ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2007р.                                                                                             Справа № 19/328

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська лізингова компанія", вул. С. Петлюри 37, м.Львів

до  Закритого акціонерного товариства "Ланнівський молочно-консервний комбінат", вул. Заводська, 1, с.Ланна, Карлівський район, Полтавська область, 39541

про стягнення   140 910,99 грн.

та зустрічним позовом  Закритого акціонерного товариства  "Ланнівський молочно-консервний комбінат", с. Ланна

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська лізингова компанія", м. Львів

про визнання договору недійсним.

Суддя  Безрук Т.М.

Представники:

від позивача:  Коряк А.В.

від відповідачів: Скриль  С.В.

Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за договором  оперативного  лізингу  № 060223/ОЛ-00636/1 від 23.02.2006р. в сумі 1442689,31 грн., з яких 1442154,11 грн. основного боргу та 535,20 грн. пені (в редакції заяви про збільшення позовних вимог) та зустрічна позовна заява про визнання договору оперативного лізингу № 060223/ОЛ-00636/1 від 23.02.06 р. недійсним.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору  оперативного  лізингу  № 060223/ОЛ-00636/1 від 23.02.2006р. несвоєчасно та не у повному обсязі вносив лізингові платежі,  за період травень  –вересень 2006р. заборгував 140375,79 грн. лізингових платежів, за період жовтень 2006р. –травень 2007р. сума боргу по лізинговим платежам становить 1301778,32грн. В  зв”язку з несвоєчасною сплатою відповідачу була нарахована пеня.

Відповідач листом від 02.11.2006р. №12/11 повідомив про проведення робіт по поверненню предмета лізингу, а також про наявні переговори про отримання кредиту на погашення суми боргу.

Відповідач неодноразово направляв клопотання про відкладення розгляду справи в зв”язку з можливістю укладення між сторонами мирової угоди, які задовольнялися судом.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилається на те, що договір оперативного  лізингу  № 060223/ОЛ-00636/1 від 23.02.2006р. є недійсним, оскільки в ньому сторонами не погоджений предмет договору та не вказана дата закінчення дії договору.

В судовому засіданні 07.06.2007р. судом за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив :

Згідно  договору оперативного  лізингу  (оренди) № 060223/ОЛ-00636/1 від 23.02.2006р. (далі –Договір), укладеного між позивачем та відповідачем, позивач (лізингодавець) надає у користування відповідачу (лізингоодержувачу) майно, спеціально придбане лізингодавцем у виробника відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій  та умов, на певний строк і за встановлену плату.

В п.1.2 Договору визначено, що предметом оперативного лізингу за даним договором є обладнання –найменування, строки та умови передачі якого, вартість, тип, марка, модель, індивідуальні ознаки, експлуатаційні характеристики визначені сторонами в Додатку №1 до Договору.

В додатку № 1 до Договору сторони узгодили предмет лізингу –лінія для виробництва жестяної банки вартістю 5 580 000,00 грн.

Пунктом 4.4 Договору зазначено, що остаточне приймання предмету лізингу оформлюється актом приймання –передачі основних засобів, який підписується комісією, складеною із представників обох сторін.

Згідно з п.3.3 Договору загальна сума  лізингової плати, строки та порядок сплати лізингових платежів встановлюються в “Графіку сплати лізингових платежів” (Додаток № 2), який є невід”ємною частиною даного договору.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу у лізинг лінію для виробництва жестяної банки вартістю 5 580 000,00 грн., що підтверджено двостороннє підписаним актом приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 28.02.2006р.

Згідно Графіку сплати лізингових платежів (Додаток № 2 до Договору), відповідач повинен був сплатити перший лізинговий платіж  та платежі за період  квітень –вересень 2006р. –на загальну суму 2 404 255,74грн. лізингових платежів, за період жовтень 2006р. –травень 2007р.  –1 301 778,32 грн. лізингових платежів.

Відповідачем на виконання умов договору було сплачено 2 302 898,95грн.  ( у тому числі вересні 2006р. перераховано 35 000грн. грн.) що підтверджується платіжними дорученнями, виписками банку по рахунку, розрахунками та не заперечується сторонами.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилається на те, що договір оперативного  лізингу  № 060223/ОЛ-00636/1 від 23.02.2006р. є недійсним згідно ст.215 ЦК України, ст. 180 ГК України, оскільки в ньому сторонами не погоджений предмет договору та не вказана дата закінчення дії договору, отже зміст даного правочину суперечить вимогам законодавства.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою –третьою, п”ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Доказів недодержання в момент укладення договору стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою –третьою, п”ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, як підстав для визнання договору недійсним,  відповідачем суду не надано.

Спірний договір вимогам законодавства не суперечить.

Посилання відповідача на те, що договір є недійсним, оскільки в ньому сторонами не погоджений предмет договору та не вказана дата закінчення дії договору, отже зміст даного правочину суперечить вимогам законодавства, не ґрунтується на діючому законодавстві.

Відповідно до п.1 ст.181 Господарського кодексу України  господарський договір за загальним правилом укладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Згідно з ч.8 цієї статті у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

За ч.2 ст. 180 Господарського кодексу України  господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Тобто, в разі відсутності істотних умов в договорі, він  є неукладеним, і підстави для визнання його недійсним відсутні.

При цьому посилання відповідача на неузгодженість сторонами предмету договору та строку дії необґрунтовані, оскільки строк дії договору встановлений у п.18.2 Договору –2009 рік та у Графіку сплати лізингових платежів (Додаток № 2 до Договору).

Предмет визначений сторонами у п.1.2 Договору та додатку № 1 до Договору, це - лінія для виробництва жестяної банки вартістю 5 580 000,00 грн. Позивач прийняв у лізинг вказану лінію, про що свідчить акт приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 28.02.2006р., який підписаний представниками відповідач без заперечень. Зазначене свідчить про узгодження предмету договору між сторонами.

Таким чином, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

За ст.526 ЦК України зобов”язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов”язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Оскільки позивач не врахував при поданні позові проведені у вересні (до подачі позовної заяви) проплати на суму 35 000,00 грн., вимоги в цій частині слід відхилити.

Заборгованість в сумі 101 356,79 за період  квітень –вересень 2006р., за період жовтень 2006р. –травень 2007р.  –у сумі 1 301 778,32 грн.  відповідачем не погашена. Загальна сума боргу 1 403 135,11 грн.

Документальних доказів розірвання договору, повернення обладнання сторони суду не надали та на зазначене в письмових поясненнях не посилалися. На запитання суду, чи є у сторін додаткові докази по справі, представники сторін повідомили про їх відсутність (протокол судового засідання від 07.06.2007р.).

Пунктом 12.2.1 Договору встановлено,  що у випадку порушення термінів сплати лізингових платежів лізингоодержаувач сплачує лізингодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від непогашеної заборгованості за лізинговими платежами за кожен день прострочки до повного розрахунку.

На підставі вказаної норми та  у відповідності до ст.ст.549, 550 ЦК України, ст.ст.230, 231 ГК України позивачем правомірно нараховано 535,20 грн. пені за період 09.05.2006р. –15.09.2006р.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 1 407 154,11 грн. боргу по сплаті лізингових платежів та  535,20 грн. пені  є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Ланнівський молочно-консервний комбінат" (с. Ланна, Карлівський район, Полтавська область, ідентифікаційний код 00418136, п/р 4346 в АКБ “Райфазенбанк Україна”, МФО 300528) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська лізингова компанія" (м. Львів, вул..С.Петлюри, 37, ідентифікаційний код 31362539, п/р 3980 у філії КРУ банк “Фінанси та кредит”, МФО 3000грн. 11 коп. боргу по сплаті лізингових платежів, 535грн. 20 коп. пені, 14031грн.  35 коп. витрат з оплати державного мита, 114грн. 46 коп. витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

2.          В іншій частині –у позові відмовити.

Суддя                                                                  Безрук Т.М.

Рішення підписано: