ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.12.07                                                                                           Справа№ 10/359

За позовом : Львівсько-Волинський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний ) загін, м. Червоноград

До відповідача : Державне підприємство „Шахта Бендюзька”, с. Бендюга, Сокальського району, Львівської області

Про : стягнення 25641,00 грн. боргу

Суддя Довга О.І.

При секретарі Яремчук С.М.

Представники:

Від позивача:           Гуменюк О.Р. –представник по дорученню № 1076 від 19.11.2007 року

Від відповідача : не з‘явився

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки передбачені ст. 22 ГПК України та право відводу судді ( ст. 20 ГПК України) . Заяв та клопотань про відвід судді не подано ( не заявлено).

Сторони подали письмове клопотання про відмову від технічного запису судового процесу.

Суть спору: На розгляді господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Львівсько-Волинський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний ) загін, м. Червоноград до Державного підприємства „Шахта Бендюзька” про стягнення заборгованості за аварійно-рятувальне обладнання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги , та просить позов задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, у відзиві на позовну заяву проти заявлених вимог заперечує з наступних підстав :

ДП шахта „Бендюзька” на основі наказу Мінвуглепрому № 305 від 29.05.2006 року здійснює заходи з ліквідації про що було розміщено інформацію в ЗМІ а саме: - „ Бюлетень реєстрації” № 151/54 від 30.05.2006 року та „Урядовий кур‘єр” № 114 ВІД 21.06.2006 року .

Позивач напротязі двох місяців з дня публікації оголошення про ліквідацію шахти з претензією про стягнення заборгованості до відповідача не звертався.

Як стверджує відповідач у відзиві - ДП шахта „Бендюзька” виконує заходи по ліквідації шахти, власної продукції не випускає . Все майно ДП шахти „Бендюзька” знаходиться в податковій заставі і кошти які поступають на розрахунковий рахунок від реалізації металобрухту при списанні основних засобів зараховуються на погашення податкового боргу.

Судом встановлено :

Частина 3 ст. 104 ЦК України передбачає, що юридичні особи вважаються такими, що припинились з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, який здійснюється відповідно Закону України „ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”.

Відповідачем подана суду довідка № 198 з ЄДРПОУ де такий запив відсутній.

Окрім наведеного, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов‘язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення. Відповідно до ст. 34 ЗУ „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи засновники юридичної особи або уповноважений ними орган чи особа повинні подати державному реєстратору : - нотаріальну посвідчену копію рішення засновників ( або учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи; документ, що підтверджує внесення плати за публікацію повідомлення про прийняття рішення щодо припинення юридичної особи у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. До свого відзиву , як на підставу своїх заперечень, відповідачем не подано доказів постановлення такого рішення , та не представлено копій публікацій у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації щодо припинення юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до договору № 2 від 01.03.2005 року позивачем здійснювалось аварійно-рятувальне обслуговування ДП „Львіввугілля” до складу якого входив відповідач. Обслуговування проводилось відповідно до затвердженого зведеного розрахунку вартості виконання основних робіт та робіт неаварійного характеру і калькуляцій вартості проведення окремих видів робіт.

Вартість обслуговування і порядок розрахунку між сторонами визначена п. 4 договору від 01.03.2005 року.

Порушення відповідачем умов згаданого договору в частині оплати за аварійно-рятувальне обслуговування призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості у сумі 20403,63 грн.

Сума боргу визнається відповідачем відповідно до підписаного сторонами Акту звірки взаємних розрахунків від 18.10.2007 року .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до зобов‘язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов‘язання , відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.( ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання , повинен сплатити за час прострочення три проценти річних з простроченої суми, а також відшкодувати інфляційні втрати. Таким чином, відповідно до поданих позивачем розрахунків, відповідач зобов‘язаний сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 1119,00 грн. та 4118,00 грн. індекс інфляції.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати віднести на відповідача .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 526,612,625 ЦК України, ст.ст. 12,43,49,82-84 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Державного підприємства „Шахта Бендюзька” ( с. Бендюга, Сокальського району, Львівської області, МФО 325376, ) на користь Львівсько-Волинського воєнізованого гірничорятувального загону ( вул. Львівська,15, м. Червоноград, Львівської області МФО 325882, ) 20403,63 грн. боргу, 1119,00 грн. 3% річних, 4118,00 грн. індекс інфляції, 256,41 грн. державного мита та 118,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати відповідно до вимог ст. 116 ГПК України.

Суддя