - 1 818 378,00 грн. Сплачена контрагентам сума податку на додану вартість, в тому числі податок у розмірі 1 769 180,00 грн. по податковим накладним ВАТ «Крюковський вагонобудівний завод», віднесена до складу податкового кредиту поточного податкового періоду. Інформація щодо включення ВАТ «Крюковський вагонобудівний завод»до складу податкового зобов’язання з податку на додану вартість у січні 1 717 000,00 грн. та у лютому 1 769 180,00 грн. відсутня.

З наведених підстав в акті зроблено висновок про порушення позивачем пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»внаслідок віднесення до складу податкового кредиту за січень, лютий 2007 року сум податку на додану вартість по податковим накладним, які не підтверджені їх копіями. Відповідач вважає, що податковий кредит позивача не підтверджений податковими зобов’язаннями контрагента, і як наслідок, джерело відшкодування податку на додану вартість у позивача відсутнє.

За наслідками перевірки зменшено показники рядку 25.1 Декларації позивача з податку на додану вартість за лютий 2007 року у розмірі 172168 грн. та  рядку 25.1 Декларації з податку на додану вартість за березень 2007 року у розмірі 1 767 500 грн.

На підставі зазначеного акта Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва 17.08.2007  видані податкові повідомлення-рішення №/0, яким згідно з пп. «б»пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, ст.6, ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», пп. 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»позивачу зменшено бюджетне відшкодування на суму 3 489 182,00грн., в тому числі за лютий 2007 року на суму 1 721 682,00грн. та за березень 2007 року на суму 1 767 500,00грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржене позивачем в адміністративному порядку. Рішенням Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва від 22.10.2007 №18559/10/25-011 скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення –рішення від 17.08.2007 №/0  - без змін.

На підставі рішення від 22.10.2007 №18559/10/25-011  23.10.2007 відповідачем-1 винесене податкове повідомлення –рішення №/1, яке за змістом співпадає з податковим повідомленням-рішенням від 17.08.2007 №/0.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлені позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у лютому 2007 року в розмірі 1 721 682,00 грн. та березні 2007 року в розмірі 1 767 500,00 грн.  розраховані по господарським операціям згідно договору №7607/010/1249 від 05.01.2007, укладеного з ВАТ «Крюковський вагонобудівний завод»(Постачальник). Відповідно до зазначеного договору позивач перерахував Постачальнику у якості попередньої оплати за товар 15.01.2007 –10 302 000,00 грн., в тому числі податок на додану вартість  - 1 717 000,00грн., 09.02.2007 –10 126 380,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 1 687 730,00грн., та 478 620,00грн., в тому числі податок на додану вартість - 79 770,00 грн. Також при обчисленні розміру бюджетного відшкодування позивачем враховані суми податку, перераховані у січні 2007 року іншим постачальникам на загальну суму 28 092,00 грн., в тому числі ПДВ 4 682,00 грн.

Відповідно до пп. 7.2.3, пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»та наказу ДПА України від 30.05.1997 № 165 «Про затвердження форми податкової накладної, книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення»факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг), а також право покупця, зареєстрованого як платник податку, на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку засвідчує податкова накладна; податкова  накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг); усі примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів (робіт, послуг) та скріплюються печаткою такого платника податку-продавця.

Перелік обов’язкових реквізитів, які повинна мати податкова накладна, передбачений п.7.2.1. п.7.2. ст. Закону України «Про податок на додану вартість».

Ними є:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої  як  платник  податку  на  додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи  або  місце  податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис  (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну назву отримувача;

ж) ціну продажу без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Таким чином, податкова накладна є документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару.

В даному випадку податковий кредит позивача за січень, лютий 2007 року сформовано по податковим накладним, які за результатами перевірки не підтверджені відповідними копіями, що повинні бути наявні в постачальника.

Згідно з підпунктом 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України, а зараховані суми використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування цього податку згідно з Законом.

Тобто законодавцем чітко передбачено, що однією з обов'язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне надходження цих сум до Державного бюджету України.

Висновок, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, випливає із самої суті поняття податку, його основної функції - формування доходів Державного бюджету України (пункт 19 статті 2, стаття 9 Бюджетного кодексу України), а також з визначення платника податку як особи, котра згідно з пунктом 1.3 статті 3 Закону зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

Законом встановлений прямий взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку. При цьому зазначені етапи нерозривно пов'язані між собою: сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та його відшкодування за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді цього податку. За змістом Закону право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобов'язання по сплаті податку на додану вартість у ціні товару.

Факт надмірної фактичної сплати податку - юридичний факт, з яким Закон пов'язує виникнення права платника податку на отримання бюджетного відшкодування.

Законодавче визначення бюджетного відшкодування як суми, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету в зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом (п. 1.8 ст. 1), пов'язане із сплаченими платником сумами податку. Таке відповідає загальному поняттю відшкодування як компенсації понесених витрат, заподіяних майнових збитків.

Законом встановлений порядок сплати, утримання та внесення до бюджету податку на додану вартість, згідно з яким сплачені покупцем - платником податку суми податку безпосередньо не вносяться до бюджету, а включаються до суми податкових зобов'язань продавця - платника податку. Отже, має значення обставина щодо характеру дій продавця як утримувача податку та відповідального за його внесення до бюджету.

Факт включення контрагентом позивача - ВАТ «Крюковський вагонобудівний завод»до складу податкового зобов’язання з податку на додану вартість сум податку у січні 2007 року в розмірі 1 717 000,00 грн. та у лютому 2007 року в розмірі 1 769 180,00 грн. перевіркою також не підтверджено.

За таких обставин, вимоги позивача про відшкодування сум податку на додану вартість визнаються судом необґрунтованими.

Оскільки податковий кредит позивача за січень, лютий 2007 року податковими зобов’язаннями контрагента - ВАТ «Крюковський вагонобудівний завод»не підтверджується, зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 721 682,00 грн. за лютий 2007 року та у розмірі 1 767 500,00 грн. за березень 2007 року  здійснено відповідачем правомірно.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Обґрунтованості своїх вимог позивач суду не довів, а тому позов задоволенню не підлягає.

У зв’язку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись  ст. ст. 71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Головуючий суддя

Суддя

Суддя
О.О.Хрипун

О.О.Євсіков

І.В.Усатенко

Дата підписання постанови:  20.12.2007