ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"11" жовтня 2007 р.
Справа № 5/329-07

Суддя господарського суду Київської
області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Комюкрейнторг”,  м.
Київ

до

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1,                 м. Яготин

про

стягнення  65236,50 грн.

за участю представників:

позивача:

Воронкіна І. В. -дов. від
05.03.2007 р.

відповідача:

не з'явились, про час і місце
судового засідання повідомлені належним чином

суть спору:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю
“Комюкрейнторг” (далі -Позивач) до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (далі
-Відповідач) про стягнення  65236,50
грн., з яких 63353,25 грн. - основний борг, 1171,61 грн. - пеня та 711,64 грн.
- 10% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо здійснення
розрахунку за поставлений товар.

В судовому засіданні 11.10.2007р.
представником позивача подано до суду заяву від 05.10.2007р. № 05/10/07-П про
зменшення розміру позовних вимог, якою позивач зменшує суму позовних вимог та
просить суд стягнути з відповідача 49253,25 грн. - основного боргу, 3177,85
грн. -пені та 1970,13 грн. 10% річних.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви від
05.10.2007 р. № 05/10/07-П про зменшення розміру позовних вимог та просить суд
їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився,
відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе
здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності
представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було
укладено договір поставки від 26.12.2006 року № 490Л (далі -Договір),
відповідно до умов якого позивач - постачальник зобов'язався згідно заявки
відповідача - покупця, постачати (передавати у власність, повне господарське
відання) відповідача товар, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити
товар в строки, визначені Договором (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 1.2 Договору, ціна,
кількість, асортимент товару відображається в накладних на товар, визнані
Специфікаціями, і є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено,
що відповідач здійснює оплату переданого йому товару на слідуючих умовах:
відстрочка платежу 14 календарних днів з моменту отримання товару відповідачем.

Згідно п. 2.5 Договору у випадку
прострочки платежу, день, наступний  за
днем, коли повинна була бути
здійснена  оплата, автоматично є
днем пред'явлення вимоги про оплату поставленого товару.

Відповідно до п. 3.4 Договору
передбачено, що претензії по поставці (недопостачі, втраті товарного виду і т.
д) відмічаються під час прийняття товару і оформляються Актом прийому товару,
чи в накладній, і підтверджуються підписами представників позивача і
відповідача. В такому випадку позивач зобов'язаний обмінять товар або компенсувати
недостачу.

По згоді сторін може бути здійснено
повернення товару (без претензій до якості і кількості) п. 3.6 Договору.

Згідно п. 3.7 Договору повернення
товару здійснюється в присутності відповідальних представників на підставі
накладних на повернення.

Передача (здача -приймання) товару
здійснюється відповідно до накладної на складі відповідача в присутності
представників обох сторін (п. 3.9 Договору). Датою поставки товару по Договору
вважається дата підписання накладної на партію товару уповноваженими
представниками сторін (п. 3.10 Договору).

Договір  вступає в силу з моменту підписання його
уповноваженими представниками сторін і діє до 25.12.2007 р., а в частині
грошових зобов'язань -до повного виконання (п. 7.3 Договору).

На виконання умов Договору, позивач
поставив відповідачу товар на загальну суму
240700,21 грн., що підтверджується видатковими накладними               № Л -00000225 від 16.01.2007 р.
на суму 19005,85 грн., № Л -00000371 від 22.01.2007 р. на суму 15505,89 грн., №
Л- 00000315 від 30.01.2007 р. на суму 9894,02 грн., № Л -00000646 від
06.02.2007 р. на суму 17232,70 грн., № Л- 00000795 від 12.02.2007 р. на суму
9008,60 грн., № Л- 00000935 від 19.02.2007р. на суму 11622,44 грн., №
Л-00001083 від 26.02.2007 р. на суму 15660,24 грн., № Л -00001141 від
28.02.2007 р. на суму 8245,20 грн., № Л -00001312 від 07.03.2007 р. на суму
13944,30 грн., № Л- 00001464 від 16.03.2007 р. на суму 21329,54 грн., № Л-
00001690 від 26.03.2007 р. на суму 18674,26 грн., № Л- 00001930 від 05.04.2007
р. на суму 12162,90 грн., № Л- 00002041 від 11.04.2007 р. на суму 19016,92
грн., № Л- 00002066 від 11.04.2007 р. на суму 1348,56 грн., № Л- 00002225 від
18.04.2007 р. на суму 19047 грн., № Л -00002358 від 23.04.2007 р. на суму
7889,20 грн., № Л- 00002359 від 23.04.2007 р. на суму 856,32 грн., № Л
-00002617 від 28.04.2007 р. на суму 19252,14 грн., № Л -00002618 від 28.04.2007
р. на суму 1004,16 грн.

Вказаний товар був прийнятий
відповідачем, що підтверджується його особистим підписом та відтиском печатки
на вищезазначених видаткових накладних.

Судом встановлено, що відповідач
повернув позивачу частину товару на суму 7223,31 грн., що підтверджується
накладними на повернення товару № Л- 00000228 від 23.05.2007 р. на суму 540
грн., № Л- 00000229 від 23.05.2007 р. на суму 856,32 грн., № Л- 00000230 від
23.05.2007 р. на суму 536,40 грн., № Л-00000231 від 23.05.2007 р. на суму
234,16 грн.,  № Л- 00000232 від
23.05.2007 р. на суму 125,40 грн., № Л- 00000233 від 23.05.2007 р. на суму
274,55 грн., № Л- 00000234 від 23.05.2007 р. на суму 64,29 грн., № Л- 00000235
від 23.05.2007 р. на суму 773 грн., № Л- 00000236 від 23.05.2007 р.  на суму 1176,56 грн., № Л- 00000237 від
23.05.2007 р. на суму 2290,34 грн., № Л- 00000238 від 23.05.2007 р. на суму
123,34 грн., № Л- 00000240 від 23.05.2007 р. на суму 228,95 грн.

Судом також встановлено, що
відповідач здійснив частковий розрахунок за поставлений товар в сумі 184223,65
грн., що підтверджується копіями банківських виписок з особового рахунку
позивача, які долучені до матеріалів справи.

Отже, в порушення умов договору
відповідач свої зобов'язання щодо здійснення повного розрахунку за поставлений
товар виконав не в повному обсязі, в зв'язку з чим за ним на час розгляду
справи рахується борг в розмірі 49253,25 грн. -різниця між перерахованими
коштами і вартістю повернутого товару та загальною вартістю поставленого
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526
Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд вважає, що
позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 49253,25 грн. заборгованості
за поставлений товар.

Крім того, позивач на підставі п.
4.1 Договору  просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день
прострочки, яка за його уточненим розрахунком за період з 13.05.2007 р. по  05.10.2007 р. складає  3177,85 грн.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен
день прострочення виконання.

Ст.1 Закону України “Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” визначає, що
платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею
3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Здійснений позивачем розрахунок
пені відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Також позивач на підставі п. 4.2
Договору  просить стягнути з відповідача
10 % річних, нарахованих на загальну суму заборгованості за неоплачений товар
за кожний календарний день прострочки платежу.

Згідно з п. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

За розрахунком позивача 10 %
річних, нарахованих на загальну суму заборгованості за неоплачений товар за
кожний календарний день прострочки платежу за період  з 13.05.2007 р. по  05.10.2007 р. складає                 1970,13 грн.

Розрахунок  10 % річних відповідає  вимогам законодавства та обставинам справи.

З огляду на викладене та
враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не
погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 49253,25 грн. основного
боргу,           3177,85 грн. - пені та
1970,13 грн. - 10% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не
спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті
державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України
покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.ї

2. Стягнути з Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю “Комюкрейнторг” (03150, м. Київ, вул. Горького, 95, ) 49253 (сорок дев'ять тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 25 коп. -
основного боргу, 3177 (три тисячі сто сімдесят сім) грн. 85 коп. - пені, 1970
(одну тисячу дев'ятсот сімдесят) грн. 13 коп. - 10% річних, 544 (п'ятсот сорок
чотири) грн. 01 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять)
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з
дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному або касаційному порядку.

Суддя
Подоляк Ю.В.