ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  6/860

13.12.07

За позовом                    Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

До відповідача          Житлово-будівельного кооперативу "Ювілейний-70"

Треті особи                     на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,

1) Житлово-будівельний кооператив "Магістраль"

2) Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства у Солом’янському районі міста Києва

3) Житлово-будівельний кооператив "Зв’язківець"

Про                              стягнення 26745,69 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

Від позивача           не з’явились

Від відповідача           Рябов В.В. (голова кооперативу)

Від третіх осіб          1) не з’явились.

2) не з’явились

3) Громов В.І. (за дов. № 84 від 21.11.2007)

Обставини справи:

Рішення приймається 13.12.2007, оскільки у судовому засіданні 22.11.2007 було оголошено перерву в порядку ст. 77 ГПК України.

До господарського суду міста Києва звернулася з позовом акціонерна енергопостачальна компанія (далі –АЕК) "Київенерго" до житлово-будівельного кооперативу (далі –ЖБК) "Ювілейний-70" про стягнення 26745,69 грн. за договором № 3205241 від 07.12.1995, а саме: 26172,41 грн. боргу, 78,52 грн.  індексу інфляції, 68,84 грн. трьох відсотків річних та пені в розмірі 425,93 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності оплати вартості електричної енергії, використаної відповідачем на підкачування холодної та гарячої води, яке здійснюється за допомогою електронасосу.

Ухвалою суду від 25.10.2005 було порушено провадження у справі № 6/860.

Строк вирішення спору було продовжено за клопотанням сторін в порядку ст. 69 ГПК України.

Ухвалою суду від 19.12.2005 до участі у справі було залучено як третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в порядку ст. 27 ГПК України житлово-будівельний кооператив "Магістраль", комунальне підприємство по утриманню житлового господарства у Солом’янському районі міста Києва та житлово-будівельний кооператив "Зв’язківець".

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, посилаючись на п. 4 розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1245 від 20.06.2002 "Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальних послуг для населення", відповідно до якого витрати, пов’язані з транспортуванням теплової енергії та води по зовнішніх та внутрішньо будинкових теплових мережах, враховані в тарифах на тепло-, водопостачання для населення і додатковій оплаті не підлягають. Крім того, у додатку до вказаного розпорядження зазначено, що у тарифах на теплову енергію для житлово-експлуатаційних організацій враховано витрати електроенергії в бойлерних на підкачування гарячої води незалежно від балансової належності бойлерних.

Враховуючи викладене, оскільки підкачування холодної та гарячої води здійснювалося одним насосом, з метою з’ясуванню питання щодо врахування у тарифах на послуги з постачання холодної води витрат електроенергії на її підкачування (зважаючи на відсутність вказаної інформації у розпорядженні Київської міської державної адміністрації № 1680 від 28.08.2002, яким встановлені тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення), судом направлялися в порядку ст. 38 ГПК України запити до Головного управління цінової політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з метою з’ясування питань: чи враховано в тарифах на послуги з водопостачання холодної води витрати електроенергії на підкачування холодної води; якщо ні, який порядок визначення витрат електричної енергії на підкачування холодної води за умови підкачування холодної та гарячої води одним насосом.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників процесу, суд встановив:

07.12.1995 між підприємством Київські кабельні мережі ВЕО "Київенерго", правонаступником якого є АЕК "Київенерго", та житлово-будівельним кооперативом "Ювілейний-70" було укладено договір № 3205241 (далі –Договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язався постачати електричну енергію, а відповідач –сплачувати вартість спожитої електричної енергії та потужності, а також вносити інші платежі за розрахунковий період.

Дію Договору було продовжено на кожен наступний рік (п. 13).

Відповідно до звітів про використану електроенергію постачання електроенергії за вказаним Договором здійснювалось для потреб квартир житлового будинку № 17 по вул. Володарській в м. Києві, освітлення його коридорів і сходів, роботи ліфтів та потреб бойлерної.

Протягом спірного періоду (жовтень 2003 року –травень 2005 року) позивачем було поставлено 453058 кВт електричної енергії на суму 69700,31 грн., з яких оплачено відповідачем 43527,9 грн. Заборгованість складає 26172,41 грн.

Виникнення вказаної заборгованості пов’язано з несплатою відповідачем вартості електричної енергії, що була спожита електронасосом, який знаходить у бойлерній.

Дана бойлерна перебуває на балансі відповідача і робота електронасоса пов’язана з підкачування холодної та гарячої води для забезпечення теплом і холодним водопостачанням житлового будинку відповідача, а також трьох будинків, які належать третім особам.

Згідно з п. 4 розпорядження Київської міської державної адміністрації         № 1245 від 20.06.2002 "Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення" витрати електроенергії в бойлерних на підкачування гарячої води незалежно від балансові належності бойлерних враховані в тарифах на теплову енергію для житлово-експлуатаційних організацій.

Враховуючи ту обставину, що кошти за теплову енергію отримує позивач, стосовно чого останній не заперечує, останнім безпідставно включено до складу заборгованості вартість електричної енергії, яка використана на підкачування гарячої води.

Протягом спірного періоду тарифи на послуги з водопостачання регламентувались розпорядженням Київської міської державної адміністрації          № 1680 від 28.08.2002.

Даний нормативно-правовий акт не містить інформації про врахування до тарифу на послуги з водопостачання витрат електроенергії на підкачування холодної води.

Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 139 від 27.06.2001 базовий тариф на послуги водопостачання та водовідведення –це розмір плати, що забезпечує відшкодування витрат операційної діяльності, фінансової діяльності, витрат (або їх частки) на здійснення капітальних вкладень, витрат з податку на прибуток, у розрахунку на одиницю послуги, і визначається підприємством на основі показників виробничої програми базового року, погодженої Уповноваженим органом щодо регулювання (встановлення) цін (тарифів) відповідно до компетенції.

Формування базових тарифів підприємствами водопровідно-каналізаційного господарства здійснюється на підставі виробничої програми підприємства на плановий рік, планових витрат визначених на підставі галузевих нормативів витрат, державної статистичної звітності і розрахунків підприємств водопровідно-каналізаційного господарства та розміру податку на прибуток (п. 2.1 Порядку формування тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення).

Пунктом 2.3 вищевказаного Порядку передбачено, що планування витрат здійснюється за видами витрат: витрати операційної діяльності, фінансові витрати та витрати з податку на прибуток.

Витрати операційної діяльності включають:

виробничу собівартість послуг, нерозподілені постійні загальновиробничі витрати (при їх виникненні);

адміністративні витрати;

витрати на збут;

інші операційні витрати.

До витрат виробничої собівартості послуг, згідно з п. 3.1 Порядку формування тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, включаються в тому числі витрати на паливо та електроенергію на технологічні потреби, що визначені, виходячи з норм витрат, а також обсягів подачі води, пропуску стоків, їх очищення і діючих тарифів на паливно-енергетичні ресурси (при розрахунку витрат на оплату електроенергії враховують реактивну надбавку).

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, тариф на послуги з водопостачання повинен враховувати у тому числі й витрати на підкачування холодної води.

Урахування витрат на підкачування холодної води в тарифах на послуги з водопостачання холодної води підтверджується інформацією Головного управління з питань цінової політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), наданою на запит суду.

Оскільки одержувачем коштів за послуги з постачання холодної води є підприємство водоканалу, відповідно до п. 5.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 01.07.1994, на останнього покладається обов'язок відшкодування витрат на експлуатацію насосного обладнання житлово-експлуатаційній організації, тобто відповідачу, з подальшою оплатою витраченої електроенергії АЕК "Київенерго".

Виходячи з того, що правовідносини між позивачем та відповідачем стосовно оплати спожитої електроенергії, у тому числі й на роботу електронасоса у бойлерній для підкачування холодної води, регулюються Договором, оплата витраченої електроенергії для вищевказаних потреб повинна здійснювати в його рамках та на його умовах.

У той же час, в силу ст. 33 ГПК України, відповідно до якої  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, кількість поставленої відповідачу електроенергії для підкачування холодної води повинна бути доведена позивачем.

Оскільки, за твердженням сторін, облік електричної енергії для підкачування гарячої та холодної води здійснюється одночасного за одним приладом обліку, який встановлений у бойлерній, суду неможливо самостійно визначити кількість спожитої відповідачем електричної  енергії для підкачування холодної води.

Враховуючи викладене, зокрема безпідставне включення до складу заборгованості вартості електричної енергії, яка використана на підкачування гарячої води, а також не доведення позивачем кількості поставленої відповідачу електроенергії для підкачування холодної води, позивач не довів фактичний стан заборгованості відповідача за Договором.

Недоведеність позивачем фактичного розміру боргу свідчить про недоведеність також фактичного розміру санкцій за прострочення платежу.

За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Суддя
С.А. Ковтун

Рішення підписано 19 березня 2008 року