КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2007                                                                                           № 7/273

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Гарник Л.Л.

при секретарі:                     Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача - Кравчук А.М. (дов. від 30.05.2007 р. № Д-26/07);

від відповідача - Сумарєва Т.В. – голова правління (протокол № 4 зборів членів правління від 07.10.2003 р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Мебельщик"

на рішення Господарського суду м.Києва від 31.05.2007

у справі № 7/273 (Якименко М.М.)

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Київгаз"

до                                                   Житлово-будівельного кооперативу "Мебельщик"

про                                                  зобов"язання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 31.05.2007 р. по справі №7/273 позов Відкритого акціонерного товариства “Київгаз” (далі – позивач, ВАТ “Київгаз”) до Житлово-будівельного кооперативу “Мебельщик” (далі – відповідач, ЖБК “Мебельщик”) про зобов’язання укласти договір задоволено повністю.

Житлово-будівельний кооператив “Мебельщик”, не погоджуючись з прийняттям судом такого рішення по справі, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначає, що при прийнятті спірного рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи. Так, місцевим господарським судом порушено ст.. 187 Господарського кодексу України, неправильно застосовано ст.. 179 Господарського кодексу України, не взято до уваги, що відповідач письмово відмовився від укладення спірного договору та не вичинив жодної дії, яка б свідчила про бажання укласти договір.

Ухвалою від 26.07.2007 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Мебельщик” до провадження та призначив її розгляд на 17.09.2007 року.

17.09.2007 року в судове засідання з’явилися представники позивача та відповідача. Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 17 год. 00 хв. 24.09.2007 року та зобов’язано позивача надати належним чином засвідчену копію акту передачі-приймання природного газу за квітень 2007 року від 01.05.2007 року.

24.09.2007 року в судове засідання з’явились представники позивача та відповідача. Відкрите акціонерне товариство “Київгаз” надало письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому спростувало наведені в ній доводи та просило залишити апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Мебельщик” без задоволення, а спірне рішення від 31.05.2007 року – без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмового відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відкрите акціонерне товариство “Київгаз” з метою виконання вимог діючого законодавства та правового оформлення відносин по поставці природного газу для населення направило Житлово-будівельному кооперативу “Мебельщик” проект договору від 11.01.2007 року № 262 про умови поставки газу балансоутримувачам для побутових потреб з пропозицією його підписання.

Однак, ЖБК “Мебельщик”, не повертаючи зазначений проект договору на адресу ВАТ “Київгаз”, направило позивачу лист від 16.01.2007 року про відмову від підписання зазначеного договору, оскільки воно не є виконавцем послуг і договір позивачу слід укладати з кожним мешканцем окремо.

Відповідно до преамбули Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року № 1875-IV (далі – Закон № 1875), основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулює цей Закон.

Стаття 1 Закону № 1875, дає визначення поняття комунальні послуги, згідно якого це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Як визначено п. 3 ст. 179 Господарського кодексу України (далі – ГК України), укладення договору є обов'язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для категорій суб'єктів господарювання.

Згідно п. 3 ст. 16 Закону № 1875, комунальні послуги надаються споживачу безперебійно.

Відповідно до п.. 1 ст. 19 Закону № 1875, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Отже, обов'язковість укладення договору щодо надання комунальних послуг з газопостачання визначена Законом № 1875.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1875, договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Статтею 1 Закону № 1875 визначено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виробник це суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

В абзаці 4 п. 1 ст. 2 Постанови Кабінету Міністрів України “Про забезпечення споживачів природним газом” від 27.12.2001 року № 1729 визначено, що реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на розподіл природного газу.

Рішенням Національної комісії регулювання електроенергетики України від 08.12.2006 року № 1623 ВАТ “Київгаз” було видано ліцензію на розподіл природного і нафтового газу.

Проаналізувавши викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ЖБК “Мебельщик” є балансоутримувачем, а ВАТ “Київгаз” є виробником житлово-комунальних послуг.

За таких обставин, договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку повинен укладатися між ВАТ “Київгаз” та ЖБК “Мебельщик”.

Статтею 180 ГК України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Матеріали справи не містять складеного ЖБК “Мебельщик” протоколу розбіжностей або доказів повернення примірника проекту договору ВАТ “Київгаз”, ЖБК “Мебельщик” було направлено тільки лист на адресу позивача про відмову від укладення договору.

Разом з тим, відповідно до акту передачі-приймання природного газу за квітень 2007 року від 01.05.2007 року, сторони фактично виконують умови, передбачені п.п. 3.2., 3.3. п. 3 спірного договору, згідно яких постачальником (ВАТ “Київгаз” ) до 27-го числа звітного місяця складається та надається балансоутримувачу (ЖБК “Мебельщик”) зведений акт обсягів переданого балансоутримувачу газу для побутових потреб у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, в якому відображається загальна вартість поставленого балансоутримувачу газу з урахуванням всіх пільг та субсидій мешканців та показників побудинкових та поквартирних лічильників. Протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акту, як це і передбачено умовами спірного договору, відповідач розглянув, підписав його та повернув один примірник акту позивачу, і він є основою для проведення розрахунків з постачальником (ВАТ “Київгаз” ).

Крім того, у п. 3.4 спірного договору встановлено, що у випадку, якщо в балансоутримувача виникли претензії щодо достовірності даних, викладених в акті, він повинен протягом вказаних 5-ти днів письмово направити їх на адресу Постачальника; в іншому випадку сторони дійшли згоди, що відсутність письмових заперечень протягом вказаного с фактом повного узгодження умов такого акту, і він є основою для подальших розрахунків між сторонами.

Таким чином, підписання ЖБК “Мебельщик” та повернення на адресу ВАТ “Київгаз” вказаного акту передачі-приймання природного газу від 01.05.2007 року свідчить про вчинення відповідачем фактичних дій спрямованих на виконання запропонованого позивачем договору.

Відтак, позовні вимоги ВАТ “Київгаз”, які були змінені, згідно доповнень та уточнень до позовної заяви, про визнання договору № 262 від 11.01.2007 року укладеним з 01.01.2007 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку апеляційної інстанції ЖБК “Мебельщик” не надало належних та допустимих доказів в розумінні ст.. 34 ГПК України на спростування тверджень ВАТ “Київгаз”, а отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 – 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Мебельщик” залишити без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 31.05.2007 року по справі № 7/273 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Київгаз” до Житлово-будівельного кооперативу “Мебельщик” про зобов’язання укласти договір – без змін.

2.          Справу № 7/273 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Гарник Л.Л.

26.09.07 (відправлено)