ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 9/196-4497
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі

Розглянув матеріали справи

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю перукарня "Фея" вул. Руська, 21, м.Тернопіль.

до відповідача  Обслуговуючого кооперативу "Пенза. Тер. Сервіс" вул. Руська, 21, м.Тернопіль.

Секретар Кулагіна Т.В.

За участю представників сторін:

позивача:   Б.І. Пилипчак ,  довір.,  Олещук Г.М,, керівник

відповідача:   Винярська  М.М.,  керівник,

У судовому засіданні   20.12.2007 р.   за згодою сторін   оголошувалася перерва з 20.12.2007 р.  до 14-30 год .  24.12.2007 р.

Позивач , ТзОВ „Перукарня Фея” , м. Тернопіль,  звернувся  у жовтні  2007 р.   з позовом до Відповідача ,  Обслуговуючого кооперативу  „Пенза Тер.Сервіс”, м. Тернопіль,     для розв’язання переддоговірного  спору,  який виник   між сторонами при укладенні  договору про спільне використання   технологічних мереж .

До того ж Позивачем  заявлено  вимоги про стягнення    з Відповідача       552,27 грн . на відшкодування    збитків у вигляді   втраченої вигоди     у березні  2007 р.   ,   та  5000 грн. на відшкодування   моральної шкоди ,   завданих   неправомірним відключенням від електропостачання    Позивача.

Позивач   в обґрунтування вимог   посилається на  те, що його   електроустановки приєднані   до технологічних  електричних  мереж основного  споживача, яким є    Обслуговуючий кооператив.

Однак, усупереч положенням ст.  277 Господарського кодексу, якими  визначено   право споживача    відпускати  електроенергію приєднаним до його  мереж  вторинним споживачам  на підставі   укладеного   договору  енергопостачання ,  Відповідач  ухиляється від   підписання    договору, проект якого датований 30.08.2007 р. був  направлений   Відповідачу.

На думку  Позивача, ухилення від укладання    договору зі сторони Відповідача   свідчить   про порушення Відповідачем   правил  статті 24 Закону України  ”Про електроенергетику”,  за якими   не має права відмовити   в укладенні договору на постачання електроенергії, та     положень   ст.  277 Господарського  Кодексу України..

02.03.2007 р.   створена   Позивачем комісія     зафіксувала   факт припинення  обслуговуючим кооперативом   подачі електроенергії   у приміщення  , належні Позивачу , внаслідок чого  було припинено  надання населенню послуг  та завдало шкоди діловій  репутації Позивача.

Відповідач  позов не визнає. У судовому засіданні пояснює ,  що  був створений  з метою   забезпечення  обслуговування   приміщень , розташованих  у   будівлі побуту  „Пенза”.  З   січня 2007 р.   управління комунальної власності міста  Тернопільської міської ради  , виступаючи в якості „Замовника”  уклало  з Кооперативом  ,як „виконавцем”  договір на обслуговування , утримання будівлі за адресою вул.. Руська,21 у м. Тернополі,  що перебуває на балансі  Управління та закріпленої  за  нею територією з  метою   утримання  в належному  санітарному та протипожежному стані  приміщень та при будинкової території.  Відповідно до  умов договору,   Кооператив   відповідно до умов договору,  взяв на себе зобов’язання   укласти договори та сплачувати  відповідним службам  фактичні  витрати за користування комунальними послугами  (водопостачання,  водовідведення, електропостачання, вивозу сміття) , а також  укласти договори з орендарями , користувачами та власниками приміщень  на участь у спільних витратах на утримання  будівлі , в якій розметне приміщення та місць спільного користування.

За твердженням Відповідача ,  ним укладено  договори  з усіма   орендарями , користувачами та власниками приміщень  , розташованих у   будинку   21 по вул.. Руська у м. Тернополі    ,  крім   ТзОВ   „Перукарня Фея”,  тому що   останнє  не бажає    бути учасником   кооперативу ,   а  тому     члени кооперативу ,які одночасно  є  членами кооперативу,  не дають своєї згоди на укладення   договору   про спільне використання  технологічних    мереж.

Заперечуючи  свій   обов’язок  ,як основного  споживача,    укласти  із субспоживачем   договір   про   спільне  використання  технологічних мереж,   Відповідач  вказує  на те, що  не має технічної можливості   дозволити їх   спільне  використання , у зв’язку  з відсутністю    пристроїв  додаткового  живлення та зношеністю  мереж.

Заслухавши   доводи представників сторін,   оцінивши  подані ними   матеріали ,  суд  вважає, що  позов слід залишити  без розгляду ,  виходячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст.  184  ГК України  укладення господарських договорів на  основі  примірних  і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Водночас,    укладенню договору  енергопостачання  передує   завірена енергопостачальною організацією   наявність  технічних можливостей , які  визначаються  піднормативними актами,  зокрема,  Правилами    приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженими  Постановою НКРЕ від   14.12.2005  N 1137 ,  що зареєстровані в Міністерстві   юстиції України   19 січня 2006 р.   за N dd_002308 та Правилами   користування електричною енергією затвердженими  Постановою НКРЕ    31.07.96  N 28 (у редакції постанови НКРЕ   від 17.10.2005  N 910   ( vr085558-05 )), що зареєстровані в Міністерстві   юстиції України  2 серпня 1996 р. за N 417/1442,   щодо  приєднаної  споживачем потужності  струмоприймачів та потужності , яка задіяна  у добовому максимумі  навантаження енергопостачальної організації.

Відповідно до  пункту   1.8.   Правилах   користування електричною енергією визначено,  що договір   про   постачання   електричної   енергії   між постачальником електричної енергії та субспоживачем або споживачем, електроустановки якого приєднані до мереж електропередавальної організації, має укладатись після укладення між  субспоживачем та основним споживачем (електропередавальною організацією) договору про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача або договору про технічне забезпечення електропостачання субспоживача (споживача).

Між тим, обов’язковою умовою  перед укладенням відповідного договору між субспоживачем та основним споживачем (електропередавальною організацією)  субспоживач має узгодити з постачальником електричної енергії точку продажу для нього електричної енергії. Узгодження відбувається шляхом обміну листами.

Як пояснив представник  Позивача,  і це  знаходить  підтвердження   у поданих ним  доказах,    точки продажу   для нього електричної енергії  не  узгоджені  у порядку,   передбаченому   вказаними   Правилами, адже   Позивач   не звертався до  постачальника  електроенергії (основного  споживача) з відповідним  листом , і , відповідно ,  ці особи    не   давали   своєї  згоди   на запропоновану    субспоживачем   точку продажу   для нього електроенергії.

Разом з тим,  суд приймає до уваги  також   наступне.

Як випливає  із частини 1 ст. 627 ЦК України та   ст. 179 ГК України,    спонукання до  укладення договору  не допускається,  за винятком випадків,  коли обов’язок  укласти договір   встановлений    цими Кодексами, законом  або добровільно  прийнятим на себе зобов’язанням.

Згідно  із  ч.  1  ст.  187  ГК України  спори,  що виникають при укладанні господарських договорів за  державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

У відповідності  до  частини 1   ст.  633 ЦК України      публічним   є договір, в якому  в якому одна сторона  -  підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною  4 цієї статті   встановлюється,  що  підприємець  не  має  права  відмовитися   від   укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

У разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.

За змістом  наведених  положень  ЦК України   ,   з позовом  про спонукання  укласти   публічний договір   може   звернутися  лише  контрагент  зобов’язаної сторони.

Аналіз   положень   норм Цивільного   та Господарського  кодексів  України дають підґрунтя для   висновку, що      у  тих випадках,   коли   споживач   користується послугами (   енерго- та електро - постачання,  послуги зв’язку, тощо) , що надаються   зобов’язаною стороною,   але яка при цьому   відмовляється   від укладення договору,     слід   вважати , що фактичне користування    споживачем послугами  зобов’язаної сторони  є , у відповідності до  ч. 2 ст.  642 ЦК України  ,    акцептом   абонентом  оферти ,    запропонованої  стороною, яка надає послуг(виконує роботи).  Тому  дані  правовідносини   повинні  розглядатися як договірні.

Позивач   дійсно не  має   формально укладеного  із Відповідачем , або   іншою  електропостачальною    організацією   , договору на спільне використання   технологічних мереж,   утім,       фактично    отримує електроенергію ,  тобто користується   послугами  електропостачання, адже      його  мережі     технічно    приєднані  до  мереж  Відповідача.

Враховуючи  наведене   ,   доводи кооперативу  "Пенза. Тер. Сервіс"  з приводу   того , що  він не має технічної можливості    укласти   із Позивачем   договір не мають   юридичної   сили і суперечать фактичним   обставинам  справи.

Так само    суд відхиляє , як  неспроможні , доводи   обслуговуючого  кооперативу   про те, що   для     укладення  із ним  договору    про спільне використання технологічних мереж    Позивач повинен  вступити   у членство    кооперативу,  адже  кооператив є добровільним   об’єднанням    і примусовий до нього  вступ  суперечить   закону.

Разом з тим та   з огляду на  положення  ст. 187 ГК України   ,   Позивач  не позбавлений  права    вимагати    у судовому порядку    розгляду   спору ,  що виникає  при укладенні  господарського  договору,  укладення  якого  є обов’язковим  на підставі закону.

Але  для цього  Позивачу  необхідно було  подати суду   документи,  які  підтверджують   наявність   розбіжностей  між  сторонами  з приводу   умов договору,  або    докази,  які свідчать про те, що    абонент оферти   упродовж двадцяти днів  від дня  отримання ним   проекту договору ,   не погодився  із його  умовами , або в інший спосіб    ухилився  від  його  укладення   .

Між тим,       Позивач   оформив     проект договору  з необхідними додатками  та направив   його   Відповідачу    лише   21.12.2007 р., а  у суд з позовом    звернувся  раніше,  у жовтні 2007 р.

Таким чином, станом на 24.12.2007 р.    суду   не подано   і не може бути  подано    доказів   про те, що Відповідач   ухиляється , або відмовляється від   підписання  запропонованого  Позивачем договору, оформленого   у відповідності   до  адже     20-тиденний строк     для  розгляду  проекту договору   для Відповідача   ще не збіг.

При таких обставинах справи  ,   позов  слід залишити без розгляду .

Оскільки   Позивач  пов’язує    відмову    Відповідача  від  укладення   договору  про спільне використання   технологічних  мереж  з   неправомірним   припиненням  ним же   постачання електроенергії    Позивачу,  слід залишити    без розгляду  і  вимогу Позивача  про  покладення на Відповідача    відповідальності у вигляді   стягнення збитків,  у вигляді неодержаних доходів   та моральної  шкоди, всього нас суму   5552,27 грн.

Державне мито     відповідно до ст.ст. 44, 48 , 49 ГПК України    поверненню    Позивачу   не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34,   44 ,48,   п. 5 ст. 81, ст. 86        Господарського  процесуального   кодексу України,   суд

Ухвалив  :

Залишити без розгляду   позов Товариства з обмеженою відповідальністю  „Перукарня Фея”, м.Тернопіль,    до  обслуговуючого кооперативу  „Пенза Тер.сервіс” , м. Тернопіль,   про  передачу на вирішення  господарського  суду   переддоговірного  спору з приводу   укладення  договору про спільне використання   технологічних мереж    без числа   та номера, направленого   21.12.2007 р. ,    та  стягнення    з Відповідача       552,27 грн .  збитків у вигляді   втраченої вигоди та  5000 грн. на відшкодування   моральної шкоди ,   завданих   неправомірним припиненням подачі електроенергії.

Ухвала  підлягає  оскарженню   до суду апеляційної інстанції через місцевий  господарський суд.

Суддя