ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.12.07р.

Справа № 39/659-07

За позовом  Приватного підприємства «Хімспектр», смт. Розовка, Запорізької області

до  Приватного підприємства «Іва», м. Новомосковськ

про витребування майна

Суддя  Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Міронов О.Г. - директор.

від відповідача: Іванов Г.Н.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство „Хімспектр” (надалі Позивач) звернулося з позовом, в яку просить суд витребувати від Приватного підприємства „Іва” (надалі Відповідач) майно, передане йому згідно актів прийняття майна на відповідальне зберігання № 1 від 14.03.2006 та № 2 від 25.04.2006 року.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що акти приймання-передачі, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, були виготовлені директором Позивача Мироновим, який викрав бланки із підписом директора та печаткою підприємства, та розмістив в них текст наданих суду актів приймання майна на відповідальне зберігання. При цьому, Відповідач не заперечує факт отримання від Позивача обладнання, але вказує, що зазначене майно було отримано ним із метою подальшої сумісної діяльності сторін. Окрім того Відповідач зазначає, що зазначене в актах обладнання не відповідає реальному року випуску, вартості та кількості майна, яке було фактично отримано ним від Позивача.

Відповідачем заявлено клопотання про призначення техніко-криміналістичної експертизи актів прийняття майна на відповідальне зберігання № 1 від 14.03.2006 та № 2 від 25.04.2006 року.

В судовому засіданні оголошувалися перерви із 03.12.2007 по 06.12.2007, та із 10:00 год. 20.12.2007 до 14:30 год. 20.12.2007, згідно ст.. 77 ГПК України.

За згодою представника позивача, в судовому засіданні 20.12.2007 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

14.03.2007 року між сторонами у справі було підписано акт № 1 приймання майна на відповідальне зберігання, згідно якого Відповідач прийняв на відповідальне зберігання, передане йому Позивачем майно за суму 229000 грн. 00 коп. в кількості 10 одиниць.

Згідно п. 3 Акта, зберігач зобов’язався в дводенний строк передати Позивачеві підписаний зі свого боку договір зберігання строком на 1 рік.

28.04.2006 року сторонами було підписано Акт № 2 приймання майна на відповідальне зберігання, за яким Відповідач прийняв на відповідальне зберігання майно Позивача вартістю 228000 грн. 00 коп. в кількості 13 одиниць.

Згідно п. 3 Акта, Відповідач зобов’язався в дводенний строк передати Позивачеві підписаний зі свого боку договір зберігання строком на 1 рік.

За мов вищенаведених актів Відповідач зобов’язався зберігати майно на безоплатній основі.

Належності Позивачеві переданого Відповідачеві на зберігання майна, підтверджується доданими до матеріалів справи договором купівлі-продажу № 1 від 18.02.2006 року, згідно якого позивач придбав у власність обладнання в кількості 10 одиниць. вартістю 299000 грн. 00 коп., та договорами оренди обладнання № 5 від 20.02.2006 та № 13 від 03.03.2003, з актами приймання-передачі до них, згідно яких позивачеві на умовах оренди належить обладнання в кількості 13 одиниць, що було передано Відповідачеві за актом № 2 від 28.04.2006 року.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач)

зобов'язується зберігати річ,  яка  передана  їй  другою  стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

За змістом ст.. 937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках встановлених ст. 208 цього Кодексу (правочини між юридичними особами). Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчується розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Таким чином, за умов складання та підписання сторонами актів приймання передачі майна на відповідальне зберігання, слід дійти висновку, що сторони дотрималися письмової форми договору зберігання, в зв’язку з чим відносини сторін мають регулюватися положеннями глави 66 ЦК України.

За змістом ст. 938, 949 ЦК України зберігач зобов’язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Зберігач зобов’язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Строк зберігання майна переданого Відповідачеві на відповідальне зберігання, сторонами в актах встановлений не був, в зв’язку з чим, в силу вимог ч. 2 ст. 938 ЦК України Відповідач зобов’язаний зберігати майно до пред’явлення Позивачем вимоги про його повернення.

27.08.2007 року Позивач вручив Відповідачеві вимогу про повернення майна, прийнятого на відповідальне зберігання, але станом на час розгляду справи Відповідач майно не повернув (доказів не надано).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не   встановлено договором або законом.

За вищенаведених обставин, позовні вимоги щодо витребування від Відповідача майна переданого йому на зберігання згідно актів прийняття майна на відповідальне зберігання № 1 від 14.03.2006 та № 2 від 25.04.2006 року, слід визнати обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Суд відхиляє заперечення Відповідача щодо отримання ним майна з метою здійснення сумісної діяльності, та щодо виготовлення Позивачем актів прийняття майна на відповідальне зберігання № 1 від 14.03.2006 та № 2 від 25.04.2006 року з використанням викрадених ним бланках підприємства Відповідача з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В порушення наведеної процесуальної норми Відповідачем не надано суду доказів укладення між сторонами договору, за умов якого сторони мали намір щодо здійснення сумісної діяльності з використанням спірного обладнання, а також не надано доказів визнання недійсними в судовому порядку актів прийняття майна на відповідальне зберігання № 1 від 14.03.2006 та № 2 від 25.04.2006 року, з підстав зазначених Відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання Відповідача про призначення судової експертизи, виходячи з приписів ч. 1 ст. 34 ГПК України, згідно якої  господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи те, що акти прийняття майна на відповідальне зберігання № 1 від 14.03.2006 та № 2 від 25.04.2006 року, не є предметом спору по справі № 39/659-07, питання щодо порядку та способу їх виготовлення не можуть бути предметом дослідження по даній справі, а можуть мати значення лише при розгляді вимог щодо дійсності цих актів, які в межах цієї справи не заявлялися.

Керуючись, ст.ст. 525, 526, 936, 937, 938, 949 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати від Приватного підприємства „Іва” (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Леваневського, 192, р/р 1100, в АППБ „Аваль” МФО 305653, ) на користь Приватного підприємства „Хімспектр” (70301, Запорізька обл., смт. Розовка, вул. Заводська, 11, р/р , в ЗОД АППБ „Аваль”, МФО 313827, ) наступне майно:

-          прес КД-63 тн. 1992 року випуску, вартістю 27000 грн.;

-          прес механічний РА6645, 1990 року випуску, вартістю 20000 грн.;

-          прес механічний 25 тн., 1993 року випуску, вартістю 17000 грн.;

-          станок горизонтальний фрезерний, 1980 року випуску, вартістю 20000 грн.;

-          плоскошліфувальний станок 372Б, 1985 року випуску, вартістю 30000 грн.;

-          токарно-гвинторізний станок ДИП300, 1993 року випуску, вартістю 32000 грн..;

-          машина для зварювання продовженого шву, 1988 року випуску, вартістю 20000 грн.;

-          машина для зварювання продовженого шву, 1980 року випуску, вартістю 18000 грн.;

-          бісерний млин з Досольвером –30 л., вартістю 25000 грн.;

-          два штампи на барабан 50 л. кільце, вартістю 50000 грн. ;

-          два штампи на барабан 50 л. дно. вартістю 40000 грн.;

-          штамп на барабан 50 л. кришка, вартістю 8000 грн.;

-          два штампи на барабан 40 л. кільце, вартістю 40000 грн.;

-          два штампи на барабан 40 л. дно, вартістю 35000 грн.;

-          два штампи на барабан 20 л. кільце, вартістю 30000 грн.;

-          два штампи на барабан 20 л. кільце, вартістю 25000 грн.

загальною вартістю 457000 грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного підприємства „Іва” (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Леваневського, 192, р/р 1100, в АППБ „Аваль” МФО 305653, ) на користь Приватного підприємства „Хімспектр” (70301, Запорізька обл., смт. Розовка, вул. Заводська, 11, р/р , в ЗОД АППБ „Аваль”, МФО 313827, ) 4570 грн. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази.

Суддя

О.В. Ліпинський

Рішення підписано 20.12.2007