СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.12.07                                                                                 Справа № 8/130ад.

Суддя господарського суду Луганської області Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Державної податкової інспекції у місті Свердловську Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок», місто Свердловськ Луганської області, -

про звернення стягнення на активи на суму 355814 грн. 10 коп.,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Абузов Ш.А. –головний державний податковий інспектор, - довіреність №47 від 21.08.07 року;

від відповідача –Євценко Р.І., - довіреність №3 від 27.11.06 року, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про:

звернення стягнення на активи відповідача на суму податкового боргу з податку на додану вартість (далі – ПДВ), який виник за період з 30.08.05 року по 30.01.07 року у сумі 355814,10 грн.;

стягнення з нього судових витрат.

Згідно ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання призначене та фактично відбулося 23.03.07 року; відповідач до нього не прибув.

10.04.07 року представник відповідача, посилаючись на частину 2 ст. 136 КАСУ, звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи терміном один місяць з огляду на те, що між сторонами досягнуто згоди щодо розстрочення податкового боргу – предмету цього спору (вих. №б/н від 10.04.07 року).

Представник позивача погодився з цим клопотанням.

У судовому засіданні сторони уточнили своє клопотання та просили зупинити провадження по справі.

Ухвалою суду від 10.04.07 року провадження по справі було зупинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 156 КАСУ.

31.10.07 року від позивача до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі «у зв’язку з примиренням сторін на умовах погашення Товариством з обмеженою відповідальністю «Блок» (далі –ТОВ «Блок», - відповідач) залишку податкового боргу у сумі 273113,68 грн. у строк до вересня 2008 року, з щомісячним погашенням суми боргу у розмірі 25000 грн. 00 коп., починаючи листопада 2007 року, згідно з графіком розстрочення податкового боргу з ПДВ»(вих. №18212/10 від 31.10.07 року), при цьому до клопотання додано копію листа відповідача про перегляд графіку погашення податкового боргу з ПДВ у сумі 318337,75 грн., з доданням графіка погашення цього боргу , починаючи з вересня 2007 року по серпень 2008 року у розмірі 25 тис. грн. щомісячно, а у вересні 2008 року –у сумі 18337,75 грн. (вих. №б/н від 25.09.07 року).

З метою вирішення вищенаведеного клопотання суд своєю ухвалою від 27.11.07 року поновив провадження по цій справі та призначив її до слухання 07.12.07 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.12.07 року, представник позивача звернувся до суду з клопотанням (вих. №20912/10 від 06.12.07 року), в якому ставить суд до відома про те, що позивач дійшов висновку про недоцільність закриття провадження по справі та просить стягнути з ТОВ «Блок» суму податкового боргу з ПДВ у розмірі 273113,68 грн.

Представник позивача заявив клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні з метою здійснення взаємозвірки суми податкового боргу, а також підготовки до судового засідання з огляду на клопотання позивача (вих. №20912/10 від 06.12.07 року).

Суд, керуючись ст.ст. 133 та 150 КАСУ, задовольнив це клопотання, оголосивши у судовому засіданні перерву до 11.12.07 року, 12 год. 00 хв.

У цьому судовому засіданні представники сторін звернулися до суду з клопотанням про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст. 41 та п. 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, а тому його задоволено судом.

Представник відповідача подав клопотання (вих. №21092/10 від 11.12.07 року), згідно якому, керуючись ст.ст. 49 та 51 КАСУ, уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача податковий борг з ПДВ у сумі 220207,31 грн. (з урахуванням часткового погашення суми цього боргу); до клопотання надано копію акту взаємозвірки стану сплати відповідачем податкового боргу з ПДВ, згідно якому на 10.12.07 року борг становить 220207,31 грн.

З урахуванням того, що це клопотання відповідає вимогам ст.ст. 49, 51 та 133 КАСУ, судом його задоволено та враховано при прийнятті по справі кінцевого рішення.

Представник відповідача ці позовні вимоги не визнав, про що зазначив у своїй заяві (вих. №б/н від 11.12.07 року), посилаючись на те, що між сторонами за цим спором було досягнуто згоди про розстрочення сплати податкового боргу, що є предметом спору по цій справі, а тому звернення стягнення на активи боржника вважає непотрібним та недоцільним.

Однак він, стверджуючи про «досягнення згоди про примирення та розстрочення податкового боргу», не надав до суду належних доказів щодо цього (узгоджений з позивачем графік погашення податкового боргу; мирову угоду).

За таких обставин у суду відсутні правові підстави для відмови позивачу у розгляді та вирішенні спору по суті.

І.Заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи та додатково надані докази, суд дійшов наступного.

І. 29.06.1998 року виконавчим комітетом Свердловської міської ради Луганської області ТОВ «Блок», ідентифікаційний код 20174245, зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, про що до ЄДРПОУ внесено реєстраційний запис №237, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно матеріалам справи Державною податковою інспекцією у місті Свердловську (далі –ДПІ, - позивач) підприємство зареєстроване в якості платника податків, у т.ч. і податку на додану вартість (далі –ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи (рішення господарського суду Луганської області від 01.02.05 року, справа №1/595н(4/162н), 02.04.04 року ДПІ за результатами комплексної документальної перевірки дотримання ТОВ «Блок»вимог податкового законодавства за період з 01.01.01 року по 31.12.03 року складено акт №130-23-1-20174245, згідно якому виявлено факти:

завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 266724,06 грн. у зв’язку зі здійсненням господарських операцій з МПП «Фірма «Сомекс», установчі документи якого визнано недійсними;

завищення податкового кредиту на суму 16356,47 грн. внаслідок включення безнадійної податкової заборгованості перед іншими юридичними особами, стосовно яких минув термін позовної давності у 2002-2003 роках.

На підставі цього акту ДПІ 05.04.04 року винесено податкове повідомлення-рішення №/0, яким ТОВ «Блок» визначено податкове зобов’язання з ПДВ у сумі 424623,00 грн., у т.ч.: основний платіж –283082,00 грн. та штрафні санкції –141541,00 грн.

Платник ПДВ оскаржив це повідомлення-рішення у адміністративному порядку; за результатами цього оскарження ДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №/1 від 05.05.04 року про визначення платнику ПДВ податкового зобов’язання у тому ж розмірі.

Платник ПДВ –ТОВ «Блок»звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до ДПІ - визнання недійсними вищезгаданих податкових повідомлень-рішень.

Рішенням господарського суду Луганської області від 01.02.05 року позов задоволено частково: спірні податкові повідомлення-рішення визнано недійсними на суму податкового зобов’язання у розмірі 24536,44 грн., у т.ч..: основний платіж –16356,47 грн. та штрафні санкції –8179,97 грн., та залишено в силі на загальну суму 400086,56 грн. (основний платіж - 266725,53 грн., штрафні санкції –133361,03 грн. (справа №1/595н(4/162н)).

За результатами апеляційного оскарження рішення залишено без змін, тобто набрало чинності.

Фахівцями ДПІ також було здійснено ще одну документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Блок», за результатами якої 26.08.05 року складено акт №330-23-1-20174245, за результатами якої ДПІ 29.08.05 року винесено податкове повідомлення-рішення №/0, яким платнику податку визначено податкове зобов’язання у загальному розмірі 14991,00 грн. (основний платіж –9994,00 грн., штрафні санкції –4997,00 грн.).

Це рішення відповідачем не оскаржувалося і є чинним на час розгляду цієї справи.

Представник відповідача не заперечує факту отримання кожного з вищезгаданих податкових повідомлень-рішень.

Крім вищезгаданих судового рішення та податкових повідомлень-рішень, факт наявності у відповідача податкового боргу з ПДВ у заявленій сумі підтверджується:

податковими деклараціями з податку на додану вартість за період з липня 2005 року по грудень 2006 року, поданими відповідачем до ДПІ на виконання вимог п. 5.1 ст. 5 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –ЗУ №2181-ІІІ), - згідно яким він самостійно узгодив за вказаний період свої податкові зобов’язання з ПДВ на загальну суму 42092,44 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи податковими деклараціями з ПДВ за вищеназвані звітні періоди;

актом взаємозвірки суми податкового боргу, складеного сторонами, станом на 10.12.07 року.

Таким чином, станом на час розгляду цієї справи, з урахуванням часткового погашення відповідачем сум податкового боргу з ПДВ, останній склав 220207,31 грн., у т.ч.: основний платіж –187159,06 грн. та штрафні санкції –33048,25 грн.

Відповідач не заперечує наявності у нього такої суми податкового боргу з ПДВ.

ІІ.Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши обставини справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

1.Кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (частина 1 ст. 67 Конституції України).

Згідно статті 4 Закону України від 25.06.1991 року №1251-ХІІ „Про систему оподаткування” (далі –ЗУ №1251-ХІІ) платниками податків і зборів (обов’язкових платежів) є юридичні та фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов’язок сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі).

Пунктом 1 частини 1 ст.14 цього Закону податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

Пунктом 2 частини 1 ст. 9 цього Закону до числа обов’язків платників податків віднесено подання до державних податкових органів… відповідно до законів декларацій, бухгалтерської звітності та інших документів і відомостей, пов’язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів), а пунктом 3 тієї ж частини ст. 9 на них покладено обов’язок по сплаті належних сум податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Право вживати заходів до примусового стягнення податкового боргу органам державної податкової служби України надано п. 11 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні».

Отже, - є очевидною правомірність звернення ДПІ до суду з позовом, який є предметом розгляду по цій справі.

2.Як сказано у п. 1.3 ст.1 ЗУ №2181-ІІІ, податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Матеріалами справи належним чином доведено, що спірні податкові зобов’язання платник податку частково (на суму 42092,44 грн.) узгодив самостійно, тобто у порядку, передбаченому пунктом 5.1 ст. 5 ЗУ №2181-ІІІ; в іншій частині воно узгоджене в порядку, встановленому підпунктом «б»підпункту 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України №2181-ІІІ.

Згідно підпункту 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 цього Закону, платник податків, який самостійно узгодив свої податкові зобов’язання, повинен сплатити їх до бюджету протягом 10-ти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах «а»-«в»підпункту 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, платник податків зобов’язаний погасити нараховану суму податкового зобов’язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків починає процедуру апеляційного узгодження.

3.З матеріалів справи вбачається, що відповідач частково уникнув погашення податкового боргу.

Закон №2181-ІІІ визначає лише один спосіб стягнення податкового боргу у судовому порядку, а саме: шляхом звернення стягнення на активи платника податків.

Підпунктом 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 цього Закону передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п.1.7 статті 1 ЗУ №2181-ІІІ є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі на праві власності або повного господарського відання.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу з ПДВ, а також факт його ухилення від його сплати до бюджету, - позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Керуючись частиною 4 ст.94 КАСУ суд не стягує з відповідача судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 «Про державне мито» при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, частини 1 ст. 67 Конституції України; ст.9,14 та Закону України від 25.06.1991 №1251-ХІІ «Про систему оподаткування»; п.1.3 та 1.7 ст.1; п.п. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3, пункту 5.1 та підпункту 5.3.1 п. 5.3 ст.5 Закону України від 20.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», керуючись ст.ст.40, 49, 51, ч. 6 ст. 71, ст.ст. 86, 158-163 та 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок», ідентифікаційний код 20174245, яке знаходиться за адресою: місто Свердловськ, вул. Енгельса, 51 Луганської області, - на користь Державного бюджету України на рахунок 0072, банк: ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, КФК 14010100, код отримувача –24048566, - податковий борг з податку на додану вартість у сумі 220207 (двісті двадцять тисяч двісті сім) грн. 31 коп., - звернувши стягнення на активи боржника.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України за згодою представника позивача у судовому засіданні 11.12.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 13.12.2007 року.

Суддя                                                    А.П.Середа