ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/310

20.12.07

За позовом
Міжгалузевого виробничо-комерційного підприємства “Україна”

До
Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації

Про
стягнення 11 858,52 грн.
Суддя Станік С.Р.

Представники:
Від позивача:
Від відповідача:

Кальченко С.У.- представник, дов. № 05 від 12.01.2007 року;
Моренко Ю.І.- представник. Дов. № 971 від 29.08.2006 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 9736,80 грн. - основної заборгованості по Договору № 155 від 25.06.2005 року, 1 663,16 - витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі –458,56 грн.,  а також витрат по сплаті держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.10.2007 року було порушено провадження  у справі № 47/310 та призначено до розгляду  на 28.11.2007 року.

В судовому засіданні 28.11.2007 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 28.11.2007 року представник відповідача надав суду  відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем ніколи не виникало договірних зобов”язань, докази того що позивачем були надані  послуги у вигляді виконання робіт на користь відповідача, а останнім були прийняті такі послуги  - відсутні.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.11.2007 року розгляд справи було відкладено та призначено на 20.12.2007 року.

В судовому засіданні 20.12.2007 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 20.12.2007 року представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував в повному обсязі. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи за позовом  Міжгалузевого виробничо-комерційного підприємства “Україна” до Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2005 року між Міжгалузевим виробничо-комерційним підприємством “Україна”, в якості підрядника з однієї сторони, та Управлінням освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, в якості замовника, з –другої, було укладено Договір підряду на проведення ремонтних робіт № 155 згідно п. 1 п. 5.1 якого позивач (підрядник) зобов’язався у відповідності до проектно –кошторисної документації, будівельних норм і правил, графіків виконання робіт виконати передбачені договором роботи по ремонту плоскої покрівлі в СЗШ №201 по пр-ту Перова,17-А, а відповідач (замовник) зобов’язався прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п.п.4.1,4.2. вищенаведеного Договору перед початком робіт “Замовник” перераховує “Підряднику” кошти в розмірі 50% кошторисної вартості робіт для придбання матеріалів терміном на 1 місяць. Остаточні розрахунки за виконані “підрядником” роботи здійснюються щомісячно по представленим актам по формі КБ-2в, підписаних та скріплених печаткою “замовника”. Кінцевий термін розрахунків за фактично виконані роботи 31 грудня 2005 року.

Так, згідно Довідки (типова форма №КБ-3) про вартість виконаних підрядних робіт, яка зазначена у позовній заяві, належним чином засвідчена копія якої долучено до матеріалів справи та Акту приймання виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-2в), належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи, а оригінали дослідженні в судовому засіданні, які підписані уповноваженими представниками, як підрядника (позивача), так і замовника (відповідача) без зауважень та заперечень щодо обсягів, якості, вартості виконаних підрядних робіт, з проставленими печатками підприємств відповідача та позивача, –останнім, за вересень 2005 року, були виконані роботи по ремонту плоскої покрівлі в СЗШ №201 по пр-ту Перова,17-А,  які замовником (відповідачем) були прийняті без будь –яких зауважень щодо якості, кількості виконаних позивачем робіт на загальну суму –9736,80 грн.

Однак, відповідно до позовної заяви та пояснень представника позивача, до теперішнього часу відповідач не здійснив оплату за виконані позивачем роботи.

На день розгляду справи у суді (20.12.2007 року), за розрахунком позивача, не оплатив Міжгалузевому виробничо-комерційному підприємству “Україна” за виконані роботи по ремонту плоскої покрівлі в СЗШ №201 по пр-ту Перова,17-А –9736,80 грн.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом  України.

Стаття 317 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV встановлює, що будівництво об'єктів виробничого  та  іншого  призначення, підготовка  будівельних  ділянок,  роботи  з  обладнання будівель, роботи з завершення  будівництва,  прикладні  та  експериментальні дослідження   і   розробки   тощо,   які   виконуються  суб'єктами господарювання  для  інших  суб'єктів  або   на   їх   замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Для  здійснення  робіт,  зазначених  у частині першій цієї статті,  можуть  укладатися  договори   підряду:   на   капітальне будівництво  (в  тому числі субпідряду);  на виконання проектних і досліджувальних робіт;  на виконання геологічних,  геодезичних  та інших   робіт, необхідних  для  капітального  будівництва;  інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про  договір підряду, якщо інше не передбачено Господарським кодексом України.

Господарські  відносини  у  сфері   матеріально-технічного забезпечення  капітального  будівництва  регулюються  відповідними договорами підряду,  якщо інше не передбачено  законодавством  або договором  сторін.  За  згодою  сторін  будівельні поставки можуть здійснюватися на основі договорів поставки.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Крім того, згідно ст. 317 ГК України загальні умови догорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про  договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно до вищевикладеного, статтею 837 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-VI встановлено, що за   договором   підряду    одна    сторона    (підрядник) зобов'язується  на  свій  ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника),  а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення,  обробку, переробку,  ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Стаття 839 визначає, що у разі коли підрядник   зобов'язаний   виконати   роботу,    визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором він  відповідає  за  неналежну  якість  наданих  ним матеріалів  і  устаткування,  а  також  за  надання  матеріалу  або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Стаття 853 ЦК України встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду,  оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому  посилатися  на  ці  відступи  від  умов  договору  або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи,  які могли  бути  встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо  після  прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору  підряду  або  інші  недоліки,  які  не  могли  бути встановлені   при   звичайному  способі  її прийняття  (приховані недоліки),  у  тому  числі  такі,   що   були   умисно   приховані підрядником,   він   зобов'язаний   негайно   повідомити   про  це підрядника.

Стаття 854 визначає порядок оплати роботи за договором підряду, відповідно до якої, якщо договором підряду  не  передбачена  попередня  оплата виконаної  роботи або  окремих  її етапів,  замовник зобов'язаний сплатити  підрядникові  обумовлену  ціну  після  остаточної  здачі роботи за умови,  що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно статті 875 за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно статті 879 матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 527 згаданого кодексу визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти  виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання), а боржник  вважається  таким,  що  прострочив,  якщо  він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його  у  строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора,  він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 623 ч.1 встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Крім того, відповідно до вимог чинних на території України нормативних документів в галузі будівництва, а саме: п. 3.3.8 розроблених Науково-виробничою фірмою "Інпроект" та  схвалених  рішенням  колегії  Держбуду України від 5 липня 2000 року N 36 Правил визначення вартості  будівництва (далі ДБН Д.1.1-1-2000) взаєморозрахунки  за обсяги виконаних робіт провадяться за період, встановлений в контракті (щомісячно, за етап тощо).

Відповідно до п. 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000 за твердої договірної ціни взаєморозрахунки провадяться на підставі виконаних обсягів робіт та їхньої вартості, визначеної в договірній ціні.

Відповідно до листа Державного комітету України з будівництва та архітектури від 15.04.2004  N 8/8-437, а саме пункту 4 спільним наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2002 року №237/5 (далі наказ Держкомбуду) затверджені типові форми первинних звітних документів по звіту в будівництві, введені в дію з 01.07. 2002 року,  в тому числі:  "Акт приймання виконаних підрядних робіт"  ф. №  КБ-2в і "Справка про вартість виконаних підрядних робіт і витрат" ф.№ КБ-3, якими підтверджуються об’єми виконаних підрядних робіт. У зв’язку з Поясненнями відносно заповнення  "Акту приймання виконаних підрядних робіт"  (типова форма №  КБ-2в) при будівництві об’єктів за рахунок недержавних джерел  фінансування складання його не є обов’язковим.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу  України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу  України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач –Міжгалузеве виробничо-комерційне підприємство “Україна”  –умови Договору № 155 від 25.06.2005 року виконало у повному обсязі, виконавши роботи по ремонту плоскої покрівлі СЗШ №201 по пр-ту Переова,17-а, які відповідачем були прийняті згідно, як Довідки (типова форма №КБ-3) про вартість виконаних підрядних робіт так і Акту приймання виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-2в) за вересень 2005 року, оригінали яких досліджено в судовому засіданні та належним чином засвідчені копії яких долучено до позову –без зауважень та заперечень щодо комплектності, якості та кількості виконаних субпідрядних робіт, (і які повністю відповідають Типовій формі КБ-2 та КБ-3 Затвердженої наказом ДКСУ і ДК України з будівництва та архітектури №237/5 від 21.06.2002 “Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві”, з проставленими печатками генпідрядника та підрядника) на загальну суму –9736,80 грн., а відповідач –Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації –свої обов’язки за зазначеним Договором № 155 від 25.06.2005 року по  повній оплаті виконаних позивачем підрядних робіт –вчасно не виконало.

На даний час у відповідача –Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації перед позивачем –Міжгалузевим виробничо-комерційним підприємством “Україна” існує прострочена заборгованість в сумі –9736,80 грн., яка ним не погашена, і яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.  А тому суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості (основного боргу) за виконані роботи по ремонту плоскої покрівлі СЗШ №201 по пр-ту Переова,17-а за Договором №155 від 25.06.2005 року законною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в  повному обсязі на суму –9 736,80 грн.

Доказів протилежного, в тому числі повної оплати робіт по ремонту плоскої покрівлі СЗШ №201 по пр-ту Переова,17-а на загальну суму –9 736,80 грн. відповідач суду не надав, з загального відділу Канцелярії Господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/310 зазначені докази в розумінні статей 33, 34 ГПК України –не надходили.

Крім того, твердження відповідача про те, що між позивачем та відповідачем ніколи не виникало договірних зобов”язань, а докази того що позивачем були надані  послуги у вигляді виконання робіт на користь відповідача, а останнім були прийняті такі послуги  - відсутні, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем - Управлінням освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин на які він посилається. До того ж, обставини на яких грунтуються заперечення відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи та досліджені судом в судовому засіданні доказами, а саме: Договором № 155 від 25.06.2005 року укладеним між Міжгалузевим виробничо-комерційним підприємством “Україна” та Управлінням освіти Дніпровської районної у місті Києві, Довідкою (типова форма №КБ-3) про вартість виконаних підрядних робіт, належним чином засвідчена копія якої долучено до позову та Актом приймання виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-2в), належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи, які підписані уповноваженими представниками, як позивача, так і відповідача без зауважень та заперечень щодо обсягів, якості, вартості виконаних підрядних робіт, з проставленими печатками підприємств відповідача та позивача відповідно до яких позивачем, за вересень 2005 року, були виконані роботи по ремонту плоскої покрівлі в СЗШ №201 по пр-ту Перова,17-А,  які відповідачем були прийняті без будь –яких зауважень щодо якості, кількості виконаних позивачем робіт на загальну суму –9736,80 грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України 16.01.03 №435-VI встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач свої зобов’язання по повній оплаті наданих йому позивачем послуг по ремонту плоскої покрівлі в СЗШ №201 по пр-ту Перова,17-А за Договором № 155 від 25.06.2005 року належним чином вчасно не виконав: станом на день подачі позову до суду відповідач не сплатив 9736,80 грн. Його заборгованість перед позивачем на даний час складає 9736,80 грн.

Враховуючи те, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми 3 % річних за прострочення виконання зобов’язання за договором, а судом встановлено що відповідачем прострочено виконання зобов”язання суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір 3 % за період прострочення з 01.01.2006 року  по 27.07.2007 року (момент визначений позивачем в позовній заяві до якого він здійснює нарахування 3% річних) складає: (9736,80 грн. x 3%):365 x 573 (дні прострочення) = 458,56 грн. А тому,  вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов’язання за Договором № 155 від 25.06.2005 року є законною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі –в сумі 458,56 грн.

Суд врахувавши, що з 01 січня 2006 року (остаточний термін коли оплата повинна була бути здійснена відповідно до умов Договору) по червень 2007 року включно (момент визначений позивачем в позовній заяві до якого він здійснює нарахування втрат від інфляції) відповідач прострочив перед позивачем виконання зобовязання по оплаті наданих послуг за Договором № 155 від 25.06.2005 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 9736,80 грн. і на даний час  не погашена, а позивач  заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем  з урахуванням встановленого індексу інфляції, вважає цю позовну вимогу законною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Згідно доданих до позову розрахунків індексів інфляції в період прострочення відповідачем виконання зобовязання по оплаті за виконані підрядні роботи з січня 2006 року  по червень 2007 року включно і з якими погоджується суд, сума інфляційних витрат складає 1663,16 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат за невиконання відповідачем зобов”язання щодо оплати вартості наданих позивачем послуг за Договором № 155 від 25.06.2005 року є законною та обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню  в повному обсязі  –в сумі 1663,16 грн.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу  України, підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов Міжгалузевого виробничо-комерційного підприємства “Україна”  до Управлінням освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації –задовольнити.

2.          Стягнути з Управлінням освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (Ідентифікаційний код 26063920, місцезнаходження: 02105, м. Київ, проспект Миру,6-а, р/р №1090 УДК м. Києві, МФО 820019), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Міжгалузевого виробничо-комерційного підприємства “Україна” (Ідентифікаційний код 13669974, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. пр-т Гагаріна,14-а, р/р 915 у філії Дніпровському відділенні ПІБ, МФО 322142) суму заборгованості в розмірі –9736 (дев”ять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 80 коп., суму інфляційних витрат – 1663 (одна тисяча шістсот шістдесят три) грн. 16 коп., 3% річних –458 (чотириста п”ятдесят вісім) грн. 56 коп., а також 118 (сто вісімнадцять) грн. 60 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Відповідно до ст.90 ГПК України господарським судом міста Києва винесено у справі №47/310 окрему ухвалу на адресу Голови Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                       С.Р.Станік