ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.12.2007

Справа №2-24/12846.2-2007

За позовом – Управління ПФУ в Білогірському районі (АР Крим, м.Білогірськ, вул.Островського,3) .

До відповідача – Відділення виконавчої дирекції у Сімферопольському районі АР Крим Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (АР Крим, м.Сімферополь, вул.Толстого,19, кв.9).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору- 1.Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (03062 м. Київ, пр. Перемоги, 92/2)

2. Управління Пенсійного фонду України (м. Київ-14, вул.Бастионна, 9).

Про стягнення 197036,46грн.

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Капустіної І.М.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Майборода А.М, гол.спец.-ю/к. дов у справі

Від відповідача - Нефедова Т.В., представник, дов у справі

СУТЬ СПОРУ:

Управління ПФУ в Білогірському районі АР Крим звернулось із позовом про стягнення 197036,46грн. невідшкодованих відповідачем, призначених та сплачених за період з 01.04.2001р. по 31.12.2003р. пенсій по інвалідності та пенсій в зв’язку із втратою годувальника, призначених в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

10.06.2004р. у судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 117699,78грн.( том 1 а.с. 101-103)

Ухвалою ГС АР Крим від 10.06.2004р. в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову залучені Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, м. Київ та Пенсійний фонд України, м. Київ.

29.07.2004р.у судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 115769,99грн. ( том 1 а.с. 134-136)

Рішенням ГС АР Крим від 12.08.2004р. позов було задоволено частково, з відповідача стягнуто 15769,99грн., у решті позовних вимог відмовлено. ( том 2 а.с. 27-29)

Постановою від 18.11.2004р. Севастопольський апеляційний господарський суд рішення залишив без змін.( том 2 а.с.81-83)

Не погодившись з винесеною постановою САГС та рішенням ГС АР Крим, відповідач оскаржив його до Вищого господарського суду України. Постановою ВГС України від 27.04.2005р. скарга була задоволена частково, рішення ГС АР Крим та постанова САГС скасовані та справу направлено на новий розгляд до ГС АРК.

27.01.2006р. у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 115769,99грн.

У судовому засіданні 03.02.2006р. позивач збільшив суму позовних вимог та просить зобов’язати відповідача прийняти до відшкодування суму не відшкодованих витрат у розмірі 189733,38грн. шляхом включення до акту щомісячної звірки розрахунків витрат по особовим справам потерпілих.

Рішенням ГС АР Крим від 27.01.-03.02.2006р. позов був задоволений, з відповідача стягнуто 189733,38грн.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.04.2006р. скарга відповідача була задоволена, рішення ГС АР Крим скасовано, винесено нове рішення - у позові відмовити.

Не погодившись з винесеною Постановою САГС Управління ПФУ в Білогірському районі оскаржило Ії у Вищому Господарському Суді України. Ухвалою ВГСУ від 02.06.2006р. направив касаційну скаргу за підвідомчістю у Вищий адміністративний суд України.

Ухвалою ВАС України від 11.06.2007р. у відкритті касаційного провадження відмовлено та справу повернуто Вищому господарському суду України для розгляду.

Постановою ВСГ України від 08.08.2007р. скарга була задоволена, рішення ГС АР Крим та постанову САГС було скасовано та справу спрямовано на новий розгляд до ГС АР Крим в зв’язку з тим, що спір підлягає розгляду за нормами КАС України. Згідно з резолюцією передано судді Колосовій Г.Г., справі присвоєний № 2-24/12846.2-2007.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Оскільки Управління Пенсійного Фонду України є суб’єктом владних повноважень, спір підлягає розгляду за правилами КАС України.

Ухвалою ГС АР Крим від 15.10.2007р. провадження у справі переведено для розгляду за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

До судового засідання від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, зобов’язавши Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в Сімферопольському районі АР Крим прийняти до відшкодування суму невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у розмірі 342161,40грн. шляхом включення в Акт щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання і пенсії внаслідок втрати годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за списком пенсіонерів вказаних у розрахунку позову за період з 01.04.2001р. по 01.12.2007р.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з урахуванням уточнення.

Відповідач просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов. (том 4, а.с.1-8).

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд, -

Встановив:

За період з 1 квітня 2001р. по 31.12.2003р. позивачем сплачені пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професіональних захворювань та пенсії з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у сумі 197036,46грн. та невідшкодованих відповідачем.

Матеріали справи свідчать (акт звірки сум заявлених позовних вимог Управлінням ПФУ та підстав про призначення та виплати пенсій по інвалідності від трудового каліцтва) про те, що відповідач відмовляється підписати акти звірки на відшкодування відповідних витрат за період з 01.04.2001р. по 01.12.2007р. на загальну суму 342161,4грн., з урахуванням неодноразового уточнення суми позову та періоду стягнення за тим же самим списком пенсіонерів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (від 09.07.2003 № 1058 із змінами та доповненнями), пункту 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого наказом Пенсійного фонду від 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 21.05.2002 за № 442/6730, Пенсійний фонд України, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Підпунктами "г" і "д" пункту 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105-ХІУ від 23.09.1999, який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону «Про страхові тарифи на страхування від нещасного випадку» №2272-111 від 22.02.2001 Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку цьому Фонду документи, що підтверджують право працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків, на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Таким чином, обов'язок Фонду по сплаті страхових виплат виникає при належному підтвердженні права на такі страхові виплати.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України і правління Фонду соціального страхування від нещасних випадку на виробництві і професійних захворювань України №5-4/4 от 04.03.2003 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 376/7697 від 16.05.2003.

В основу цього механізму покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (пункт 5). Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків України (пункт 6).

Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7). Таким чином, у зазначеному Порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків та Пенсійним фондом України, незалежно від того чи є предметом спору стягнення понесених витрат у зв'язку з виплатою пенсій чи спонукання до прийняття до відшкодування сум понесених витрат.

Джерелом фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві є страхові внески, які Фонд отримує від підприємств, установ, закладів (страхувальників стосовно Закону). Ніяких дотацій з боку держави Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві не отримує, тому, виплата Пенсійному фонду пенсій у зв'язку з каліцтвом та втратою годувальника можлива лише при умовах передання Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві особистих справ потерпілих.

Крім того, слід зазначити, що згаданий Порядок не врегульовує спірних питань щодо зобов'язання відповідача відшкодовувати суми виплат шляхом включення їх до акту щомісячної звірки, а тому в разі ухилення Фонду соціального страхування від нещасних випадків від включення таких виплат до актів звірки, Пенсійному фонду слід звертатися з вимогою про стягнення суми виплат, які мають вирішуватися в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не шляхом пред'явлення вимог про зобов'язання відповідача прийняти до відшкодування суму витрат шляхом включення до акту щомісячної звірки витрат на виплату та доставку пенсій.

З викладених підстав, суд вважає, що уточнені вимоги позивача безпідставні та необгрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 24.12.2007 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.