КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2007                                                                                           № 05-5-45/11192

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Корсака В.А.

суддів:             Коршун Н.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Ковзун Є.К. (за довір.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньбуд"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 13.08.2007

у справі № 05-5-45/11192

за позовом                               Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньбуд"

до                                                   Подільської районної у м. Києві державної адміністрації в особі Управління освіти

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  відміна торгів на закупівлю робіт: капітальний ремонт внутрішніх приміщень

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13 серпня 2007 року № 05-5-45/11192 позовна заява Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд” до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації в особі управління освіти про відміну торгів на закупівлю робіт: капітальний ремонт внутрішніх приміщень та додані до неї документи повернуті позивачеві без розгляду по суті.

Підприємство громадської організації інвалідів “Проміньбуд”, не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу. На обґрунтування вимог апеляційної скарги Підприємство громадської організації інвалідів “Проміньбуд” посилається на те, що оскаржувана ним ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, Підприємство громадської організації інвалідів "Проміньбуд" зазначає, що отримання дозволу на право користування пільгами з оподаткування передбачено Законом України “Про систему оподаткування” лише по окремих податках і зборах, а саме щодо податку на додану вартість, податку на прибуток підприємств та плати за землю, а умови застосування пільг по сплаті державного мита підприємствами громадських організацій інвалідів врегульовані лише відповідними нормами Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін.

Позивач не використав наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні. Матеріали справи містять  докази про належне повідомлення позивача про порушення апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі  докази, вислухавши пояснення представника відповідача, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції, та вважає, що суд правомірно повернув позивачеві позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, виходячи з наступного.

В серпні 2007р. Підприємство громадської організації інвалідів “Проміньбуд” звернулося  з позовом до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації в особі управління освіти про  відміну торгів на закупівлю.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13 серпня 2007 року № 05-5-45/11192 позовна заява та додані до неї документи повернуті позивачеві без розгляду по суті.

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі. Суд не погодився з твердженням позивача про звільнення його від сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу як підприємства громадської організації інвалідів, оскільки позивачем не надано суду доказів наявності у нього дозволу на право користування передбаченою чинним законодавством пільгою в частині сплати державного мита, а за таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що позивач звільнений від сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. При цьому, місцевий господарський суд керувався ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. 14-1 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів”, ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування”, а також ст. 57 та п. 4, 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що скаржник, в порушення вимог статті 33 ГПК України, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень при апеляційному провадженні.

Пунктами 3 та 3-1 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі та сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ГПК України, державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування” державне мито відноситься до загальнодержавних податків та зборів (обов’язкових платежів).

Пунктом 28 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (надалі - Декрет) передбачено, що від сплати державного мита звільняються, зокрема, всеукраїнські та міжнародні об'єднання громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що мають місцеві осередки у більшості областей України, Українська Спілка ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), громадські організації інвалідів, їхні підприємства та установи, республіканське добровільне громадське об'єднання "Організація солдатських матерів України" - за позовами, з якими вони звертаються до суду та господарського суду, а також за вчинення всіх нотаріальних дій.

Статтею 14-1 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів” визначено, що підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право на пільги із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України з питань оподаткування. Застосовувати зазначені пільги такі підприємства та організації мають право за наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік міжвідомчою Комісією з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів (далі - Комісія).

З аналізу наведених положень законодавства колегія суддів приходить до висновку, що передбачена Декретом пільга для громадських організацій інвалідів, їхніх підприємств та установ по звільненню від сплати державного мита (як загальнодержавного збору) при зверненні з позовом до господарського суду застосовується такими підприємствами та установами лише за наявності дозволу на право користування нею, виданому в установленому порядку.

Як вбачається із Статуту Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд”, позивач є підприємством громадської організації інвалідів, оскільки його засновником є громадська організація інвалідів “Проміньбуд”.

Однак з матеріалів справи вбачається, що позивачем  до позовної заяви не додано дозволу на право користування пільгами з оподаткування, зокрема, в частині обов’язку щодо сплати державного мита.

При цьому, колегія суддів зазначає, що посилання скаржника на Закон України “Про систему оподаткування”, яким, на думку позивача, передбачено отримання дозволу на право користування пільгами з оподаткування лише по окремих податках і зборах, суперечить наведеним вище положенням законодавства, зокрема ст. 14-1 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів”.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, щодо відсутності підстав вважати, що позивач звільнений від сплати державного мита, та висновку, щодо обов’язку Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньбуд"   сплатити державне мито в порядку та розмірах, встановлених чинним законодавством, за подання позовної заяви.

Статтею 47-1 ГПК України встановлено, що розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Вищого господарського суду України.

Відповідно до Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1258 (із змінами та доповненнями), розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, пов’язаного з розглядом господарської справи, для позивачів, у встановленому порядку звільнених від сплати державного мита, обчислюється за нульовою ставкою.

Враховуючи наведене, а також те, що позивачем не надано належних та допустимих, у розумінні ст. 34 ГПК України, доказів на підтвердження обставини звільнення його від сплати державного мита в установлених порядку та розмірі, то Підприємство громадської організації інвалідів "Проміньбуд"  при зверненні до господарського суду м. Києва із позовною заявою повинно було також сплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та додати до позовної заяви документи, які підтверджують таку сплату.

Відповідно до п. 4 та п. 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі, а також не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

З огляду на те, що позивачем до його позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, як і доказів того, що Підприємство громадської організації інвалідів "Проміньбуд" має дозвіл на право користуватися пільгами з оподаткування в частині сплати державного мита, враховуючи положення чинного законодавства, апеляційна інстанція констатує, що висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення позовної заяви Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньбуд"  без розгляду є правомірним, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а позивачем не доведено неправомірність її винесення. З огляду на це, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 46, 47-1, 57, 63, 86, 91, 94, 99, 101 –105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд” залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду м. Києва від 13 серпня 2007 року № 05-5-45/11192 залишити без змін.

3. Матеріали справи №05-5-45/11192 повернути до Господарського суду   м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Коршун Н.М.