ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

06.11.07р.

Справа № А36/542-07

За позовом  Приватного підприємства "Дафин", м.Дніпропетровськ

до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська, м.Дніпропетровськ

за участю прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська

про зобов"язання прийняти податкові декларації.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання Тесля М.М.

Представники:

від позивача: Старовойтова О.Е., довіреність б/н від 06.09.07р.

від позивача: Тумасов Р.Г., довіреність б/н від 01.10.07р.

від позивача: Хливнюк Є.І., довіреність б/н від 25.10.07р.

від відповідача: Прудко О.В., довіреність №16234/9/10-016 від 25.0907р.

від відповідача:  Мальована Ю.Л., довіреність №2821/9/10-016 від12.02.07р.

від відповідача: Волошина В.В., довіреність № 19003/9/10-016 від 30.10.07р.

від прокуратури: Горовий С.О., довіреність №1590 від 02.08.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому з врахуванням заяви  про доповнення до позовної заяви від 24.10.2007р. просить зобов’язати  Відповідача - ДПІ у Кіровському  районі м.Дніпропетровська прийняти податкові декларації  з податку на додану вартість  за червень, липень та серпень 2007року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно повернуто  податкові декларації Позивача, які ним було подано до податкової інспекції.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що вказані декларації не відповідали вимогам закону, тому на підставі пп.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” ним були повернуті позивачу.

29.10.2007р. в.о прокурора Кіровського району  м.Дніпропетровська  до суду було подано заяву про  вступ у справу на підставі ст..36-1 Закону України «Про  прокуратуру».

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.п.4.1.2. п.4.1. ст..4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 20.07.2007р. позивачем було надано до ДПІ у Кіровському  районі м.Дніпропетровська податкову декларацію з ПДВ за червень 2007р.

Листом №12290/10/19-121 від 23.07.07р. ДПІ у Кіровському  районі м.Дніпропетровська повідомила ПП «Дафин»про те, що вказана декларація вважається не прийнятою на підставі пп.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”. При цьому, вказаний лист податкової інспекції не містить положень про те, у чому саме полягають порушення, допущені позивачем при заповненні вказаної декларації.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 06.08.2007р. позивачем було надано до ДПІ у Кіровському  районі м.Дніпропетровська податкову декларацію з ПДВ за червень 2007р.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 20.08.2007р. позивачем було надано до ДПІ у Кіровському  районі м.Дніпропетровська податкову декларацію з ПДВ за липень 2007р.

Листом №14069/10/19-121 від 21.08.07р. ДПІ у Кіровському  районі м.Дніпропетровська повідомила ПП «Дафин»про те, що вказана декларація вважається не прийнятою на підставі пп.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”. У листі зазначено, що  документ підписаний не посадовою особою.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 03.09.2007р. позивачем було надано до ДПІ у Кіровському  районі м.Дніпропетровська податкову декларацію з ПДВ за липень 2007р.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 20.09.2007р. позивачем було надано до ДПІ у Кіровському  районі м.Дніпропетровська податкову декларацію з ПДВ за серпень 2007р.

Листом №15967/10/19-121 від 20.09.07р. ДПІ у Кіровському  районі м.Дніпропетровська повідомила ПП «Дафин»про те, що вказана декларація вважається не прийнятою на підставі пп.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”. При цьому, вказаний лист податкової інспекції не містить положень про те, у чому саме полягають порушення, допущені позивачем при заповненні вказаної декларації.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні Сухий Д.В., що є директором ПП «Дафин», що підтверджується наказом №1-к від 10.10.2006р., повідомив, що всі податкові декларації, що надавались до податкової інспекції підписано ним, в тому числі і податкова декларація з ПДВ за липень 2007р, яка була повернута податковою інспекцією у зв’язку з тим, що її підписано не посадовою особою.

Відповідачем взагалі, не визначено, у зв’язку з чим він прийшов до висновку, що вказана декларація підписана не посадовою особою.

Таким чином, повернення вказаної декларації податковим органом є безпідставним.

Відповідно до абз. 5 п.п.4.1.2. п.4.1. ст..4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як  податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у   затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова  декларація,  якщо  в  ній  не  зазначено   обов'язкових реквізитів,  її  не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника  податків. У цьому  випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією  надати  нову податкову  декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої).

Обов’язкові реквізити податкової декларації з податку на додану вартість визначені у Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженому Наказом ДПА України 30.05.1997  N 166 (у редакції наказу від 15.06.2005  N 213) зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 червня 2005 р. за N702/10982.

Місцезнаходження платника податку (місце проживання) є обов’язковим реквізитом вказаної декларації і зазначається у графі «6». Як вбачається із наданих позивачем копій спірних декларацій та заперечень відповідача вказана графа була заповнена у всіх деклараціях, що подавались до податкової інспекції.

Отже, позивачем було дотримано вимоги щодо зазначення у податкових деклараціях обов’язкових реквізитів, і позивачем не було порушено вказаних вимог.

Проте, у своїх запереченнях відповідач зазначає, що вказана в документі адреса не відповідає місцезнаходженню платника.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано акт від 30.08.07р., рапорт від 30.08.07р., пояснення від 30.08.07р., 03,09.05р, 05.09.07р.

Суд вважає, що вказані документи не є допустимими доказами по справі з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 72 КАС України обставини,   які  за  законом  повинні  бути  підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися  ніякими іншими  засобами  доказування,  крім  випадків,  коли щодо таких обставин не виникає спору.

Так, частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»встановлено, що якщо відомості, які підлягають  внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідачем не надано доказів того, що адреса, зазначена у спірних податкових деклараціях не відповідала адресі позивача, зазначеній у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Крім того, вказані документи щодо відсутності позивача за адресою складені після повернення позивачу спірних податкових декларацій та не визнання їх як податкову звітність.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що відповідачем безпідставно не було визнано як податкові  декларації, податкові деклрації з податку на додану вартість  за червень, липень та серпень 2007року, які було надано позивачем до податкової інспекції.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити адміністративний позов.

Зобов’язати державну податкову інспекцію у Кіровському районі  м.Дніпропетровська  прийняти  податкові декларації  з податку на додану вартість  за червень, липень та серпень 2007 року Приватного підприємства "Дафин".

Присудити судові витрати у сумі 3грн.40коп. з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Дафин".

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                         М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі  09.11.2007р.