ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.07 р.                     Справа № 9/84

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Максимовій В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства „Донецькоблводоканал”, м.Донецьк

до відповідача: Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” в особі виробничої одиниці „Димитрівтепломережа”, м.Донецьк

про стягнення 48 953грн.53коп.

В засіданні суду брали участь

Представники сторін:

від позивача: Галенко О.І. – довіреність №70 від 01.01.2007р. (юрисконсульт);

від відповідача – Базелю Т.В. – довіреність №юр/5997 від 31.12.2006р. (юрисконсульт).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Комунальне підприємство „Донецькоблводоканал”, м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 48 953грн.53коп., яка складається із суми основного боргу в розмірі 45 789грн.27коп., пені в розмірі 2 054грн.64коп., суми інфляційних витрат в розмірі 748грн.18коп. та 3% річних в розмірі 361грн.44коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №1 від 01.01.2006р., акти реалізації, рахунки за послуги водопостачання та водовідведення.

22.08.2007р. через канцелярію господарського суду позивач надав пояснення №01/14 від 12.07.2007р., відповідно до яких останній збільшує розмір позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу на 36 083грн.55коп.

Частина 2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України містить вимогу про те, що у випадку збільшення розміру позовних вимог недоплачена сума державного мита оплачується чи стягується згідно з новою ціною позову.

Згідно до частини 3 зазначеної статті, якщо позивач на підставі ч.4 ст.22 ГПК України подає заяву про збільшення розміру позовних вимог, він повинен до цієї заяви додати документи, що підтверджують сплату державного мита в установленому порядку і розмірі.

Оскільки позивачем не надані документи, що підтверджують сплату державного мита в установленому порядку і розмірі, суд не приймає збільшені позовні вимоги та розглядає первісні позовні вимоги.

Відповідач надав суду відзив на позов №07/295 від 19.04.2007р., у якому позовні вимоги визнає частково.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на рахунок №2080106/2 від 28.01.2006р., рахунок б/н за січень 2006р., акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2007р. та на 01.10.2007р.

Крім того, у своєму відзиві відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду строком на 6 місяців відповідно до наданого графіку.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд встановив:

01.01.2006р. між Комунальним підприємством „Донецькоблводоканал” та Виробничею одиницею „Димитрівтепломережа” ОКПО „Донецьктеплокомуненерго” був укладений договір №1 про надання послуг по питному водопостачанню та водовідведенню.

Порядок користування питною водою з комунальних водопроводів та приймання стічних вод до комунальної каналізації регулюється Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

На виконання п.1.4 Правил та у відповідності з укладеним договором позивачем надавалися послуги з питного водопостачання та водовідведення відповідачу.

Позивач зазначає, що за період з 01.01.2006р. по 01.01.2007р. відповідачу надані послуги з питного водопостачання та водовідведення, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів реалізації за відповідний період, рахунками за послуги водопостачання та водовідведення №2181206/1 від 26.12.2006р., №2161106/1 від 27.11.2006р., №2080106/2 від 28.01.2006р.

Пунктом 12.9 Правил встановлено, що рахунки або інші платіжні документи підлягають оплаті абонентами у триденний строк після їх подачі водоканалом.

Відповідно до п.5.5 договору, абонент здійснює поточні платежі за надані послуги на умовах 100% передоплати в строк до 5-го числа поточного місяця. При цьому, розмір платежу встановлюється виходячи із вартості об`єму споживання послуг за попередній місяць. Пунктом 5.6 договору встановлено, що остаточний розрахунок за поточний місяць абонент здійснює на підставі виставленого рахунку за надані послуги платіжним дорученням з урахуванням передоплати не пізніше 26-го числа поточного місяця.

В порушення даних вимог оплата за отримані послуги виконувалась відповідачем несвоєчасно і не в повному обсязі, в результаті чого, за твердженням позивача, за період з 01.01.2006р. по 01.01.2007р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 45 789грн.27коп., яка до теперішнього часу не сплачена.

Як зазначено вище, в наданому суду відзиві №07/295 від 19.04.2007р. відповідач суму заборгованості, зазначену відповідачем визнає частково на суму в розмірі 43 225грн.27коп.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на наступне.

Рішенням виконавчого комітету Димитрівської міської ради №24 від 18.01.2006р. котельна „Новатор” передана в оперативне управління Виробничій одиниці „Димитрівтепломережа” з 06.01.2006р. У зв`язку з цим, за твердженням відповідача, фактичне споживання за січень 2006р. відповідно до показників водоміру по об`єкту котельна „Новатор” складає: по водопостачанню 1214 куб.м. та водовідведенню 916 куб.м. на загальну суму 2 778грн.76коп.

Відповідач зазначає, що на суму фактично наданих послуг за січень 2006р. позивачем виставлений рахунок б/н та дати, який прийнятий та оплачений відповідачем (копія рахунку наявна в матеріалах справи).

Однак, за посиланнями відповідача, в розрахунку суми боргу, позивач зазначає до оплати за січень 2006р. суму в розмірі 5 342грн.76коп., пред`явлену за рахунком №2080106/2 від 28.01.2006р. за період з 01.01.2006р. по 31.01.2006р. на об`єкт котельна „Новатор”.

Крім того, відповідач зазначає, що до 06.01.2006р. включно, вода використовувалась монтажною організацією на власні потреби, наповнення та гідравлічний іспит котлів, трубопроводів котельної і змонтованих наземних теплових мережі.

Суд не приймає доводи відповідача з огляду на наступне.

За приписом п.11.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, кількість води, використаної абонентами, визначається за показниками повірених у встановленому порядку водолічильників та інших приладів обліку, які мають бути опломбовані.

Відповідно до пояснень, наданих позивачем, на момент приймання-передачі водоміру водомірний вузол був щойно змонтований, але не підключений до мережі, тому він не міг бути опломбований.

30.12.2005р. був складений акт приймання в експлуатацію засобів обліку холодної води №1, в якому були зазначені показники на водомірі 00413куб.м. (копія акту наявна в матеріалах справи).

Для опломбування водоміру, 06.01.2006р. представник позивача прибув на об`єкт, однак, як зазначає позивач, водомір вже був приєднаний до водопроводу. У зв`язку з цим представник позивача опломбував водомір та обвідну лінію. На момент опломбування останні показники водоміру становили 00413 куб.м.

Відповідно до 4.6 Правил, при наявності одного вводу до будівлі, що має протипожежно-господарський водопровід, влаштування обвідної лінії водолічильника обов'язкове. На обвідній лінії монтується засувка, яка пломбується Водоканалом у закритому стані.

Таким чином, за твердженням позивача, в період з 30.12.2005р. по 06.01.2006р. по водоміру не проходила вода, а тому станом на 06.01.2006р. показники водоміра становили 00413 куб.м.

Крім того, відповідно до паспорту на лічильники води турбінні СТ ГМЮИ.407262.008 ПС, лічильник води №00464 на момент його приймання напрацював 413,3 куб.м.

Таким чином, судом встановлено, що показники водоміра відповідають показникам, зазначеним в акті, а також показникам, зазначеним в паспорті.

За приписом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідач не представив доказів невірного зазначення первісних показників водоміра, суд вважає посилання відповідача безпідставними та недоведеними.

29.10.2007р. через канцелярію господарського суду відповідач надав клопотання №07/03-189 від 29.10.2007р., відповідно до якого зазначає, що в процесі розгляду справи останній частково погасив заборгованість шляхом проведення взаємозаліку між позивачем та відповідачем. Згідно до акту взаємних розрахунків, який наявний в матеріалах справи, станом на 01.10.2007р. заборгованість відповідача становить 12 346грн.47коп. – за розрахунком позивача, 9 782грн.47коп. – за розрахунком відповідача, тобто не погодженою залишається сума в розмірі 2 564грн.00коп. (послуги по котельній „Новатор” за січень 2006р.).

Таким чином, за взаємною згодою сторін, погашеною вважається сума в розмірі 33 442грн.80коп., що вбачається з наданої відповідачем розшифровки оплачених сум по Димитрівському ПУВКГ за 2007р.

Відповідно до п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У зв’язку з тим, що в частині стягнення боргу в розмірі 33 442грн.80коп. відсутній предмет спору, суд припиняє провадження щодо стягнення суми боргу у зазначеному розмірі.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

З огляду на викладене, з урахуванням взаєморозрахунку сторін, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в розмірі 45 789грн.27коп. такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 12 346грн.47коп.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.7.2 договору, за несвоєчасну оплату послуг абонент сплачує пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу або у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу.

На підставі зазначеного позивачем нарахована пеня за період прострочення з 08.12.2006р. по 26.03.2007р. в розмірі 2 054грн.64коп.

Згідно до клопотання відповідача №07/03-189 від 29.10.2007р., останній просить суд зменшити розмір пені. В обґрунтування свого прохання відповідач посилається на те, що заборгованість перед позивачем утворилась із об`єктивних причин, які не залежать від господарської діяльності підприємства. Перш за все, відповідач зазначає, що дебіторська заборгованість споживачів, 80% якої складають борги населення за спожиту теплову енергію, а також неналежне фінансування із державного бюджету, не дають можливості своєчасно сплачувати надані послуги по водопостачанню та водовідведенню.

За приписом п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

У зв’язку з зазначеним, приймаючи до уваги клопотання відповідача, враховуючи часткову сплату основного боргу, суд вважає за доцільне вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 2 054грн.64коп. задовольнити частково та стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” в особі виробничої одиниці „Димитрівтепломережа”, м.Донецьк 10% від суми пені, яка нарахована позивачем, а саме – 205грн.46коп.

У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Відповідно до п.7.3 договору у разі прострочення виконання абонентом грошових зобов’язань, сума боргу нараховується з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

Згідно до зазначеного, за розрахунком позивача, інфляційна складова за період прострочення з 08.12.2006р. по 26.03.2007р. становить суму в розмірі 748грн.18коп., а також 3% річних в розмірі 361грн.44коп.

Розглянувши представлений розрахунок суми інфляції та 3% річних, з огляду на наявність заборгованості за договором на час звернення до суду, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення суми інфляції та 3% річних такими, що не суперечать законодавству, у зв’язку з чим останні підлягають задоволенню.

Як було зазначено, у відзиві на позовну заяву відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду строком на 6 місяців відповідно до наданого графіку.

В обґрунтування своїх вимог Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго” в особі виробничої одиниці „Димитрівтепломережа”, м.Донецьк посилається на важкий фінансовий стан підприємства, а також на об`єктивні причини виникнення заборгованості.

Господарський суд, розглянувши наданий відповідачем графік погашення заборгованості, зазначає, що оскільки в частині стягнення основного боргу в розмірі 33 442грн.80коп. припинено провадження по справі, тому розстрочити виконання рішення відповідно до зазначеного графіку не вбачається можливим.

Однак, враховуючи те, що відповідачем підтверджено тяжкий фінансовий стан Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” в особі виробничої одиниці „Димитрівтепломережа”, м.Донецьк, суд вважає прохання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача, в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.525, 526, 549, 610, 625 Цивільного кодексу України, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, п.1-1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства „Донецькоблводоканал”, м.Донецьк до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 48 953грн.53коп., яка складається із суми основного боргу в розмірі 45 789грн.27коп., пені в розмірі 2 054грн.64коп., суми інфляційних витрат в розмірі 748грн.18коп. та 3% річних в розмірі 361грн.44коп. – задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” в особі виробничої одиниці „Димитрівтепломережа” (за адресою: вул.Донецька, 38, м.Донецьк, 83086, р/р 1981 в ГУ АК ПІБ в Донецькій області, МФО 334635, ) на користь Комунального підприємства „Донецькоблводоканал” (за адресою: вул.Університетська,13, м.Донецьк, 83000, р/р 3228 у філії ГУ АК ПІБ у Донецькій області м.Донецьк, МФО 334635, ) суму основного боргу в розмірі 12 346грн.47коп., пеню в розмірі 205грн.46коп., 3% річних в розмірі 361грн.44коп., інфляційні витрати в розмірі 748грн.18коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 489грн.54коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Розстрочити термін виконання рішення на шість місяців.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в сумі 1 849грн.18коп. відмовити.

В частині стягнення основного боргу в розмірі 33 442грн.80коп. припинити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У судовому засіданні 29.10.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя Марченко О.А.

Текст рішення підписано 05.11.2007р.