ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.07                                                                                Справа № 4/101

Господарський суд Львівської області в складі судді Гриців В.М. при секретарі Москалі Р.М. з участю представників: позивача Геляра Ю.І., відповідача Онишко Н.П. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства „Іскра” до приватного підприємства „Віроока” про відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Іскра” звернулося з позовом до приватного підприємства „Віроока”, просить суд стягнути 94530,00 грн. збитків за несвоєчасне повернення приміщення площею 315,1 кв.м. у м.Львові на вул. Білоцерківській, 10. Позивач у судовому засіданні подав суду заяву про доповнення позовних вимог, просить суд стягнути з приватного підприємства „Віроока” 94530,00 грн. завданих збитків, 13234,20 грн. неустойки..

Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Між ВАТ „Іскра" та ПП „Віроока" 05.05.1997р. укладено договір оренди приміщення на підставі якого відповідач орендував приміщення для розташування офісу загальною площею 315,1 м2, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10 . Строк оренди визначено у договорі з 05.05.1997р. до 05.05.2002р. У зв»язку в відмовою відповідача звільнити орендоване приміщення після закінчення строку дії договору позивач звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою про повернення приміщення власнику у зв'язку із закінченням терміну дії договору. Рішенням господарського суду Львівської області від 24.06.2004р. дії ПП „Віроока" по займанню приміщення площею 315,1 м2, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Білоцерківська, 10 визнано незаконними і зобов'язано відповідача повернути приміщення власнику - ВАТ „Іскра". Рішення вступило в законну силу і виконано 11.02.2005р. та 03.03.2005р. в примусовому порядку, що підтверджується актами державного виконавця. Позивач 07.05.2004р. уклав з ТзОВ „Лендком" договір оренди №17 приміщень, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10, орендна плата становить 25,00 грн. за метр квадратний. Приймання-передача приміщення в оренду повинно було відбутись до 27.05.2004р. Відповідач всупереч вимогам законодавства та рішення господарського суду Львівської області від 17.06.2004р. в добровільному порядку не повернув позивачу безпідставно займаних приміщень, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10, відповідно, останній не зміг вчасно виконати свої зобов'язання перед ТзОВ „Лендком" та передати приміщення по вул.Білоцерківській, 10 у м.Львові в оренду. 20.08.2004р. ТзОВ „Лендком" листом повідомило позивача про відмову від договору оренди „оскільки ВАТ „Іскра" не може виконати своїх зобов'язань по передачі приміщень по вул. Білоцерківська, 10 в оренду". У зв'язку з відмовою ТзОВ „Лендком" від договору оренди, яка сталась через неправомірні дії ПП „Віроока", позивач зазнав збитків на суму 94530,00 грн. у вигляді упущеної вигоди, нарахованої за період з 07.05.2004р. (дати укладення договору оренди з ТзОВ „Лендком") до 05.05.2005р. (дати закінчення строку дії цього договору). Позивач вважає, що цю суму відповідач повинен відшкодувати на підставі 16, 22, 611, 623, 624 Цивільного кодексу України. Крім того, на підставі ст.785 Цивільного кодексу України позивач нарахував 13234,20 грн. неустойки за 14 місяців - період безпідставного користування приміщенням, а саме з 05.05.2002р. (дати закінчення строку дії договору оренди) і до 11.02.2005 року (дати фактичного звільнення займаних приміщень відповідачем).

Відповідач позов заперечує повністю, як такий, що не відповідає дійсним обставинам справи, суперечить законодавству України. Вважає, що відсутній доказ того, що дії або бездіяльність відповідача спричинили збитки; відсутній будь-який зв'язок між об'єктом, який орендував відповідач та об'єктом, який є предметом договору оренди від 07.05.2004р. з ТзОВ „Лендком", на підставі якого позивач нараховує збиткі в розмірі неодержаних прибутків. Договір, який представив позивач, як підстава для нарахування збитків в розмірі неодержаних прибутків - обумовлює оренду іншого приміщення, а саме -відповідно до п. 1.1 Договору від 07.05.2004р. - загальною площею 493, 1 м.кв., в технічному паспорті № 637 ЛОДКБТІ та ЕО від 05.02.2003р. зазначено - підвального приміщення. Доказом того, що Договір оренди з ТзОВ „Лендком" від 07.05.2004 р. обумовлює інший об'єкт оренди є той факт, що укладено його було в момент здійснення судочинства у справі № 1/376-20/161 про виселення з приміщення і задовго до моменту винесення рішення від 24.06.2004 р. господарським судом Львіської області. Позивач заперечує право відповідача на захист своїх порушених прав та інтересів, всупереч Конституції України, Закону України „Про власність", які захищають інтереси користувача та гарантують право на підприємницьку діяльність, порушуючи зобов'язання, взяті на себе в Договорі оренди від 01.08.1998 р.- п. 6.2., яким закріплено переважне право Орендаря на продовження дії Договору, Позивач розпочав судовий процес по виселенню Відповідача, в свою чергу Відповідач керуючись ст. 1 ГПК України оскаржив дії Позивача. 05.10.2004р. Львівським Апеляційним Господарським Судом у справі № 1/377-20/162 було винесено Постанову про виселення, станом на цей момент Відповідач вивільнив приміщення 89 м.кв на вул. Білоцерківській, 10, а своє майно вивіз. Доказом цього є факт, встановлений і описаний в мотивуючій частині Постанови Львівського Апеляційного Господарського Суду від 05.10.2004 р. у справі № 1/376-20/161. У зв'язку з тим, що Позивач не передавав Актом прийому-передачі приміщення на момент укладення Договору оренди від 01.08.1998 р., а Договором оренди не обумовлено процедуру вивільнення, тому, Відповідач листом від 05.10.2004 р. вих № 357 повідомив Позивача про вивільнення приміщення, на що не одержав жодної відповіді. Лише в лютому-березні 2005 р. до місця знаходження Відповідача надійшло повідомлення від державного виконавця про звільнення приміщення. В Акті державного виконавця зазначено, що : - „ приміщення офісу на вул. Білоцерківській, д. 10 заг. площею 315,1 м.кв. звільнено від майна добровільно, ключі передано." Враховуючи те, що дії Відповідача були спрямовані на захист порушених прав та інтересів, як добросовісного орендаря, тому немає його вини в неодержанні Позивачем прибутків на підставі іншого договору оренди, укладеного ним задовго до завершення судового процесу у справі № 1/376-20/161.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази суд вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Предметом спору є стягнення 94530,00 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, нарахованої за період з 07.05.2004р. (дати укладення договору оренди з ТзОВ „Лендком") до 05.05.2005р. (дати закінчення строку дії цього договору) та 13234,20 грн. неустойки, яку позивач нарахував на підставі ст.785 Цивільного кодексу України за 14 місяців - період безпідставного користування приміщенням, а саме з дати закінчення строку дії договору оренди і до дати фактичного звільнення займаних приміщень відповідачем.

Відповідно до вимог ст.ст.759, 761, 765 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, уповноважена на укладення договору найму. Наймодавець зобов’язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Згідно з матеріалами справи відповідач на підставі договору оренди, укладеного з позивачем 5 травня 1997 року, орендував приміщення для розташування офісу загальною площею 315,1м.кв., яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10. Строк дії оренди сторони визначили у договорі з 5 травня 1997 року до 5 травня 2002 року. У зв»язку в відмовою відповідача звільнити орендоване приміщення після закінчення строку дії договору позивач звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою про повернення приміщення власнику у зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди Рішенням суду від 24.06.2004р. у справі № 1/376-20/161 дії ПП „Віроока" по займанню приміщення площею 315,1 кв.м. , яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Білоцерківська, 10 визнано незаконними і зобов'язано відповідача повернути приміщення власнику - ВАТ „Іскра". Рішення вступило в законну силу і виконано 11.02.2005 року в примусовому порядку, що підтверджується актами державного виконавця. Тобто, приміщення площею 315,1 м2. , яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Білоцерківська, 10 повернено позивачу в лютому 2005 року.

Позивач 7 травня 2004 року уклав з ТзОВ „Лендком" договір оренди № 17 приміщень загальною площею 493,1 м.кв., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська,10 зі строком дії до 5 травня 2005 року. За цим договором приймання-передача приміщення в оренду повинна була відбутись до 27 травня 2004 року. Позивач стверджує, що приміщення площею 315,1 м2. , яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Білоцерківська, 10 входить у загальну площу 493,1 м.кв. приміщень, що є предметом договору оренди № 17. А оскільки на дату укладення названого договору з ТзОВ „Лендком" та в період, визначений для передачі ТзОВ „Лендком" орендованих приміщень, відповідач не повернув позивачу приміщень, загальною площею 315,1 м.кв., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10, відповідно, позивач не зміг вчасно виконати свої зобов'язання перед ТзОВ „Лендком". Листом 20 серпня 2004 року ТзОВ „Лендком” повідомило позивача про відмову від договору оренди „оскільки ВАТ „Іскра” не може виконати своїх зобов'язань по передачі приміщень по вул. Білоцерківська, 10 в оренду" .

Таким чином у 2004 році приміщення загальною площею 315,1 м.кв. за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10 не були вільні, їх використовувало приватне підприємство „Віроока” і між сторонами у справі існував судовий спір щодо виселення приватного підприємства „Віроока” з названих приміщень. Проте позивач 7 травня 2004 року все ж уклав з ТзОВ „Лендком” договір їх оренди і зобов’язався передати до 27 травня 2004 року. При цьому, укладаючи зазначений договір, позивач не міг не розуміти неможливість реально виконати цей договір і надати в оренду спірні приміщення, а, отже, діяв недобросовісно.

В силу ст.182 Цивільного Кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом. За приписами ст.ст.33,34 ГПК України сторони зобов’язані належними і допустимими доказами доводити суду обставини, що є підставою їх вимог чи заперечень.

Позивач не надав суду жодних належних доказів того, що приміщення за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10 належать йому на праві власності, яка дійсна площа цих приміщень. Позивач також не пояснив суду чому, маючи намір добросовісно виконати зобов’язання за договором оренди № 17, не передав в оренду ТзОВ „Лендком" решту 178,0 м.кв. приміщень, не зайнятих відповідачем і на яких підставах вимагає стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у вигляді орендної плати за 178,0 м.кв. приміщень за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10.

Тому суд відмовляє позивачу у стягненні 94530,00 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, нарахованої за період з 07.05.2004р. (дати укладення договору оренди з ТзОВ „Лендком") до 05.05.2005р. (дати закінчення строку дії цього договору).

Суд також відмовляє позивачу у стягненні з відповідача 13234,20 грн. неустойки, нараховану на підставі ст.785 Цивільного кодексу України у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення за 14 місяців - період безпідставного користування орендованим приміщенням загальною площею 315,1 м.кв. за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10 - з дати закінчення строку дії договору оренди і до дати фактичного звільнення займаних приміщень відповідачем). Підставою відмови є пропуск позивачем позовної давності, встановленої ст.ст.256.,258 Цивільного Кодексу України. А саме до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік.

Керуючись ст.ст.4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 32, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд–

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                         Гриців В.М.