ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2007 р.

Справа № 6/680/07

за позовом

ВАТ "Дамен Шіпярдс Океан" м. Миколаїв

до відповідача

СДПІ ВВП у м. Миколаєві

про

Скасування повідомлень - рішень

Суддя                                                                                                     Ткаченко О.В

Секретар                                                                                                    Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

Віштал Л.В.

Від відповідача

Глушко Д.В.

Панчук С.Ю.

Суть спору: За наслідками перевірок товариства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень –травень 2007р. (акти від 06.07.2007р. №518/36/14307563 та від 14.08.2007р. №629/36/14307653) податковою службою прийняті повідомлення –рішення від 16.08.2007р. №00012336/0 та від 12.07.2007р. №00011336/0, якими товариству зменшено суму бюджетного відшкодування на суму 3064747грн. і 2912310грн., у зв’язку з порушенням ним пп. “а” 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закон України від 21.12.2000 № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Порушення платника полягало в тому, що ним неправомірно включено до суми фактичної сплати 6532225грн. податкового кредиту по податковим векселям, які не сплачені грошовими коштами, а також включено до відшкодування 1875979грн. сплачених у звітних періодах, але віднесених до податкового кредиту у попередніх періодах.

Товариство, не заперечуючи встановлені податковою службою обставини і правильність арифметичного розрахунку сум, зазначених в рішеннях, звернулося з позовом (з урахуванням уточнень) про їх скасування, посилаючись на те, що суми бюджетного відшкодування визначені ним у відповідності з законом.

Відповідач позов не визнав з підстав, вказаних в рішеннях і актах перевірки.

Господарський суд, розглянувши матеріали встановив, що фактичні обставини справи (наявність господарських операцій, їх обсяг і вартісні показники, арифметичний розрахунок суми зменшеного відшкодування) сторонами не заперечуються, а спір полягає в різному тлумаченні сторонами діючого законодавства.

Оцінивши доводи сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. виходячи з такого.

Згідно з пп. 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (з урахуванням п.6 "Особливі правила для підприємств суднобудування і літакобудування" Наказу ДПА України від 30.05.1997 № 166 "Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання") якщо у звітному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у звітному податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Отже, зазначеною нормою, платнику податку надається право на бюджетне відшкодування не в залежності від часу виникнення податкового кредиту, а при наявності від’ємного значення податку і в сумі фактичної сплати податку, розмір якої не перевищує суми від’ємного значення.

Наявність від’ємного значення і розмір фактичної сплати податку у звітних періодах податковою службою не заперечується.

Таким чином, товариство правомірно заявило до відшкодування вказані суми податку, а спірні повідомлення - рішення прийняті з порушенням вимог пп. 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість".

Доводи відповідача про можливість включення податкових векселів до сум відшкодування тільки у разі перерахування до бюджету грошових коштів не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Як було зазначено вище, бюджетному відшкодуванню підлягає сума фактично сплачена платником податку.

Згідно з п.11.5 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" платники податку при імпорті товарів на митну територію України можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання.

Абзац 7 п.11.5 передбачає - якщо платник податку на дату поставки податкового векселя органу митного контролю має підтверджену податковим органом суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж сума зобов'язання по такому векселю, платник податку має право включити суму зобов'язань по податковому векселю до складу податкових зобов'язань за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому податковий вексель вважається погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю.

Згідно з "Положенням про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України", затв. Постановою Національного банку України від 16.12.2002 № 508, погашення векселя - це здійснення платежу за векселем векселедавцем (платником), тобто погашення векселя прирівнюється до фактичної сплати коштів.

Факт погашення векселів(включення суми зобов'язань по податковим векселям до складу податкових зобов'язань) податковою службою не заперечується.

Таким чином, позивач правомірно включив до податкового кредиту і суми бюджетного відшкодування суми зобов’язань по податковим векселям.

Керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Скасувати податкові повідомлення –рішення СДПІ ВВП у м. Миколаєві від 16.08.2007р. №00012336/0 та від 12.07.2007р. №00011336/0,

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя