ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.12.07р.

Справа № А23/507

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб путешествий", м. Дніпропетровськ

до  Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 27.04.07 на суму 2788,50 грн.

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Шутко О.П. дов. від 15.10.07 № 184 представник

Від відповідача Пирогова М.В. дов. від 25.10.06 № 43126/10/10-039 держподатінспектор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом та просить визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 27.04.07 на суму 2788,50 грн. –штрафних санкцій за порушення  Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями п.4 ст.9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в якому зазначено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу проїзних і перевізних документів із застосуванням бланків суворого обліку на залізничному (крім приміського) та авіаційному транспорті з оформленням розрахункових і звітних документів.

Відповідачем не зазначено правове обґрунтування стосовно покладення на позивача обов’язку застосовувати реєстратор розрахункових операцій при продажу авіаквитків із використанням бланків суворої звітності, технічний опис бланків яких не узгоджено з Міністерством фінансів України відповідно до п. 2.4.1 "Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виготовлення бланків цінних паперів, документів суворої звітності", а також не зазначено правових норм, які б встановлювали, що бланки авіаквитків, виготовлених за межами України, до узгодження технічного опису з Міністерством фінансів України не є документами суворої звітності, встановлювали б відповідальність позивача за використання бланків авіаквитків, технічний опис яких не узгоджено з Міністерством фінансів України.

Позивач не є суб’єктом підприємницької діяльності з виготовлення бланків цінних паперів, документів суворої звітності і на нього не поширюється  дія Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виготовлення бланків  цінних паперів, документів суворої звітності, в тому числі і вимога п. 4.2.1 Ліцензійних умов, у зв'язку з чим позивач не несе відповідальності за узгодження технічного опису авіаквитків наданих позивачу авіакомпанієй "Дніпроавіа".

Крім того, спірна санкція застосована відповідачем на всю суму готівки, отриманої від покупця авіаквитка, в той час як до неї, відповідно до п. 6.2 Агентського договору з "Дніпроавіа" входить сума сервісного збору в розмірі 30,30 грн., яка справляється за послуги позивача, тобто в даному випадку слід також застосовувати норму, яку встановлено п.1 ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що відповідно до пп.2.4.1 п.2.4 ст.2 "Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виготовлення бланків цінних паперів, документів суворої звітності", затверджених спільним наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Міністерства фінансів України від 09.01.01 № 1/3, суб'єкт господарювання в Україні повинен узгодити з Міністерством фінансів України технічний опис бланків перевізних авіаційних документів, виготовлених за межами України.

На момент перевірки позивача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу (акт від 12.04.07) Міністерством фінансів України не був узгоджений технічний опис бланків перевізних авіаційних документів, тому при продажу авіаквитків позивач повинен був проводити розрахункові операції з використанням реєстратора розрахункових операцій відповідно до вимог п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Клуб путешествий" здійснює діяльність з реалізації авіаквитків на підставі сертифікату на право продажу авіаційних перевезень № АП0288 від 08.02.06.

Позивач здійснює продаж авіаквитків авіакомпанії "Дніпроавіа" на підставі вказаного сертифікату та Агентського договору № 749 від 02.12.03, укладеного позивачем з ВАТ АК  "Дніпроавіа".

Відповідно до Агентського договору № 749 від 02.12.03 позивач зобов'язується використовувати для оформлення продажу перевезень бланки авіа білетів та інших перевізних документів, наданих перевізником (авіакомпанія "Дніпроавіа"), які є бланками суворої звітності, що відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 283 від 19.04.93 "Про встановлення порядку виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку", якою  проїзні документи (квитки на проїзд у залізничному, морському, річковому і повітряному транспорті; документи на перевезення вантажів) віднесено до номенклатури документів суворого обліку.

27.04.07 Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі  2788,50 грн. згідно п.1 ст.17  Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Підставою для винесення оскаржуваного рішення є акт перевірки від 12.04.07, складений Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській області  за результатами перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності, а саме: перевірки господарської одиниці позивача –офіс, що розташований  за адресою м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 47 б-2.

Перевірка господарської одиниці позивача проводилась посадовими особами податкового органу на підставі виданих ним направлень від 10.04.07 №№ 1924, 1925, 1926.

В акті зазначено, що позивачем порушені п.п.1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: при продажу авіаквитка Дніпропетровськ-Київ на 30.04.07 № 93 ціною 557,70 грн. з урахуванням сервісного збору розрахункова операція здійснена без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункового документу встановленого зразка.

Акт складений у присутності директора Тимошенко Б.В., яким акт підписаний із зауваженням, а саме: в акті не вказано, що був виданий прибутковий касовий ордер № 2363 на вказану суму.

Копія прибуткового ордеру № 2663 від 12.04.07 залучена до матеріалів справи.

Відповідач пояснює висновок, викладений в акті перевірки, тим, що відповідно до п.2.4.1 п.2.4 ст.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виготовлення бланків цінних паперів, документів суворої звітності, затверджених спільним наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Міністерства фінансів України від 09.01.01 № 1/3, суб'єкт господарювання, зареєстрований в Україні, повинен узгодити з Міністерством фінансів України технічний опис бланків перевізних авіаційних документів, виготовлених за межами України.

Міністерством фінансів України у 2007 році узгоджено технічні описи перевізних авіаційних документів як бланк пасажирського квитка, виготовленого компанією "Aero-Print Securities Lsmsted" (Великобританія), відповідно до контракту від 28.08.02 № 080702302 між ВАТ  АК "Дніпроавіа"  та вказаною компанією. Технічний опис узгоджено листом Міністерства фінансів України від 31.05.07 № 32000-08/433. Тобто на момент перевірки позивача технічний опис бланків перевізних авіаційних документів узгоджений не був, внаслідок чого при продажу авіаквитків позивач повинен був проводити розрахункові операції з використанням реєстратора розрахункових операцій.

Вказана обставина в акті перевірки в якості обґрунтування виявленого порушення відповідачем не зазначена.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб’єкти підприємницької, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; згідно пункту 2 цієї статті - видавати  особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно п.4 ст.9 цього Закону реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу проїзних і перевізних документів із застосуванням бланків суворого обліку на залізничному (крім приміського) та авіаційному транспорті з оформленням розрахункових і звітних документів та на автомобільному транспорті з видачею талонів, квитанцій, квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю, а також при продажу білетів державних лотерей через електронну систему прийняття ставок, що контролюється у режимі реального часу Державним казначейством України, та квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів.

Виходячи з вказаної норми, Закон не містить  застережень, за яких  умов транспортні квитки визнаються бланками  суворої звітності.

Як вбачається з матеріалів справи, авіаквиток, проданий позивачем під час перевірки, заповнений на бланку суворого обліку і є розрахунковим документом в розумінні Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Порядок отримання, зберігання, реалізація позивачем бланків суворої звітності та звітність визначені статтею 5 Агентського договору № 749 від 02.12.03 між позивачем та ВАТ АК "Дніпроавіа", відповідно до якого позивач на підставі заявки на отримання бланку суворої звітності отримує бланки проїзних документів. Звіт про продаж та рух бланків суворої звітності надається перевізнику кожну декаду. Факт отримання позивачем від перевізника бланку суворої звітності № 440189193 підтверджений видатковим ордером від 13.03.07 (а.с.20).

Таким чином, приймаючи до уваги, що надання послуги з продажу авіаквитка підтверджений відповідним проїзним документом (авіаквитком Дніпропетровськ-Київ на 30.04.07 № 93), продаж цього авіаквитка здійснений позивачем із застосуванням прибуткового касового ордеру № 2663 від 12.04.07, підстави для застосування реєстратора розрахункових операцій та розрахункової книжки при наданні такої послуги у позивача відсутні, висновок відповідача щодо порушення п.п.1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і як слідство застосування штрафних санкцій оскаржуваним рішенням, є необґрунтованим.

Посилання відповідача на пп.2.4.1 п.2.4 ст.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виготовлення бланків цінних паперів, документів суворої звітності суд вважає помилковим, оскільки позивач не є суб’єктом правовідносин, які регулюються вказаною нормою, згідно якої при виготовленні бланків за межами України суб'єкт господарювання, зареєстрований в Україні, повинен узгодити з Міністерством фінансів України їх технічний опис, який є невід'ємною частиною договору (контракту) на виготовлення бланків.

Позивач не є суб’єктом  підприємницької діяльності з виготовлення бланків цінних паперів, документів суворої звітності і тому він не несе відповідальності за узгодження технічного опису авіаквитків, наданих позивачеві авіакомпанією "Дніпроавіа".

Одночасно суд  приймає  до уваги той факт, що  спірні санкції застосовані відповідачем на всю суму готівки, отриманої від продажу авіаквитка, в той час як до неї входить і сума  комісійного збору, який справляється за послуги позивача. В даному випадку діє норма, яка  встановлена п.1 ч.1 ст.9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в  сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм  власності,  крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і  організацій  з  оформленням  прибуткових  і  видаткових касових  ордерів  та  видачею відповідних квитанцій,  підписаних і завірених  печаткою  у встановленому порядку.

Таким чином, штрафна санкція на суму комісійного збору застосована до позивача безпідставно.

З огляду на викладене, суд вважає неправомірним винесення відповідачем оскаржуваного рішення про застосування до позивача штрафних санкцій, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.94, 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати нечинним рішення державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська  про застосування штрафних (фінансових) санкції № /0 від 27.04.07 на суму 2788,50 грн.

Стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб путешествий", м. Дніпропетровськ, - 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

15.01.08

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна