СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.07                                                                                 Справа № 6/598.

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного підприємства «Свердловантрацит», м. Свердловськ Луганської області

до Державного підприємства «Обласна дирекція Луганськвуглереструктурізація», м. Стаханов Луганської області

про стягнення 153 006 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Читідзе Т.ОГ., дов. № 14-42д від 30.12.06;

від відповідача –Шумаков С.І., дов. № 05-2104 від 27.06.07;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача збитків у сумі 153 006 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на балансі ДП «Свердловантрацит»в особі ВП «Енергоуправління»знаходяться електропідстанції «Володарська в/с»та «10 Володарська н/с»які є джерелом живлення водовідливного комплексу шахти «ім.. Володарського». Що належить відповідачу.

Кожен рік сторони у справі укладали договори «Про спільне використання технологічних мереж».

02.01.07 позивачем відповідачу був направлений для підпису договір № 500/13-07 від 01.01.07, проте відповідач в порушення ст. 181 ГК України у встановлений строк договір не підписав та не повернув. На підставі викладеного позивач вважає, що діями відповідача йому було заподіяно збитки у сумі 153 006 грн. 00 коп., оскільки останній надавав відповідачу відповідні послуги.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, за яким зазначив, що з позовними вимогами не згоден, оскільки за розрахунком до договору від 2006 місячна сума послуг складала 26 963 грн. 40 коп., інша вартість послуг за відсутністю договірних відносин сторонами не узгоджувалася. Тому відповідач вважає, що сума позову не може бути більш узгодженої і повинна складати 134 817 грн. 00 коп.

Позивач з доводами відповідача не погодився на надав заперечення до яких додав розрахунок витрат на оперативне та технічне обслуговування розподільчих мереж по ВП «Енергоуправління»ДП «Свердловантрацит»ш. ім. Володарського.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності суд прийшов до наступного.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до норми ст.19 Основного Закону держави –Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки особі, права або законні інтереси якої порушено. Згідно з ч. 2 цієї статті і відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в грошовій сумі у повному обсязі.

Так, позивач зобов’язаний довести суду обставини щодо наявності шкоди, протиправної поведінки відповідача, яка спричинила шкоду, причинний зв'язок між шкодою та поведінкою, вину відповідача як підставу для настання відповідальності, підстави виникнення обов’язку відповідача по відшкодуванню збитків та надати докази понесених позивачем збитків у заявленому розмірі.

Позивачем до матеріалів справи не надано будь-яких доказів щодо заподіяння йому збитків у сумі 153 006 грн. 00 коп. з вини відповідача, незважаючи на те, що судом в ухвалі від 26.11.07 від позивача були витребувані такі докази.

Разом з цим, не підписання відповідачем проекту відповідного договору та лист міністерства вугільної промисловості України від 30.07.07. на ім’я генерального директора ДП «Свердловантрацит»про те, що з 01.01.07 електрична енергія на водозливні споруди ш.ім. Володарського подавалася у повному обсязі, не може бути доказом заподіяних збитків та підставою для стягнення вказаної вище суми.

На підставі викладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –11.12.2007.

Суддя                                                                      Т.А.Василенко

Помічник судді                                                  Т.В.Шкуть