СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

25 грудня 2007 року

Справа № 2-7/12410-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Дугаренко О.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

третьої особи: Д`ячко Г.І. дов. № 330-01 від 01.12.2007 року;

розглянувши апеляційну скаргу Інституту ефіроолійних і лікарських рослин Української Академії аграрних наук на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 11 жовтня 2007 року у справі № 2-7/12410-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Харакс" (вул. Кімерійська, 11, м.Сімферополь, 95022)

до Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, м.Сімферополь, 95000)

3-тя особа - Інститут ефіроолійних і лікарських рослин Української Академії аграрних наук (вул. Київська, 150,Гресівський,95493)

про визнання недійсним рішення та спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Харакс” звернулось до господарського суду АР Крим з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення Сімферопольської міської ради №336 від 26.07.2007 року та зобов'язати відповідача Сімферопольську міську раду - продовжити дію договору оренди земельної ділянки площею 0,0152 га в м.Сімферополі по вул. Київській, 150 на строк до 15.09.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним рішенням Сімферопольської міської ради було скасовано пункт 5.48 раніше прийнятого Сімферопольською міською радою рішення № 462 від 15.09.2005 року про надання в оренду позивачеві земельної ділянки площею 0,0152 на по вул. Київській, 150 в м. Сімферополі для будівництва магазину. Позивач зазначив, що збоку Сімферопольської міської ради були відсутні повідомлення ТОВ „Харакс” про прийняття спірного рішення, у зв`язку з чим, вважає договір оренди земельної ділянки дійсним, оскільки його дія може бути припинена лише за взаємною згодою сторін, на підставі рішення суду або невиконання сторонами своїх обов'язків за договором.

Рішенням господарського суду АР Крим від 11.10.2007 року у справі № 2-7/12410-2007 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Харакс" задоволено частково. Суд визнав недійсним рішення Сімферопольської міської ради № 336 від 26.07.2007 року. У задоволенні позовних вимог в частині продовження дії договору оренди земельної ділянки площею 0,0152 га по вул. Київській, 150 на строк до 15.09.2010 року відмовлено.

При прийнятті рішення в частині визнання недійсним рішення Сімферопольської міської ради № 336 від 26.07.2007 року, суд першої інстанції визнав дії відповідача по скасуванню пункту 5.48 рішення Сімферопольської міської ради № 462 від 15.09.2005 року про надання в оренду позивачеві земельної ділянки такими, що направлені на одностороннє розірвання договору оренди. Судом першої інстанції було встановлено, що дії Сімферопольської міської ради суперечать вимогам статей 651, 652 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України, статті 30 Закону України „Про оренду землі”.

Відмовляючи позивачеві у задоволенні його позовних вимог в частині продовження дії договору оренди земельної ділянки на строк до 15.09.2010 року, господарський суд АР Крим зазначив, що збоку товариства з обмеженою відповідальністю „Харакс” були відсутні будь-які звернення до Сімферопольської міської ради з клопотанням про продовження строку дії договору оренди, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави для задоволення таких вимог.

Не погодившись з рішенням господарського суду АР Крим, Інститут ефіроолійних і лікарських рослин Української Академії аграрних наук звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що підставою прийняття Сімферопольською міською радою рішення № 336 від 26.07.2007 року з`явився протест прокурора м.Сімферополя з вимогою скасувати пункт 5.8 рішення Сімферопольської міської ради № 462 від 15.09.2005 року.

Представники сторін у судові засідання не з`являлись, причину неявки не повідомляли, хоча про час та місце слухання справи сповіщались належним чином ухвалами від 30.11. та 12.12.2007 року. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представників ТОВ „Харакс” та Сімферопольської міської ради.

З причини зайнятості в іншому судовому засіданні судді Заплава Л.М., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Лисенко В.А.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог ТОВ „Харакс” та наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

15.09.2005 року Сімферопольською міською радою було прийнято № 462, пунктом 5.48 якого товариству з обмеженою відповідальністю „Харакс” було надано у короткострокову оренду строком на 2 роки - до 15.09.2007 року, земельну ділянку площею 0,0152 га по вул. Київській, 150 в м. Сімферополі для будівництва магазину.

На підставі вказаного рішення, 06.03.2006 року між Сімферопольською міською радою (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Харакс” (Орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до пункту 1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у короткострокове платне користування земельну ділянку для будівництва магазину за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 150, кадастровий номер земельної ділянки - 01 101 000 00: 02: 001: 0070.

Відповідно до пункту 3.1, вказаний Договір оренди укладений строком на 2 роки - до 15 вересня 2007 року, початок дії якого обчислюється згідно чинного законодавства. Державна реєстрація цього Договору в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі є обов'язковою та повинна бути проведена в передбачений законодавством термін уповноваженим органом. Згідно вимог Орендодавця крім державної реєстрації Орендар зобов'язаний після нотаріального посвідчення цього Договору зареєструвати його в 10-денний термін в Комітеті по управлінню земельними ресурсами відповідної ради м. Сімферополя за місцем розташування земельної ділянки.

Договір оренди був посвідчений державним нотаріусом Першої Сімферопольської державної нотаріальної контори Романовим І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3-186, а також зареєстрований в Кримській регіональній філії ДП „Центр ДЗК при Держкомземі України” в Книзі записів реєстрації договорів оренди землі Київського району за №73 від 13.07.2006 року.

Судовою колегією встановлено, що в подальшому, 26.07.2007 року Сімферопольською міською радою було прийнято рішення № 336, яким було скасовано пункт 5.48 рішення 32-ї сесії Сімферопольської міської ради ІV скликання № 462 від 15.09.2005 року „Про надання ТОВ „Харакс” земельної ділянки площею 0,0152 га по вул. Київській, 150 у короткострокову оренду строком на 2 роки до 15.09.2007 року для будівництва магазину”.

Надаючи правову оцінку рішенню Сімферопольської міської ради № 336 від 26.07.2007 року судова колегія виходить з наступного.

Стаття 4 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” серед основних принципів здійснення місцевого самоврядування передбачає, зокрема, принцип законності. Принцип законності визнається судом таким, що кореспондується зі статтями 1 і 8 Конституції України, які визначають Україну як правову державу та закріплюють державний принцип верховенства права.

Додержання принципу законності передбачає також прийняття суб'єктами владних повноважень законних актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними органами в межах їх повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2007 року прокуратурою м.Сімферополя було винесено протест на рішення Сімферопольської міської ради 32-ої сесії ІV скликання від 15.09.20005 року № 462 „Про надання ТОВ „Харакс” земельної ділянки площею 0,0152 га по вул. Київській, 150 у короткострокову оренду строком на 2 роки до 15.09.2007 року для будівництва магазину”.

Пунктом 2 частини 2 статті 20 Закону України „Про прокуратуру” встановлено, що при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право вносити подання або протест на рішення місцевих Рад залежно від характеру порушень.

Відповідно до статті 21 Закону України „Про прокуратуру”, у протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

У даному випадку, в протесті прокуратури м.Сімферополя від 26.06.2007 року № 286 вих./27 поставлено вимогу про скасування пункту 5.48 рішення Сімферопольської міської ради 32-ої сесії ІV скликання від 15.09.20005 року № 462.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України „Про прокуратуру”, вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування діють на підставі діючого законодавства, в межах повноважень і шляхом, передбаченим Конституцією України та нормативно-правовими актами.

У зв`язку з цим, на відповідачеві лежав обов`язок по дотриманню вимог Конституції України, Закону України „Про прокуратуру” стосовно виконання протесту прокурора м.Сімферополя. Судова колегія зазначає, що оскаржуване позивачем рішення Сімферопольської міської ради № 336 від 26.07.2007 року було прийнято безпосередньо з посиланням на протест прокурора від 26.06.2007 року.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Дослідивши фактичні обставини справи, судовою колегією також було встановлено наступне.

Так, судовою колегією приймається до уваги Довідка Інституту ефіроолійних та лікарських рослин Української академії аграрних наук України від 11.12.2007 року, у змісту якої вбачається, що 04.05.1963 року ВСНХ СРСР та Радою Міністрів СРСР було прийнято постанову № 7 про створення Головного спеціалізованого конструкторського бюро по сільськогосподарських машинах та технологічному обладнанню для ефіроносів з опитним виробництвом. Вказане бюро було передано у відання Міністерства сільського господарства СРСР.

На підставі Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 31.07.1965 року № 1542-р та Наказу Міністерства сільського господарства СРСР від 21.08.1965 року № 185 було створено Всесоюзний науково-дослідницький інститут ефіроолійних культур. Наказом Міністерства сільського господарства СРСР від 27.08.1971 року № 298 на базі Всесоюзного науково-дослідницького інституту ефіроолійних культур було створено Науково-виробниче об`єднання по ефіроолійних культурах та маслах (НВО „Ефірмасло”).

В подальшому, у відповідності до наказу Призидіума Верховної Ради України від 03.08.1991 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.1991 року № 227 та наказу Української академії аграрних наук України від 17.12.1991 року № 309, НВО „Ефірмасло” було перепорядковано Українській академії аграрних наук України.

Наказами Української академії аграрних наук України від 05.01.1992 року № 34 та від 14.14.1992 року № 100 НВО „Ефірмасло” було реорганізовано в Інститут ефіроолійних та лікарських рослин.

Так, в серпні 1999 року відповідно до Висновку № 1467 Сімферопольського міського управління архітектури і містобудування „Про можливість закріплення земельної ділянки площею 4,7 га по вул. Київській, 150”, Інститут ефіроолійних і лікарських рослин Української академії аграрних наук отримав право на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку державної форми власності, на якій розташовані адміністративне і виробничі будівлі Інституту (держакт від 13.10.2004 року).

На підставі вказаного Висновку, Кримський науково-дослідний проектний інститут (на підставі договору від 09.12.2005 року) підготував проект землеустрою. У зв'язку із змінами земельного законодавства, розробці проекту землевідведення повинне передувати рішення сесії міської ради про відведення земельної ділянки. Комітет по земельних ресурсах міської ради вимагав відновлення Висновку 1999 року, оскільки за період з 1999 року до жовтня 2006 року могли відбутись зміни.

20.01.2007 року Управлінням архітектури і містобудування міської ради, у порушення вимог статей 84, частини 6 статті 123 Земельного Кодексу України та статті 5 Закону України „Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук і статусу їх майнового комплексу”, без зазначення причин, Інституту ефіроолійних і лікарських рослин було видано висновок № 8715 про можливість цільового використовування земельної ділянки площею 4,3857 га.

При цьому, у відведенні земельної ділянки площею 0,3436 га, яка знаходиться в межах плану 4,7293 га, складеного державним підприємством "Кримський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою" на підставі геодезичної зйомки і знаходиться у фактичному користуванні Інституту, було відмовлено.

Рішенням 15 сесії Сімферопольської міської ради V скликання від 15.02.2007 року № 201 ТОВ „Харакс” було відмовлено у відведенні земельної ділянки для будівництва магазину.

Проте, внаслідок того, що питання про скасування пункту 5.48 рішення 32-ої сесії 4 скликання Сімферопольської міської поради № 462 від 15.09.2005 року не було скасовано, Управлінням архітектури було відкоректовано схему меж ділянки Інституту і видано новий Висновок - № 8857 від 19.03.2007 року на відведення земельної ділянки площею 4,5297 га.

Згідно з частиною 3 статті 84 Земельного Кодексу України, до земель державної власності і які не можуть передаватись в комунальну власність, відносяться земельні ділянки, що використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Національній академії наук України, державних галузевих академій наук.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, судовою колегією також встановлено, що, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нежитлові будівлі за адресою: м.Сімферополь, вул. Київська, 150 знаходяться в загальнодержавній власності та перебувають в оперативному керуванні Інституту ефіроолійних і лікарських рослин.

Законом України „Про особливий статус майна Національної академії наук України і її галузевих академій наук і статусу їх майнового комплексу” від 07.02.2002 року; статтею 70 Статуту УААН, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 175 від 22.02.2006 року встановлено, що основні фонди і земельні ділянки держава передає Академії у безстрокове користування без права зміни форми власності. Також зазначено, що вилучення земельних ділянок здійснюється тільки за узгодженням з президією Академії. Повноваження по управлінню державним майном закріплені за Українською академією аграрних наук Законом України „Про управління об'єктами державної власності” від 21.09.2006 року.

Інститут ефіроолійних і лікарських рослин, відповідно до пункту 1.3 Статуту, знаходиться у віданні УААН. Тому, необгрунтоване зменшення площі земельної ділянки є порушенням законних прав і інтересів державної установи.                    На підставі викладених обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що пункт 5.48 рішення Сімферопольської міської ради № 462 від 15.09.2005 року про надання в оренду позивачеві спірної земельної ділянки є таким, що порушує права фактичного користувача земельною ділянкою за адресою: м.Сімферополь, вул. Київська, 150 - Інституту ефіроолійних і лікарських рослин, а також порушує вимоги Закону України „Про особливий статус майна Національної академії наук України і її галузевих академій наук і статусу їх майнового комплексу”. Тому, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Харакс” являються необгрунтованими, а посилання господарського суду АР Крим в оскаржуваному рішенні на недотримання Сімферопольською міською радою вимог статей 651, 652 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України та статті 30 Закону України „Про оренду землі” є безпідставними. Можливість скасування місцевою радою власного рішення прямо передбачено Законом України „Про прокуратуру”.

Керуючись статтями 101, 103 п.3, 104 ч.1 п.п.1,4, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інституту ефіроолійних і лікарських рослин Української Академії аграрних наук задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 11 жовтня 2007 року у справі № 2-7/12410-2007 скасувати.

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Харакс" до Сімферопольської міської ради про визнання недійсним рішення та спонукання до виконання певних дій відмовити.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                В.А. Лисенко

О.В. Дугаренко