КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.10.2007
№ 36/192

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:           Отрюха  Б.В.

суддів:             Верховця А.А.

Тищенко
А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Корнійко В.В. - юрист

від відповідача -ОСОБА_2. - адвокат, ОСОБА_1 -
СПД

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
20.06.2007

у справі № 36/192 (Трофименко Т.Ю.)

за позовом                               Голосіївська
районна у м. Києві рада

до                                                   Суб"єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від
20.06.2007 року усправі  № 36/192 позов
задоволено. Рішенням суду Суб»єкт підприємницької діяльності - фізичну особу
ОСОБА_1з нежитлового приміщення загальною площею 80,0 кв.м. (другий технічний
поверх) в АДРЕСА_1, передавши зазначене приміщення Голосіївській районній у
м.Києві раді. З відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 85
грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Не
погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною
скаргою,  просить  його
скасувати та відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом
порушено норми матеріального та процесуального права, неповністю з»ясовано
обставини, що мають значення для справи.

В
обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що згідно
експертного висновку Відділу з питань наглядово-профілактичної діяльності
Голосіївського району м.Києва приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1не
відповідає вимогам діючих протипожежних норм, а тому позивач не мав права
здавати в оренду зазначене приміщення. Виходячи з наведеного відповідач
зазначає, що ним дане приміщення ним взагалі не займалось, оскільки вести
підприємницьку діяльність в зазначеному приміщенні не було можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія  встановила наступне.

17.03.2005р. між Голосіївською районною
радою у м.Києві та Суб»єктом підприємницької діяльності - фізичною особою
ОСОБА_1було укладено № 46-05 оренди нежитлового приміщення загальною площею 80,
0 кв.м. (другий технічний поверх) в АДРЕСА_1.

Пунктом 5.1. договору сторони встановили
термін його дії з 17.03.06р. по 17.02.06р.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо
наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму,
то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно ч.2 ст. 17 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін
і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Листом № 45/05-Р від 02.02.2007р. позивач
повідомив відповідача про закінчення 17.01.2001р. строку дії договору і про не
продовження його на новий строк в зв»язку з чим
просив відповідача звільнити орендоване приміщення протягом десяти
днів.

Відповідно до п.2. ст. 26, п.1 ст. 27
Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди
припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар
зобов»язаний повернути орендодавцеві об»єкт оренди на умовах, зазначених у
договорі оренди.

Відповідно
до ст. 785 п.1 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов”язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно
до п. 5.2. договору оренди № 46-05 орендар має право звернутись до орендодавця
з проханням укласти договір на наступний період. В разі відмови орендодавця
продовжити термін оренди, орендар повинен звільнити приміщення згідно умов п.
2.14 цього договору ( в десятиденний строк).

Як
вбачається з матеріалів справи на момент пред'явлення позову та розгляду справи
в судовому засіданні відповідач свої зобов'язання щодо звільнення наданою в
орендне користування приміщення не виконав, приміщення не звільнив та не
передав за актом позивачу, тобто відповідачем були порушені договірні
зобов'язання щодо звільнення приміщення після закінчення терміну дії Договору.

Враховуючи
викладене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що
позовні вимоги про виселення відповідача з нежилого приміщення загальною площею
80,0 кв.м. (другий технічний поверх), яке знаходиться за адресою: ОСОБА_1є
обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія
не приймає до уваги посилання відповідача на експертний висновок протипожежного
стану об»єкту від 15.06.07р., як на доказ того що відповідачем спірне
приміщення взагалі не орендувалось виходячи з наступного.

Відповідно
до п. 2.4 укладеного між сторонами договору оренди, орендар зобов»язаний  виконувати правила пожежної безпеки та
дотримання належного санітарного стану приміщень, утримувати у чистоті за свій
рахунок проводити всі потрібні протипожежні заходи.

Пунктом
2.6 договору сторони погодили, що орендар несе відповідальність за збитки,
заподіяні внаслідок неправильної експлуатації орендованого майна та невиконання
протипожежних заходів.

Відповідач
не надав суду жодних доказів, які б свідчили про те, що приміщення загальною
площею 80,0 кв.м. (другий технічний поверх), яке знаходиться за адресою:
ОСОБА_1ним взагалі не використовувалось, і що на момент укладення договору
оренди  зазначеного нежитлового
приміщення (17.03.2005р.) воно знаходилось у стані, який не відповідає
протипожежним вимогам.

Крім
того, відповідно до п. 5.4 договору оренди він може бути розірваний на вимогу
однієї із сторін в разі невиконання іншою стороною її обов»язків та вимог,
зазначених у договорі, а також на інших підставах, передбачених чинним
законодавством.

Відповідно
до ст. 784 ЦК України наймач має право вимагати розірвання договору найму,
якщо: наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам
договору та призначенню речі; наймодавець не виконує свого обов»язку щодо
проведення капітального ремонту речі.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія
приходить до висновку, що рішення
Господарського суду м.Києва відповідає обставинам справи і чинному  законодавству, а отже підстав для  його
скасування або зміни не вбачається, в зв'язку з чим апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Суб»єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на рішення Господарського суду м.Києва від
02.10.2007 року у справі № 36/192 залишити без задоволення.

Рішення
Господарського суду м. Києва від 02.10.2007 року у справі № 36/192 залишити без
змін.

Матеріали
справи № 36/192 повернути Господарському суду м.Києва.

Головуючий суддя
Отрюх  Б.В.

Судді                                                                                          Верховець
А.А.

Тищенко  А.І.

18.10.07 (відправлено)