ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/272

31.10.07

За позовом     товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-М"

до                     Товариство з обмеженою відповідальністю"Металоторг 2006"

про                    стягнення 112 541,61 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача      -    Літінська Я.Г. –довіреність бн від 28.08.07р.

Від відповідача –     не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 109 638,5 грн., пені у розмірі 1 659,60 грн., 657,83 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних у розмірі 585,73 грн., а також відшкодування судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2007 року було порушено провадження в справі № 47272 та призначено до розгляду 17..10.2007 року.

17.10.2007 року судове засідання було перенесено на 24.10.2007 року.

В судове засідання 24.10.2007р. представники позивача та відповідача не з’явились, витребуваних судом документів не надали. Через канцелярію Господарського суду міста Києва ніяких клопотань та заяв не подавали. Про проведення судового засідання 24.10.2007 року були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2007 року справу було перенесено на 31.10.2007 року.

В судовому засіданні 31.10.2007 р. представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач вимогу суду, викладених в ухвалі суду від 14.09.2007 року не виконав, відзив на позовну заяву не надав, і в судове засідання 31.10.2007 року не з’явився. Через канцелярію Господарського суду ніяких заяв та клопотань не надавав.

Справа розглядається в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс-М” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Метало торг 2006”, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Альянс-М, в якості продавця з однієї сторони,  та Товариством з обмеженою відповідальністю “Метало торг ”2006 , в якості покупця, з –другої, було укладено договір № 0607-2, згідно умов якого продавець зобов’язується передати у власність покупця належний Продавцю металопрокат в асортименті, а покупець приймає на себе зобовязання сплатити вартість товару, у відповідності з умовами даного договору (п.1.1 Договору № 0607-2 від 06.07.2006 року).

Відповідно до п.3.1. Договору №0607-2 ціни на товар поставлений згідно з Договором, встановлюються в національній валюті України, погоджуються окремо Постачальником і Покупцем та вказуються у рахунку-фактурі.

Згідно з п.3.2 загальна сума Договору на момент укладення складає 500000.00 грн. (п’ятсот тисяч гривень 00 коп.)

Відповідно до п.4.1, 4.2 Договору №0607-2 від 06.07.2006 р. оплата за поставлений товар складає 100% передплати, а у разі отримання передплати Постачальником та не поставки Товару Покупцю, гроші повертаються на рахунок Покупцю протягом одної банківської доби з моменту отримання листа про повернення грошової суми.

Відповідно до п.п.5.1, 5.2 Договору №0607-2 обов’язок Постачальника надати Покупцю на кожну партію Товару: рахунок-фактури, видаткову накладну, податкову накладну, сертифікат якості заводу-виробника по кожній партії Товару. Продукція вважається прийнятою Покупцем: по якості –згідно з сертифікатом якості; у кількості –згідно з супровідними документами.

Згідно з п.7.1 Договору №0607-2 від 06.07.2006 року  передбачено, що у разі невиконання своїх зобов’язань сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України та  при не своєчасній поставці Товару Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,01% від суми непоставленої продукції за кожен день прострочки.

За період з 04.07.2006 року по 27.09.2006 року , позивачем здійснено оплату товару на загальну суму 533484,51 грн. наступними платіжними дорученнями: № 1927 від 04.07.2006р. на суму 41,000.00 грн.; № 1942 від 05.07.2006 р. на суму 22,200.00 грн.; № 2015 від 10.07.2006р. на суму 20,000.00 грн.; № 2045 від 12.07.2006р. на суму 17,000.00 грн.; № 2067 від 13.07.2006р. на суму 20.999,99 грн.; № 2074 від 13.07.2006р. на суму 20,000.00 грн.; № 2197 від 20.07.2006р. на суму 20,000.00 грн.; № 2242 від 24.07.2006р. на суму 16,717.49 грн.; № 2256 від 24.07.2006р. на суму 15,000.00 грн.; № 2286 від 25.07.2006 р. на суму 16,141.00грн.; № 2340 від 27.07.2006р. на суму 10,000.00 грн.; № 2327 від 27.07.2006р. на суму 20,000.00 грн.; № 2328 від 27.07.2006р. на суму 13,107.49 грн.; № 2358 від 28.07.2006р. на суму 24,466.00 грн.; № 2388 від 31.07.2006р. на суму 15,000.00 грн.; № 2414 від 01.08.2006р. на суму 15,342.53 грн.; № 2647 від 16.08.2006р. на суму 10,000.00 грн.; № 2675 від 17.08.2006р. на суму 17,000.00 грн.; № 2681 від 18.08.2006р. на суму 8,000.00грн.; № 2700 від 19.08.2006р. на суму 11,420.01 грн.; № 3234 від 27.09.2006р. на суму 180,090.00 грн. Згідно з цими платіжними дорученнями, позивачем були надмірно сплачені  відповідачеві грошові кошти на суму 4768,46 грн., так, як оплата здійснювалась на умовах передплати згідно з виставлених відповідачем рахунків.

Згідно  Товар було поставлено на суму 528 716,06 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: № РН-0000004 від 10 липня 2006 р. на суму 21,386.00грн.; № РН-0000005 від 10 липня 2006р. на суму 25,051.00 грн.; № РН-0000007 від 10.липня 2006 р. на суму 36,271.00 грн.; № РН-0000013 від 11 липня 2006р. на суму 12,141.00 грн.; № РН-0000008 від 13 липня 2006р. на суму 37,667.50 грн.; № РН-0000018 від 20 липня 2006р. на суму 36,717.50 грн.; № РН-0000019 від 21 липня 2006 р. на суму 31,141.00грн.; № РН-0000020 від 25 липня 2006 р. на суму 33,107.51 грн.; № РН-0000021 від 25 липня 2006р. на суму 34,465.99 грн.; № РН-0000022 від 1 серпня 2006р. на суму 39,025.99 грн.; № РН-0000028 від 16 серпня 2006 р. на суму 46,420.01 грн.; № РН-0000033 від 3 жовтня 2006 р. на суму 175,321.55грн.

Позивачем з метою досудового врегулювання спору, було направлено лист-вимогу про повернення грошових коштів у сумі 109 638,45 грн. Вказаний лист отриманий відповідачем 16.04.2007 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення листа. Таким чином, зобов’язання з повернення грошових коштів мало бути виконане відповідачем в строк до 17.04.2007 року включно.

Отже, загальна сума заборгованості Відповідача з Договором №0607-2 від 06.07.2006 року за станом на 21.06.2007 року складає 109 638,45 грн. (104870,00 грн. - залишок оплаченої за рахунок № СФ-0000032 суми + 4768,46 грн. надмірно сплачені грошові кошти за поставку товару (відповідно до видаткових накладних товар було поставлено на суму 528 716,06 грн., а оплата товару, відповідно до платіжних доручень була здійснена на суму 533 484,51 грн.( 533 484,51 грн. –528 716,06 грн. = 4768,46 грн.).

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу  України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до статті 656 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-VI предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у  продавця  на  момент  укладення  договору  або  буде  створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

В статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Статтею 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 220 Господарського кодексу України Боржник відповідає перед Кредитором за збитки, спричинені прострочкою виконання зобов’язання.

Згідно ч.1, 2 статті 224 Господарського кодексу України встановлює, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною , а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 226 ч.1 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов’язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу  України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу  України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Альянс-М” - умови Договору № 0607-2 від 06.07.2006 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Альянс-М” та Товариство з обмеженою відповідальністю “Метало торг 2006” виконав в повному обсязі, шляхом переведення грошових коштів за частково поставлений товар, які відповідачем були прийняті та виконання яких останнім не заперечувалось, на загальну суму –708 354,51 грн., а відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Метало торг 2006” умови зазначеного Договору не виконав належним чином, поставивши товар лише частково на суму 528 716,06 грн. та було здійснено часткове повернення грошових коштів на загальну суму 70 000,00 грн. Тобто, у відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю “Метало торг 2006” перед позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю “Альянс-М існує заборгованість в розмірі 109 638,45 грн., яка ним не погашена і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. А тому, позовна вимога Товариством з обмеженою відповідальністю “Альянс-М” про стягнення  з Товариства з обмеженою відповідальністю “Метало торг 2006” 109 638,45 грн. основного боргу за Договором  № 0607-2 від 06.07.2006 року визнається судом законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений момент пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконувати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов”язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 611 вищезазначеного кодексу у разі порушення зобов”язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України, штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов”язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов”язання.

Статтею 232 ч. 6 Господарського кодексу України визначений порядок застосування штрафних санкцій, відповідно до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Альянс-М” - умови Договору № 0607-2 від 06.07.2006 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Альянс-М” та Товариство з обмеженою відповідальністю “Метало торг 2006” виконав в повному обсязі, шляхом переведення грошових коштів за частково поставлений товар, які відповідачем були прийняті та виконання яких останнім не заперечувалось, на загальну суму –708 354, 51 грн., а відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Метало торг 2006” умови зазначеного Договору не виконав належним чином, поставивши товар лише частково на суму 528 716,06 грн. та було здійснено часткове повернення оплачених грошових коштів на загальну суму –70 000,00 грн., тобто, у відповідача перед позивачем існує прострочення по виплаті грошових коштів у сумі –109 638,45 грн. (з18.04.2007 р. (останній день розрахунку та момент вказаний позивачем) по 21.06.2007 р.( дата подачі позову)), враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Альянс-М” була заявлена вимога про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю “Метало торг 2006” суми пені, відповідно до розрахунку позивача, –1 659,60 грн..( 109 638,45 грн. х 8,5%( облікова ставка НБУ за період з 18.04.07 по 21.06.07 ) / 365 днів) х 65 днів, розрахунок якої судом перевірено та з яким суд погодився, а тому  вимога позивача про стягнення з відповідача суми пені за прострочення виконання грошового зобов’язання за Договором № 0607-2 від 06.07.2006 року, визнається судом   законною та обґрунтованою,  та підлягає задоволенню у повному обсязі – в сумі 1 659,60 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України 2004 року встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, через що суд дійшов висновку, що оскільки відповідач свої зобов’язання за Договором № 0607 від 07.06.2006 року не виконав, а позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми 3 % річних за невиконання зобов’язання відповідачем за даним Договором, розмір 3 % річних складає:

Розрахунок відсотків за прострочення виконання зобов’язання що до повернення сплачених коштів із розрахунку 3% річних, із врахуванням 365 днів у році за формулою: сума відсотків = сума боргу *  3% : 365 * кількість прострочених днів: 109 638,45 * 3% : 365 * 65 = 585,73 грн. Отже,  загальний розмір суми 3% річних за весь час прострочення по поставці продукції складає 585,73 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних за невиконання відповідачем зобов’язання по поставці продукції за Договором № 0607 від 07.06.2006 року є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Суд врахувавши, що з 18.04.2007р (останній день розрахунку та момент вказаний позивачем) по 21.06.2007 року (день подачі позову) відповідач прострочив перед відповідачем виконання зобов’язання по поставці товару за Договором № 0607 від 07.06.2006 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 109 638, 45 грн., і на даний час не погашена, а позивач -  Товариство з обмеженою відповідальністю “Альянс-М” - умови Договору № 0607-2 від 06.07.2006 року –заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю “Метало торг 2006” –з урахуванням встановленого індексу інфляції, вважає цю позовну вимогу законною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Згідно з доданих до позову розрахунків індексів інфляції в період прострочення відповідачем виконання зобов’язання по поставці товару з 18.04.2007 року по 21.06.2007 року, сума інфляційних витрат з розрахунком суду складає: (109 638,45 х (100.0 : 100) –109 638,45) : 30 х 16 = о грн. (розмір збитків від інфляції за квітень 2007 року ),  (109 638,45 х (100.6 : 100) –109 638,45) : 31 х 31 = 657,83 грн. (розмір збитків від інфляції на травень 2007 року ), а тому вимога  позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат за невиконання відповідачем зобов’язання по поставці продукції згідно Договору № 0607-2 від 06.07.2006 року є законною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню –в сумі 657,83 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами  доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу  України, підлягають стягненню з відповідача.

Крім цього, на підставі ст.47 ГПК України підлягає поверненню з Держбюджету України зайво сплачене позивачем держмито у розмірі 4,58 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 47, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс-М” до –Товариства з обмеженою відповідальністю “Металоторг 2006” - задовольнити у повному обсязі

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Металоторг 2006” (, місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-б пр 3298 в ПКФ АКБ “Форум”, МФО 300948), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс-М”(, юридична адреса: 49106, м. Дніпропетровськ, пр.Героїв, 45, к. 207, фактична адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 27, кв.16, пр 5001 в КБ “ПриватБанк” м. Дніпропетровська, МФО 305299) суму заборгованості в розмірі 109 638 (сто дев’ять тисяч шістсот тридцять вісім) грн. 45 коп., суму інфляційних витрат –657 (шістсот п’ятдесят сім), грн. 83 коп., суму 3% річних –585 (п’ятсот вісімдесят пять) грн. 73 коп., суму пені –1 659(одна тисяча шістсот п’ятдесят девять) грн. 60 коп., а також 1 125 (одна тисяча сто двадцять п”ять) грн. 42 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс-М”(, юридична адреса: 49106, м. Дніпропетровськ, пр.Героїв, 45, к. 207, фактична адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 27, кв.16, пр 5001 в КБ “ПриватБанк” м. Дніпропетровська, МФО 305299) держмито у розмірі 4 (чотири) грн. 58 коп. зайво сплачене згідно платіжного доручення №1770 від 18.06.2007р.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського поцесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                            С.Р.Станік