КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2007                                                                                           № 42/579

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової С.О.

суддів:                                         Борисенко І.В.

Шипка В.В.

при секретарі:                              Спичаку О.М.

За участю представників:

від позивача - Пшеничний С.І. дов. № 229/17 від 20.12.05р.;

від відповідача - Сичов В.С. дов. № 54 від 13.02.07р.;

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Холдингова компанія "Бліц-Інформ"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.12.2006

у справі № 42/579 (Паламар П.І.)

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Холдингова компанія "Бліц-Інформ"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Вторресурси № 3"

про                                                  стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство “Холдингова компанія “Бліц-Інформ” (далі-позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства “Вторресурси № 3” про стягнення 8776,58 грн. боргу з врахованим індексом інфляції та 750,55 грн. пені.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2006 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довіреності на отримання ТМЦ та накладні, з яких вбачається про отримання відповідачем товару (макулатури), оскільки вони повністю відповідають формі встановленій відповідною інструкцією і містять підписи працівників відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заявлену апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Відповідач надав відзив в якому проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

06.06.05р. між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 424, відповідно до якого позивач зобов’язувався передавати відходи свого виробництва (макулатуру), а відповідач приймати їх та оплачувати на умовах договору.

Відповідно до п. 2.6. договору, оплата товару здійснюється покупцем на підставі рахунку-фактури продавця протягом 10 банківських днів з моменту приймання товару покупцем.

П. 4.4. договору передбачено, що товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості відповідно до видаткової накладної.

Право власності на товар переходить до покупця в момент підписання видаткової накладної (п.4.6. договору).

Товар передається представнику покупця за умови наявності у нього довіреності (типової форми № М-2)(п.4.7. договору).

Стверджуючи, що відповідач не розрахувався за поставлений йому товар, позивач звернувся з даним позовом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, як вбачається з доданих до позовної заяви накладних № 4000/80034484 від 14.06.05р., № 4000/80034610 від 17.06.05р. № 4000/80034895 від 22.06.05р. та довіреностей ЯИФ № 607479 від 07.06.05р. та ЯКР № 399756 від 21.06.05р., якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановити хто ж отримував товар неможливо, так як підписи уповноваженої особи на отримання товару в довіреностях форми № М-2 та накладних різняться, прізвище особи яка розписалась в накладних в графі отримав також не зазначено.

Доказів, які б засвідчували, що товар отримав належним чином уповноважений працівник відповідача позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується також висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не доведено обґрунтованість основних позовних вимог, додаткові, щодо стягнення інфляційних втрат та пені, також не підлягають задоволенню.

Отже, позивач як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не довів обставин якими він обґрунтовував позовну заяву та апеляційну скаргу, тому колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у даній справі та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Холдингова компанія “Бліц-Інформ” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у справі № 42/579 – без змін.

Матеріали справи повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Алданова С.О.

Судді                                                                                          Борисенко І.В.

Шипко В.В.