КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2007                                                                                           № 05-5-47/4626

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Гарник Л.Л.

при секретарі:                     Котелянець О.О.

За участю представників:

від позивача - не з’явились;

від відповідача - не з’явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Київстар Дж.Ес.Ем."

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 13.04.2007

у справі № 05-5-47/4626 (Станік С.Р.)

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Київстар Дж.Ес.Ем."

до                                                   Інженерного кооперативу "Ініціатива"

про                                                  стягнення 4351,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.04.2007 року у справі №05-5-47/4626 закритому акціонерному товариству “Київстар Дж.Ес.Ем.” (далі по тексту – позивач, ЗАТ “Київстар Дж.Ес.Ем.”) було повернуто без розгляду позовну заяву до Інженерного кооперативу “Ініціатива” (далі по тексту – відповідач,) про стягнення 4 351,07 грн.

ЗАТ “Київстар Дж.Ес.Ем.”, не погоджуючись з прийняттям судом такої ухвали по справі, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд господарського суду м. Києва.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач стверджує, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, ч. 3 ст. 237, ст.. 246 Цивільного кодексу України та ст..ст.. 28, 57 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 23.05.2007 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Київстар Дж.Ес.Ем.” до свого провадження та призначив її розгляд на 11.06.2007 року.

В судове засідання 11.06.2007 року представники сторін не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи наявність в матеріалах справи мотивованої апеляційної скарги, та у зв’язку із тим, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття судового рішення, та, крім того, у зв’язку з тим, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.04.2007 року позовну заяву ЗАТ “Київстар Дж.Ес.Ем.” до Інженерного кооперативу “Ініціатива” про стягнення 4 351,07 грн. повернуто без розгляду на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Повертаючи позовні матеріали ЗАТ “Київстар Дж.Ес.Ем.”, господарський суд м. Києва обґрунтував свою ухвалу тим, що до позовної заяви не додано належних доказів на підтвердження повноважень Литовченка І.В., а саме, протоколу загальних зборів товариства чи відповідного наказу про призначення Литовченка І.В. президентом товариства.

З висновками суду першої інстанції не можна погодитись з наступних підстав.

Як передбачено ст.. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: вжиття заходів досудового врегулювання господарського спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, з кожним із відповідачів (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - відповідно договір, проект договору, лист, який містить вимогу про укладання, зміну чи розірвання договору, відомості про пропозиції однієї сторони і розгляд їх у встановленому порядку, відповідь другої сторони, якщо її одержано, та інші документи; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - копія претензії, докази її надсилання відповідачу, копія відповіді на претензію, якщо відповідь одержано); відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі; сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана представником позивача Савченко А.В., який діяв в межах повноважень, наданих йому на підставі довіреності від 02.02.2007 року № 31, що видана президентом ЗАТ “Київстар Дж.Ес.Ем.” Литовченко І.В.

Відповідно до ст.. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Аналогічні положення містить і Цивільний кодекс України, згідно п. 3 ст. 237 цього кодексу, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 246 Цивільного кодексу України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Довіреність від 02.02.2007 року № 31, що видана президентом Закритого акціонерного товариства “Київстар Дж.Ес.Ем.” Литовченко І.В. представнику Савченко А.В. є дійсною та відповідає вимогам діючого законодавства.

Як вбачається з аналізу наведених норм, інших документів крім довіреності, що підтверджує повноваження представника позивача, чинне законодавство не встановлює.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду також звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України, якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. Господарський суд має право знайомитися з доказами безпосередньо в місці їх знаходження.

Згідно роз’яснень Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” від 18.09.1997 року №  02-5/289, сторони вільні у наданні господарському суду своїх доказів і доведенні їх переконливості. Якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача. Суд не вправі повернути позовну заяву також з мотиву недодання документів, що є доказами, оскільки позивач може їх надавати, а суд - вимагати їх надання до закінчення розгляду справ. Якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд за клопотанням сторін або прокурора може витребувати їх від підприємств, посадових осіб та організацій, незалежно від їх участі у справі.

Про витребування доказів від сторони, а також від інших підприємств, установ, організацій, державних органів господарський суд зазначає в ухвалі про порушення провадження у справі (статті 64 та 65 ГПК).

Як вбачається з матеріалів справи, господарський суд м. Києва не приймав ухвали у справі № 05-5-47/4626 щодо витребування зазначених в оскаржуваній ухвалі доказів.

Отже, висновок суду першої інстанції, викладений в ухвалі від 13.04.2007 року, щодо відсутності доказів на підтвердження повноважень Литовченка І.В. видавати довіреності від імені позивача є необґрунтованим та передчасним.

Крім того, судова колегія апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали господарський суд м. Києва зазначив: “повернути позовну заяву без розгляду на до оформлення.”

Однак, стаття 63 ГПК України, надає судді право у випадках, передбачених нормами цієї статті, повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду. Чинний Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б надавали судді право повертати позовну заяву на до оформлення.

Враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд неправильно застосував норми процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, що є підставою для її скасування.

Відповідно до ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 – 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Київстар Дж.Ес.Ем.” на ухвалу господарського суду м. Києва від 13.04.2007 року по справі № 05-5-47/4626 задовольнити повністю.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 13.04.2007 року по справі № 05-5-47/4626 скасувати повністю.

Справу № 05-5-47/4626 передати на розгляд до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Гарник Л.Л.

11.06.07 (відправлено)