КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2007                                                                                           № 4/241

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес  Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Хокова С.А. (за дов.),

від відповідача - не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Юнайтед Паблішерз Груп"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.10.2007

у справі № 4/241

за позовом                               ТОВ "БАСФ Т.О.В."

до                                                   ТОВ "Юнайтед Паблішерз Груп"

про                                                  стягнення 6 444,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 5111,10 грн. заборгованості, 720,01 грн. пені, 127,06 грн. 3% річних, 486,11 індексу інфляції за договором суборенди нежитлових приміщень №03 від 01.08.2005 за червень, липень, серпень 2006 року згідно розрахунку, судові витрати, в тому числі витрати на послуги адвоката в розмірі 835 грн.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України 10.10.2007 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за період червень, липень, серпень 2006 року в сумі 5 111,10 грн., 199,74 грн. 3% річних, 782,55 грн. індексу інфляції та 835 грн. відшкодування витрат на юридичні послуги, судові витрати. Від вимоги про стягнення пені в сумі 720,01 грн. позивач відмовився і відмова була прийнята судом першої інстанції.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 11.12.2007 у справі №4/241 позов ТОВ „БАСФ Т.О.В.” до ТОВ „Юнайтед Паблішерз Груп” про стягнення 6 444,28 грн. задоволено частково.

Присуджено стягнути з ТОВ „Юнайтед Паблішерз Груп” на користь ТОВ „БАСФ Т.О.В.” 5 111,10 грн. основного боргу, 782,55 інфляційних витрат, 199,74 грн. 3% річних, 102 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 835 грн. відшкодування витрат за юридичні послуги.

В решті частини позову провадження у справі припинено.

Рішення мотивовано тим, що відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ „Юнайтед Паблішерз Груп” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м.Києва від 18.10.2007 у справі №4/241 частково та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ „Юнайтед Паблішерз Груп” суми інфляції в розмірі 782,55 грн., 3% річних в сумі 199,74 грн., збитків на витрати за юридичні послуги в розмірі 835 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим з мотивів неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія встановила наступне.

01.08.2005 між ТОВ „БАСФ Т.О.В.” та ТОВ „Юнайтед Паблішерз Груп” укладений договір суборенди №3 (далі – договір), відповідно до умов якого позивач (орендодавець) передав, а відповідач (орендар) прийняв в строкове платне користування нежиле приміщення №11, яке знаходиться за адресою м.Київ, вул. Патриса Лумумби, 4/6, загальною площею 36,1 кв.м., на 6 поверсі для службового користування.

Відповідно до пункту 4.1, 4.2. договору орендна плата встановлена в розмірі 3 443,94 грн., в тому числі ПДВ, щомісячно до 15 числа місяця, за який здійснюється орендна плата.

Відповідно до пункту 3.1 договору відносини найму вступають в силу з 01.10.2005 і діють до 31.08.2006.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

На виконання умов договору, позивач передав відповідачу у найм нежиле приміщення за адресою м.Київ, вул. Патриса Лумумби, 4/6, загальною площею 36,1 кв.м., на 6 поверсі для службового користування. Відповідачем цей факт не заперечувався.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач виконав свої зобов’язання по оплаті орендованого приміщення за червень, липень та 1 день серпня 2006.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже борг відповідача перед позивачем за оренду за червень, липень та 1 день серпня 2006 становить 5 111,10 грн.

Крім того, як вбачається з апеляційної скарги, відповідач не оскаржує рішення місцевого суду в частині стягнення суми основного боргу.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5 111,10 грн. основного боргу, 199,74 грн. 3% річних та 782,55 грн. індексу інфляції.

Крім того, позивачем була заявлена сума відшкодування витрат на юридичні послуги.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Саме протиправна поведінка відповідача, – порушення зобов’язань за договором суборенди №03 від 01.08.2005, стала причиною виникнення грошової шкоди в розмірі 835 грн.

Як вбачається з довідки №021007-01 від 10.10.2007 у позивача відсутня посада юрисконсульта.

Так як відповідач добровільно борг по орендній платі не сплачував, у зв’язку з необхідністю розгляду справи в суді, позивач був вимушений звернутися за захистом своїх охоронюваних законом інтересів до юридичної компанії, з якою уклав договір доручення на ведення справ в суді №15-03/07 від 19.03.2007. Договором передбачено, що плата за надання юридичної допомоги складає 835 грн. Факт понесених позивачем витрат підтверджується платіжним дорученням від 25.04.2007 №88 про сплату 835 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 835 грн. майнової шкоди у розмірі витрат, які понесені позивачем у зв’язку зі сплатою грошових коштів за юридичні послуги.

Оскільки позивач відмовився від стягнення пені, то на підставі пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України провадження в цій частині підлягає припиненню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Господарського суду м.Києва від 18.10.2007 у справі №4/241 відповідає чинному законодавству, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись пунктом статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ „Юнайтед Паблішерз Груп” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м.Києва від 18.10.2007 у справі №4/241 залишити без змінити.

Матеріали справи №4/241 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в місячний термін до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді

25.12.07 (відправлено)