СУД
Постанова

Іменем України

10 серпня 2007 року

Справа
№ 2-27/2699-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Волкова
К.В.,

суддів                                                                      Дугаренко
О.В.,

Латиніна О.А.,

секретар судового
засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідача: Шумілова Наталя Анатоліївна,
довіреність №22 від 09.08.06;

Кузнецова Тетяна
Федорівна, довіреність №23 від 08.02.07;

розглянувши
апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Феодосії в  Автономній Республіці Крим на постанову
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від
06.03.2007 року у справі №2-27/2699-2006А

за
позовом  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,Феодосія,98100)

до          Державної податкової інспекції у
місті Феодосії в  Автономній Республіці
Крим (вул. Кримська, 82-в,Феодосія,98100)

про
визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим
від 06 березня 2007 року у справі № 2-27/2699-2006А (суддя Воронцова
Н.В.) позов задоволено частково.

Визнані
нечинними податкові повідомлення-рішення № 000193/2332/17-1/1/3 від 03
листопада 2005 року про донарахування податку на додану вартість в сумі 27,72
грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 13,86 грн. та №
000191/2332/17-1/1/3 від 03 листопада 2005 року про донарахування податку на
додану вартість в сумі 17027,40 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі
11351,60 грн.

Податкове
повідомлення-рішення № 000192/2332/17-1/1/3 від 03 листопада 2005 року визнано
нечинним у частині визначення податкового зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 2478,85 грн.

В
решті у позові відмовлено.

Постанова
суду обґрунтована посиланнями на невідповідність фактів, вказаних у акті
перевірки, первинним документам, а також висновком судово-бухгалтерської
експертизи.

Не
погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у місті Феодосії в
Автономній Республіці Крим звернулась до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову
господарського суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна
скарга  мотивована посиланнями Державної
податкової інспекції місті Феодосії в Автономній Республіці Крим на порушення
господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та
процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не
прийняті до уваги положення пункту 4.1 статті 4 та підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від № .

Від
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 надійшли заперечення на апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції місті Феодосії в Автономній Республіці
Крим, у яких суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 просить апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції місті Феодосії в Автономній Республіці
Крим залишити без задоволення, постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим залишити без змін.

Розпорядженням
виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду
від 26 червня 2007 року суддю Фенько Т.П. замінено на суддю Градову О.Г.

Розпорядженням
виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду
від 07 серпня 2007 року суддів Градову О.Г. та Черткову І.В. замінено на суддів
Латиніна О.А. та Дугаренко О.В.

Слухання
справи неодноразово відкладалось. По справі оголошувалась перерва з 26 червня
2007 року по 03 липня 2007 року та з 07 серпня 2007 року по 10 серпня 2007
року.

Переглянувши
постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Феодосійською
міжрайонною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим,
правонаступником якої є Державна податкова інспекція місті Феодосії в
Автономній Республіці Крим, було проведено планову документальну перевірку
дотримання вимог податкового та валютного законодавства суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня
2004 року, про що складений акт перевірки № 753 від 07 квітня 2005 року.

Вказаною
перевіркою встановлено заниження суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
оподатковуваного доходу на 14178,03 грн., прибуткового податку на 2743,80 грн.,
податку з доходу фізичних осіб на 169,00 грн., а також порушення пункту 4.1.
статті 4, підпунктів 7.2.1. пункту 7.2., підпунктів 7.4.1., 7.4.5. пункту 7.4.
статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

На
підставі вказаного акта перевірки, Феодосійською міжрайонною державною
податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим винесені податкові
повідомлення-рішення:

№
001169/2332/17-1/1/0 від 07 квітня 2005 року на суму 16820,63 грн.

№
001168/2332/17-1/1/0 від 07 квітня 2005 року на суму 2912,80 грн.

Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому пунктом 5.2 статті
5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” від 21 грудня 2000 року № 2181-III,
оскаржені зазначені повідомлення-рішення.

За
результатами розгляду скарг Феодосійською міжрайонною державною податковою
інспекцією в Автономній Республіці Крим податкове повідомлення-рішення №
001168/2332/17-1/1/0 від 07 квітня 2005 року залишено без змін, а сума
податкового повідомлення-рішення № 001169/2332/17-1/1/0 від 07 квітня 2005 року
збільшена на 206,78 грн. Феодосійською міжрайонною державною податковою
інспекцією в Автономній Республіці Крим винесені податкові
повідомлення-рішення:

№
001443/2332/17-1/2/1 від 15 червня 2005 року на суму 17027,40 грн.

№
001444/2332/17-1/1/1 від 15 червня 2005 року на суму 2912,00 грн.

Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому пунктом 5.2 статті
5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, оскаржені зазначені
повідомлення-рішення.

За
результатами розгляду скарг Державною податковою адміністрацією в Автономній
Республіці Крим податкове повідомлення-рішення № 001168/2332/17-1/1/0 від 07
квітня 2005 року залишено без змін, а сума податкового повідомлення-рішення №
001169/2332/17-1/1/0 від 07 квітня 2005 року збільшена на 41,58 грн.
Феодосійською міжрайонною державною податковою інспекцією в Автономній
Республіці Крим винесені податкові повідомлення-рішення:

№
00191/2332/17-1/1/3 від 03 листопада 2005 року на суму 17027,40 грн.

№
00192/2332/17-1/1/3 від 03 листопада 2005 року на суму 2912,00 грн.

№
00193/2332/17-1/1/3 від 03 листопада 2005 року на суму 41,58 грн.

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом до Феодосійської міжрайонної державної податкової
інспекції в Автономній Республіці Крим про визнання нечинними вказаних
податкових повідомлень-рішень від 03 листопада 2005 року.

Феодосійською МДПІ,
правонаступником якої є ДПІ у місті Феодосії в Автономній Республіці Крим було проведено
планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного
законодавства приватним підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2003 по
31.12.2004 р. По результатах перевірки був складений акт №753 від 07.04.2005
року.

Перевіркою було встановлено заниження СПД
ОСОБА_1. у 2003 році валового доходу на 4240,00 гривень, а також завишення
валових затрат у 2003 році  на 8637,03
гривень, у 2004 році - на 1300 гривень, а саме:

у 2003 році на
розрахунковий рахунок позивача надішли кошти за надані послуги по маркетингу у
сумі 5088,00 гривень (у т.ч. ПДВ -848,00 гривень), які останнім не було
задекларовано у складі валового доходу;

у с склад валових витрат у
2003 році позивачем було безпідставно включено вартість отриманого товару у
сумі 8637,03 гривень, який станом на 01.01.2004 року не був реалізований, та не
був відображений у бухгалтерському обліку позивача у залишках.

Таким чином СПД ОСОБА_1. у
2003 році було занижено оподатковуваний дохід на 12877,99 гривень, а
прибутковий          податок на 2743,80
гривень, а у 2004 році оподатковуваний дохід на 1300,04 гривень, податок з
доходу фізичних осіб -на 169,00 гривень.

Крім того, перевіркою було
встановлено порушення  СПД ОСОБА_1.
пункту 4.1. статті 4, підпунктів 7.2.1. пункту 7.2., підпунктів 7.4.1., 7.4.5.
пункту 7.4. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, а саме:

СПД ОСОБА_1. безпідставно
не включено до складу податкових зобов'язань ПДВ у сумі 848.00 гривень, які
надійшли на розрахунковий рахунок підприємця
(сума з ПДВ 5088 гривень) за надання послуг маркетингу;

у с склад валових витрат у
2003 році позивачем було безпідставно включено вартість отриманого товару у
сумі 8637,03 гривень, який станом на 01.01.2004 року не був реалізований, та не
був відображений у бухгалтерському обліку позивача у залишках, а тому ним
безпідставно включено до складу податкового кредиту у сумі 1727,41 гривень
(8637,03 х 20%);

СПД
ОСОБА_1. у порушення вимог закону включені до складу податкового кредиту суми
ПДВ, по яким відсутні податкові накладні (374,31 гривня), або податкові
накладні оформлені з порушенням вимог податкового законодавства за період 2003
року на загальну суму ПДВ -4024,73 гривні, за 2004 рік -5087,30 гривень.

Щодо
нарахування податку з доходів фізичних осіб, то судова колегія згодна з
висновками суду першої інстанції про зменшення донарахованого податку на суму
2479,65 гривень, оскільки в ході перевірки, перевіряючими не взяти до уваги не
включення підприємцем до складу валових витрат суми оплат за торгові патенти за
2003 рік -2860 гривень, за 2004 рік -2870 гривень.
Відповідно до матеріалів справи, висновку судово-бухгалтерської
експертизи, чисті доходи позивача склали у 2003 році - 2035,00 гривень, у 2004
році -2632,00 гривні. При таких обставинах, суд першої інстанції правомірно
визнав недійсним податкове повідомлення рішення №00192/2332/17-1/1/3 від 03
листопада 2005 року в частині визначення податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 2478,85 гривень.

Щодо
формування податкового кредиту, то судова колегія зазначає наступне.

Актом
перевірки встановлено СПД ОСОБА_1. у порушення вимог підпунктів 7.2.1. пункту
7.2., підпунктів 7.4.1., 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону України „Про
податок на додану вартість” включені до складу податкового кредиту суми ПДВ, по
яким відсутні податкові накладні (374,31 гривня), або податкові накладні
оформлені з порушенням вимог податкового законодавства за період 2003 року на
загальну суму ПДВ -4024,73 гривні, за 2004 рік -5087,30 гривень.

Але,
як вбачається з матеріалів справи, як при апеляційному оскаржені податкових
повідомлень-рішень, так і при проведені судово-бухгалтерської експертизи
позивачем були надані оригінали податкових накладних, оформлених належним чином
за 2003-2004 роки, крім податкових накладних під порядковими номерами у Книзі
обліку придбання товарів (послуг):

30
від 13.08.2003 року №7598 на суму ПДВ - 51,25 грн.

31
від 14.08.2003 року №1002453 на суму ПДВ -19,03 грн.

34
від 14.08.2003 року №55569 на суму ПДВ -95,40 грн.

72
від 03.10.2003 року №27365/200 на суму ПДВ -50,28 грн.

та
допущені помилки під порядковими номерам 109 та 110 від 06.10.2003 року на суму
16,13 гривень.

Таким
чином, судова колегія вважає підтвердженим факт заниження позивачем податкового
кредиту у 3 кварталі 2003 року на 165,68 гривень, у 4 кварталі 2003 року -на
66,41 гривень.

Крім того, СПД ОСОБА_1. у порушення  пункту 4.1. статті 4, Закону України „Про
податок на додану вартість” не було включено до складу податкових зобов'язань
ПДВ у сумі 848,00 гривень, які надійшли на розрахунковий рахунок підприємця  у 3-4 кварталі 2003 року (сума з ПДВ 5088
гривень) за надання послуг маркетингу, що також підтверджено висновком
судово-бухгалтерської експертизи. Вказані суми ПДВ були сплачені до бюджету
позивачем платіжним дорученням №1 від 26 січня 2004 року. Судова колегія
зазначає, що сама по собі сплата будь-якого податкового зобов'язання до
бюджету, без декларування такого зобов'язання, не звільняє платника податків
від відповідальності, оскільки така сплата вважається переплатою.

При таких обставинах судова
колегія дійшла висновку, що податковим органом правомірно донараховані позивачу
податкові зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1080,09 гривень.

Враховуючи викладене,
судова колегія вважає апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті
Феодосії в  Автономній Республіці Крим
такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтею 195,
пунктом 3 частини 1 статті 198, статтею 202, пунктом 3 частини 1 статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Феодосії в  Автономній Республіці Крим задовольнити
частково.

2. Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 06.03.2007 року у справі
№2-27/2699-2006Аскасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Позов задовольнити частково.

5. Визнати недійсним податкове
повідомлення рішення № 00192/2332/17-1/1/3 від 03 листопада 2005 року в частині
визначення податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі
2478,85 гривень.

6. Визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення №00193/2332/17-1/1/3 від 03 листопада 2005 року про
визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 27,72
гривні та застосування штрафних санкцій у сумі 13,86 гривень.

7. Визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення №00191/2332/17-1/1/3 від 03 листопада 2005 року в частині
визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі
10271,51 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 5135,76 гривень.

8. В інший частині позову відмовити.

9. Стягнути з Державного бюджету
України (рахунок 0002 УДК в АРК, ЗКПО 34740405, МФО 824026) на
користь суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,Феодосія,98100, рахунок НОМЕР_1, ФКА АППБ
"Аваль", м. Феодосія, МФО 324601) 42,50 державного мита.

10. Господарському суду Автономної
Республіки Крим доручити видати виконавчий документ.

Постанова набирає законної
сили з моменту оголошення.

Постанову може бути
оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
суддя
К.В. Волков

Судді
О.В. Дугаренко

О.А.Латинін