КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2007                                                                                           № 37/275

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.07.2007

у справі № 37/275

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство з газопостачання і газифікації "Чернігівгаз"

до                                                   Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.07.2007 року № 37275 позов ВАТ „Чернігівгаз” до ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” про   визнання недійсним правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог задоволений.

Не погоджуючись з  рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм  процесуального  та матеріального права, просить  його  скасувати  і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити їх без задоволення,  рішення господарського суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд  дійшов  наступного висновку.

Як встановлено матеріалами,  06.04.2007 відповідач надіслав на адресу позивача заяву № 3119-3214  про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої він зменшив дебіторську заборгованість позивача на суму 5068187,32 грн. за договором від 25.12.2000 року № 10/16-1454, та 458236,74 грн. за договором № 06/01-746 від 28.12.2001 року, а також 86587,20 грн. за договором № 06/04-248 від 24.02.2004р. що відобразив в бухгалтерському обліку суму 5613011,26 грн. як зменшення кредиторської заборгованості перед позивачем за договором № 0607-219 від 01.02.2007.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду посилаючись на те, що сума 5068187,32 грн. є спірною, а тому не може  зараховуватися як зустрічні однорідні вимоги.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи,   спрямована   на   набуття,   зміну   або   припинення   цивільних,   прав  та обов’язків.

Згідно ст.601 ЦК України зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а  також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом  пред’явлення вимоги.

Відповідач, у апеляційній скарзі, вказує що, невизнання зобов’язання однією із сторін не є підставою для визнання заліку недійсним та помилковий висновок господарського суду що строк оплати не настав.

Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.  Обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Колегія суддів не погоджується з доводами відповідача, оскільки  сума боргу за договором № 10/16-1454 від 25.12.2000, яку зараховано як однорідну вимогу, позивач оспорює взагалі, посилаючись на наявність доказів про повну сплату заборгованості.

Щодо сум, підлягаючих стягненню з позивача на користь відповідача згідно рішень господарського суду, то апеляційна інстанція погоджується з висновком  суду першої інстанції що зарахування зустрічних однорідних вимог  за заявою однієї із сторін не можливо на стадії виконавчого провадження, оскільки відповідно до ст. 116 ГПК України взаємний залік грошових сум, що підлягають стягненню зі сторін, не проводиться.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” залишитибез задоволення, рішення господарського суду  м. Києва  від  05.07.2007 року по справі № 37275 без змін.

2.          Матеріали справи повернути, доручити  господарському суду  м. Києва видати відповідний наказ .

Головуючий суддя

Судді

11.10.07 (відправлено)