ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/265

17.12.07

За позовом     Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша факторингова компанія"

до                     Товариство з обмеженою відповідальністю "Винодел Молдови Компані"

про                    стягнення 151 965,80 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача        Псалом В.В. –представник за довіреністю

Від відповідача   Митяй А.О. –представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 151 965,80 грн. заборгованості за рахунок заставленого майна за невиконання зобовязань за кредитним договором № 18/1-к,  а також відшкодування витрат по сплаті державного мита – 1519,66 грн. та послуг інформаційно –технічного забезпечення судового процесу –118,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва  від 14.09.2007 було порушено провадження в справі  № 47/265 та призначено її  до розгляду на 03.10.2007.

В судовому засіданні 03.10.2007 представником позивача було надано письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач збільшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача за рахунок заставленого майна 2 000 000,00 грн. шрафу за порушення п. 3.1-3.3 Договору застави № 18/1-з, а також 139 315,07 грн. процентів за користування  кредитними коштами, 49 534,25 грн. –пені за прострочення кредиту, 2 549,26 грн. –прострочку за сплату процентів за користування кредитом, а також судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2007 розгляд спору було відкладено до 17.10.2007.

Але судове засідання 17.10.2007 - не відбулось, у звязку з чим розгляд справи було перенесено на 24.10.2007.

24.10.2007 відповідачем через канцелярію Господарського суду міста Києва було подано письмову заяву про подальший розгляд спору  у колегіальному складі суду.

Ухвалою Голови Господарського суду міста Києва від 25.10.2007 заяву відповідача про призначення колегіального розгляду справи –відхилено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2007 подальший розгляд справи було призначено на 31.10.2007.

В судовому засіданні 31.10.2007 представником позивача було надано письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач збільшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача за рахунок заставленого майна (згідно наведеного переліку) 154 109,59 грн. процентів за користування  кредитними коштами, 54794,52 грн. –пені за прострочення кредиту, 3758,22 грн. –прострочку за сплату процентів за користування кредитом, а також судові витрати.

Ухвалою  Господарського суду міста Києва від 31.10.2007  розгляд справи було відкладено до 07.11.2007.

В судовому засіданні 07.11.2007 судом було оголошено перерву до 08.11.2007, а 08.11.2007 –до 05.12.2007, про що сторін повідомлено під розписку.

У звязку з тим, що розгляд справи 05.12.2007  не відбувся, його було перенесено на 17.12.2007.

В судовому засіданні 17.12.2007 представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідно до умов Договору застави № 18/1-3 від 22.12.2006 відповідачем було передано позивачу в заставу товарів загалом на суму 4 000 000,00 грн. в забезпечення зобовязання по Договору кредиту № 18/1-К від 26.11.2006, а відповідач прийняв на себе зобовязання щодо збереження кількості та асортименту переданого у заставу товару. Як зазначав позивач у позові, переданий у заставу товар на складі відповідача по вул. Шлюзова, 1 у м. Вишгород у Київській обл. –відсутній, що є підставою згідно п. 3.2 Договору застави № 18/1-3 від 22.12.2006 стягнення з відповідача 2 000 000,00 грн. штрафу у розмірі 50% погодженої сторонами вартості предмету застави, а також за прострочення зобовязань по кредитному договору № 18/1-К від 26.11.2006 процентів за користування кредитними коштами (154 109,59 грн.), пені за прострочення кредиту (54794,52 грн.), прострочку за сплату процентів за користування кредитом (3758,22 грн.).

Відповідач у письмовому відзиві на позов, та представник відповідача –в судових засіданнях по справі –проти заявлених позовних вимог заперечив в частині стягнення 2 000 000,00 грн., а також в частині стягнення 154794,52 грн. процентів за користування кредитними коштами з застосуванням ставки у 45%, оскільки відповідач зазначав про те, що застосуванню підлягає процентна ставка у розмірі 30%. Заперечення щодо нарахування штрафу мотивовані тим, що згідно умов Договору застави № 18/1-3 від 22.12.2006 не  встановлено заборони щодо місця зберігання товару, а тому зберігання відповідачем товару по Договору застави № 18/1-3 від 22.12.2006 відбувалось на двох складах, зокрема як на складі у м.Вишгород Київської обл., так і на основному складі у м. Вишневе Київської обл., що підтверджується відповідними документами. Також, щодо нарахування процентів відповідач зазначав про те, що сума процентів повинна бути вирахувана виходячи із процентної ставки у розмірі 30%, і він згоден її сплатити виходячи саме із процентної ставки 30% у розмірі 102739,72 грн.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2006 між позивачем - ТОВ «Перша факторингова компанія», як кредитодавцем, та відповідачем –ТОВ «Винодел Молдови Компані», як позичальником, було укладено Кредитний договір № 18/1-к, відповідно до умов якого позивачем було надано відповідачу кредит для поповнення обігових коштів в сумі 2 000 000,00 грн. терміном з 28.11.2006 до 28.02.2007.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору № 18/1-к від 28.11.2006, кредитодавець щомісячно нараховує позичальнику прості проценти в розмірі 30% річних від суми кредиту, що фактично знаходиться у користуванні, починаючи з дня видачі кредитних коштів, з урахуванням умов п. 4.3 даного Договору.

Пунктом 4.3 Кредитного договору № 18/1-к від 28.11.2006,  позичальник зобовязався за порушення строків сплати платежів, передбачених даним договором, сплачувати кредитодавцю штрафні санкції:

- за прострочку повернення кредиту –пеню від суми простроченого платежу з розрахунку подвійної річної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення платежу;

- за прострочку сплати процентів –пеню від суми простроченого платежу  з розрахунку подвійної річної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення платежу;

- в разі прострочки повернення кредиту проценти за користування кредитом нараховуються в розмірі 45% річних від суми кредиту, що фактично знаходиться в користуванні, починаючи з дня прострочки повернення кредитних коштів.

Відповідно до банківської виписки по особовому рахунку позивача, 28.11.206 позивачем було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача на виконання умов Кредитного договору № 18/1-к від 28.11.2006 грошові кошти в сумі 2 000 000,00 грн.

22.12.2006 між позивачем - ТОВ «Перша факторингова компанія», як заставодержателем, та відповідачем –ТОВ «Винодел Молдови Компані», як заставодавцем, було укладено Договір застави товарів в обороті № 18/1-з, відповідно до умов якого сторони погодили, що даним договором забезпечується виконання зобовязань заставодавця перед заставодержателем, що виникли на підставі Кредитного договору № 18/1-к від 28.11.2006, що був укладений між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого останній зобовязаний заставодержателю до 28.02.2007 повернути кредит у розмірі 2 000 000, 00 грн., сплатити проценти за користування ним у розмірі 30% річних від суми кредиту, що знаходиться у користуванні, починаючи з дня видачі кредитних коштів.

Пунктом 1.1 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006 сторони погодили, що заставою за цим договором також забезпечуються вимоги заставодержателя щодо відшкодування штрафних санкцій, передбачених цим договором, витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і звернення стягнення на предмет застави, витрат на утримання і збереження предмет застави, тощо.

Відповідно до п. 1.2 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, предметом застави є товари в обороті, перелік яких викладений у додатку до даного договору.

Згідно умов Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, предмет застави належить заставодавцеві на праві власності (п. 1.3), сторони оцінюють предмет застави у 4 000 000,00 грн. (п. 1.4), на строк дії договору предмет застави буде знаходитись за адресою: м.Вишгород Київської обл.,  вул. Шлюзова,1.

Відповідно до п. 2.1 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, заставодержатель має право без збудь-яких обмежень з боку заставодавця перевіряти документально та фактично наявність, розмір, стан і умови збереження та використання предмету застави, у випадку невиконання основного зобовязання звернути стягнення на предмет застави.

Згідно п. 2.4.3 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, заставодавець (відповідач) зобовязався надавати заставодержателю всю необхідну допомогу у перевірці ним у будь-який спосіб наявності, розміру (кількості), стану і умов збереження та використання предмету застави, надавати всі документи, необхідні для перевірки наявності розміру  (кількості), стану і умов збереження та використання предмету застави, а також негайно на вимогу заставодержателя забезпечити йому фізичний доступ до предмета застави.

Відповідно до п. 2.4.4 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, заставодавець (відповідач) зобовязався не допускати не передбачене цим договором зменшення кількості та асортименту предмету застави, зазначених у додатку до даного договору.

Пунктом 3.3 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006 сторони погодили, що у випадку невиконання зобовязань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.4.3, 2.4.4, 5.4 даного договору, заставодавець сплачує заставодержателю штраф у розмірі 50% від погодженої сторонами вартості предмету застави.

Відповідно до п. 4.1 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави у випадку, якщо у момент настання строку виконання основного зобовязання за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006 воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені Кредитним договором строки.

Пунктом 5.6 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006 сторони погодили, що всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листв або телеграм.

Додатком № 1 до Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006 сторони погодили вид та кількість переданого у заставу майна.

28.02.2007 між позивачем - ТОВ «Перша факторингова компанія», як кредитодавцем, та відповідачем –ТОВ «Винодел Молдови Компані», як позичальником, було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 18/1-к, відповідно до умов якої сторони погодили, що кредитні кошти в розмірі 500000,00 грн.  передаються у користування на строк з 28.11.2006 до 31.03.2007, а в розмірі 1 500 000,00 грн. –з 28.11.2006 до 01.06.2007.

Як зазначав позивач у позові, і що не заперечувалось відповідачем, відповідачем згідно умов Кредитного договору № 18/1-к від 28.11.2006 було здійснено погашення боргу за користування кредитними котами, а саме: 04.04.2007 –100000, 00 грн., 18.05.2007 – 100000,00 грн., 08.06.2007 –700 000,00 грн., 11.06.2007 –100 000,00 грн., а загалом  - 1 000 000,00 грн.

Як зазначав позивач у позові, відповідачем не було здійснено погашення 1 000 000,00 грн. заборгованості за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006  у визначений договором строк, тобто до 01.06.2007. Відповідачем належних доказів погашення заборгованості в розмірі 1 000 000,00 грн. за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006  - не надано.

Відповідно до Актів про недопуск до перевірки предмету застави від 30.07.2007, 05.07.2007, 10.07.2007, 18.07.2007, 25.07.2007, складених за участю представників позивача,   в яких зазначено про те, що ТОВ «Перша факторингова компанія»мала намір здійснити перевірку предмету застави згідно Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, але відповідач не дає можливості здійснити перевірку предмету застави весь час ухиляється від здійснення зобовязань зі свого боку.

01.01.2006 та 01.012007 між відповідачем – ТОВ «Винодел Молдова Компані», як поклажодавцем, та ТОВ «Асконі центр», як зберігачем, було укладено договори відповідального зберігання товару (алкогольних напоїв в асортименті), відповідно до яких поклажодавець (відповідач ) передав на відповідальне зберігання товар.

Як зазначав відповідач у відзиві, та представник відповідача в судових засіданнях по справі, відповідачем було укладено договори відповідального зберігання товару, переданого у заставу по Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, перелік якого визначено Додатком № 1 до даного договору. Товар зберігався на двох складах: у м.Вишневому та м.Вишгород Київської області.

Відповідно до довідки ТОВ «Винодел Молдови Компані»№ 150 від 31.03.2007, станом на 31.03.2007 вартість товарів на основному складі у м. Вишгород склала загалом 2 125 474,80 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «Винодел Молдови Компані»№ 15/02 від 15.05.2007, станом на 15.05.2007 вартість товарів на основному складі у м. Вишгород склала загалом 1 456 791,51 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «Винодел Молдови Компані»№  149 від 31.03.2007, станом на 31.03.2007 вартість товарів на основному складі у м.  Вишневе склала загалом 7 625 001,56 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «Винодел Молдови Компані»№ 15/01 від 15.05.2007, станом на 15.05.2007 вартість товарів на основному складі у м.  Вишневе склала загалом  15 170 233,48  грн.

Статтею 175 ч.1 ГК України  визначено, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Стаття 1046 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Вимогами статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 572 Цивільного кодексу України  визначає, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до статті 576 Цивільного кодексу України встановлює, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Статтею 589 Цивільного кодексу України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Ст. 343 ч.2 Господарського кодексу України встановлює, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України щодо направлення відповідачу в порядку 5.6 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006 будь-яких повідомлень про намір здійснити перевірку предмету застави згідно Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, а також, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів направлення  відповідачу Актів  про недопуск до перевірки предмету застави від 30.07.2007, 05.07.2007, 10.07.2007, 18.07.2007, 25.07.2007, а відповідачем надано докази наявності заставленого майна на складі, а тому підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2 000 000,00 грн. на підставі п. 3.3 Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006 –відсутні і в задоволенні цієї позовної вимоги суд відмовляє.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача за рахунок заставленого майна 154 109,59 грн. процентів за користування кредитними коштами по Кредитного договору № 18/1-к від 28.11.2006 з відсотковою ставкою 45%, суд дійшов висновку, що дана вимога  підлягає задоволенню  у повному обсязі, а саме в розмірі 154794,52 грн. з застосуванням ставки процентів саме в розмірі 45% річних від суми кредиту, що передбачено п. 4.3 Кредитного договору № 18/1-к від 28.11.2006, адже у строк щодо повернення кредитних коштів, передбачений Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006 та Додатковою угодою до нього № 1 від 28.02.2007 (п.1.1), а саме: 500000,00 грн. -  з 28.11.2006 до 31.03.2007, а 1 500 000,00 грн. –з 28.11.2006 до 01.06.2007,  кредитні кошти в повному обсязі  повернуті відповідачем позивачу не були, оскільки відповідачем було повернуто відповідачу загалом 1 000 000,00 грн. кредитних коштів (04.04.2007 –100000, 00 грн., 18.05.2007 –100000,00 грн., 08.06.2007 –700 000,00 грн., 11.06.2007 –100 000,00 грн.).

Таким чином 1 000 000,00 грн. заборгованості за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006  у визначений договором строк, тобто до 01.06.2007, відповідачем повернуто позивачу не було, а тому у відповідача перед позивачем з 01.06.2007 існувала прострочена кредитна заборгованість в розмірі 1 000 000,00 грн., а п. 4.3 Кредитного договору № 18/1-к від 28.11.2006 передбачена відповідальність відповідача, а саме: в разі прострочення повернення кредиту проценти за користування кредитом нараховуються в розмірі 45% річних від суми кредиту, що фактично знаходиться в користуванні, починаючи з дня прострочення повернення кредитних коштів.

Таким чином, згідно розрахунку  позивача, який судом перевірено, і з яким суд погоджується, сума процентів за користування кредитними коштами, яка підлягає стягненню з відповідача за рахунок заставленого майна по Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006, складає  154794,52 грн.

Пунктом 4.3 Кредитного договору № 18/1-к від 28.11.2006,  позичальник зобовязався за порушення строків сплати платежів, передбачених даним договором, сплачувати кредитодавцю штрафні санкції:

- за прострочку повернення кредиту –пеню від суми простроченого платежу з розрахунку подвійної річної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення платежу;

- за прострочку сплати процентів –пеню від суми простроченого платежу  з розрахунку подвійної річної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення платежу;

Враховуючи викладене, суд, розглянувши вимогу позивача про стягнення з відповідача за рахунок заставленого майна 54794,52 грн. пені за прострочку погашення кредиту за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006, дійшов висновку, що оскільки  відповідачем прострочено виконання зобовязання за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006 в частині повернення до 01.06.2007 кредитних коштів у повному обсязі, сума неповернутих відповідачем коштів (заборгованість) за зазначеним договором складає 1 000 000,00 грн., а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача за рахунок заставленого майна пені за прострочення погашення кредиту та пені за прострочку сплати процентів за користування кредитом –є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно розрахунку суду, розмір пені за прострочення погашення кредиту за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006 складає: (1 000 000,00 грн. (розмір непогашеної заборгованості відповідача) х 125 дні (з 13.06.2007 (дата, самостійно визначена позивачем) по 15.10.2007 (дата подачі останньої заяви про уточнення позовних вимог та зазначена позивачем самостійно) х 16%)/365 = 54794,52 грн. – і підлягає стягненню з відповідача за рахунок заставленого майна по Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006.

Згідно розрахунку позивача суми пені за прострочку сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006, який судом перевірено і з яким суд погоджується, сума пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006 складає 3758,22 грн. і підлягає стягненню з відповідача за рахунок заставленого майна по Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, позовні вимоги позивача задовольняються судом частково, а саме: в частині стягнення суми процентів за користування кредитними коштами за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006 - в розмірі  154109,59 грн., пені за прострочення погашення кредиту за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006 –в розмірі 54794,52 грн. та пені за прострочку сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006  в розмірі  3758,22 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 2 000 000,00 грн.  суд позивачу відмовляє.

Також, позивач, при подачі позову заявив клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлене клопотання не є обгрунтованим, оскільки  позивачем крім самого клопотання не надано жодного належного та допустимого доказу, в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України, що невжиття  таких  заходів  може  утруднити чи  зробити  неможливим виконання рішення господарського суду, а тому заявлене клопотання задоволеним  судом бути не може.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають  стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити  частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані»(, місцезнаходження: 04210 м.Київ, вул. Тимошенка, буд. 19; п/р 0601 в АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК»у м.Києві, МФО 300164) за рахунок заставленого майна за Договором застави № 18/1-з від 22.12.2006 згідно  переліком у Додатку № 1 до Договору застави № 18/1-з від 22.12.2006 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша факторингова компанія»(, місцезнаходження:  04073, м. Київ, Московський проспект, 9, оф.4-405) 154109 (сто  пятдесят чотири тисячі сто девять) грн. 59 коп. суми процентів за користування кредитними коштами за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006, 54794 (пятдесят чотири сімсот девяносто чотири) грн. 52 коп. пені за прострочення погашення кредиту за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006, 3758 (три тисячі сімсот пятдесят вісім) грн. 22 коп. пені за прострочку сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 18/1-к від 28.11.2006, а також витрат по сплаті державного мита – 2126 (дві тисячі сто двадцять шість) грн. 62 грн. та 11 (одинадцять) грн. 34 коп.  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позову –відмовити.

4.          Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                        Станік С.Р.