СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

13.12.2007

Справа №2-24/13393-2007А

За адміністративним позовом -
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи   ОСОБА_1 АДРЕСА_2,32)

До відповідача - Державної  податкової інспекції в Ніжньогірському районі
(АР Крим, смт Нижньогірський, вул.Шкільна, 16)

про визнання протиправними дій та
скасування податкових повідомлень-рішень

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача - ОСОБА_1СПД, паспорт.

Від відповідача - Грязнова Г.М.,
зав.сектором, дов. у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з
адміністративним позовом до ДПІ в Ніжньогірському районі про визнання
протиправними дій, які стосуються процедури проведення перевірки СПД ОСОБА_1а
також про скасування податкових повідомлень-рішень № 0 та №
/0 від 10.02.2006р., № /1 та № /1 від
20.03.2006р., № /2 та № /2 від 17.05.2006р.

Позивач позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнає
за мотивами, що викладені у запереченні на позов, доповненнях до заперечень та
у судових засіданнях.

Згідно з п. 6 ч. 3 розділу V11
Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України  до початку діяльності окружних
та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України
1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні
місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до внесених змін до
Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ)
повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного
засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі,
або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення
судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними
засобами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, вислухавши пояснення представників  позивача та відповідача, суд, -

встановив:

СПД ОСОБА_1зареєстрований  як суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа Ніжньогірською райдержадміністрацією 07.06.2000р. та поставлений
на облік у ДПІ в Ніжньогірському районі, яка стала правонаступником
Джанкойської ОДПІ на підставі наказу ДПА в АР Крим № 30 від 25.01.2006р.

З 27.01.2006р. по 02.02.2006р., з
продовженням терміну перевірки до 04.02.2006р. Джанкойською ОДПІ була проведена
комплексна позапланова документальна перевірка дотримання вимог  податкового і валютного законодавства
України  за період з 01.01.2003р. по
31.12.2005р., за результатами якої складений акт № 41/17-01 від 04.02.2006р.
(а.с. 8-16).

Позивач звернувся з
адміністративним позовом до ДПІ в Ніжньогірському районі про визнання
протиправними дій, які стосуються процедури проведення перевірки СПД
ОСОБА_1оскільки вважає, що при проведенні перевірки відповідачем порушені
вимоги чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

21.01.2006р. в.о. керівника
Джанкойської ОДПІ у районі був виданий наказ № 23 «Про прийняття рішення на
проведення позапланової виїзної документальної перевірки СПД-фізичної особи
ОСОБА_1згідно з яким посадовим особам було доручено провести проведення
позапланової виїзної документальної перевірки СПД ОСОБА_1у відповідності з п. 6
ч. 1 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №
509-ХІІ від 04.12.1990р. із змінами та доповненнями (Закон № 509) на підставі
листа прокуратури Ніжньогірського району від 05.01.2006р. № 19 про факт виплати
заробітної плати без сплати податків (а.с. 42).

Такі ж підстави проведення
перевірки зазначені у направленні № 14 від 21.01.2006р. (а.с. 43).

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що фактично перевірка була здійснена на підставі п. 1
ч. 6 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» із
змінами та доповненнями, що підтверджено відповідачем у запереченні на позов та
у судових засіданнях.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 11-1
Закону № 509 позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не
передбачена в  планах роботи органу
державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких
обставин:

1) за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які
свідчать про  порушення  платником
податків законів України про оподаткування,  валютного законодавства,  якщо платник податків не надасть пояснення та
їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу  державної
податкової  служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, згідно з наведеною
нормою закону обов'язковими елементами наявності обставин, які дають підстави
для проведення позапланової виїзної перевірки, є наявність виявлення фактів,
які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування
при проведенні перевірки іншого платника податків, а також наявність письмового
запиту та відсутність пояснень від платника податків протягом десяти робочих
днів з дня його отримання.

До того ж, вказані елементи мають
бути наявними у сукупності.

13.01.2006р. СПДОСОБА_1був
надісланий запит № 29/10/17-0, який він отримав 14.01.2006р. (а.с.64).

16.01.2006р. СПД ОСОБА_1надав
пояснення щодо запиту до ДПІ, в яких вказано, що при необхідності надасть більш
детальну інформацію, однак доказів того, що ДПІ, якщо це необхідно,  витребувала документальні підтвердження
фактів, які викладені у поясненнях, немає (а.с.66-67).

Доказів того, що факти, які свідчать
про порушення  платником  податків законів України про оподаткування,
виявлені за наслідками перевірок інших платників податків, та що взагалі були
проведені якійсь перевірки інших платників податків за вказаними фактами,
відповідачем не надано.

Посилання у наказі на проведення
перевірки, направленні на перевірку, акті перевірки на лист Прокуратури
Ніжньогірського району від 05.01.2006р. не є підтвердженням проведення
перевірок інших платників податків у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 11-1 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні», за наслідками яких може бути
проведена перевірка платника податків (а,с. 48).

До того ж, наказ № 23 від
21.01.2006р. про прийняття рішення на проведення перевірки СПД ОСОБА_1отримав
лише 31.01.2006р., тобто після початку перевірки, про що є відмітка на наказі.

Доказів того, що наказ був
направлений позивачеві раніше, відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади, їх посадови особи зобов'язанні
діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

ДПІ є органом державної влади і
відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми
Конституції України та аналогічним вимогам ст. 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні». Право податкової інспекції на проведення перевірки
підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом.

Тому проведення Джанкойською ОДПІ
позапланової виїзної документальної перевірки на підставі наказу № 23 від
21.01.2006р. за відсутністю для цього належних юридичних підстав та з
порушенням правил та процедури, встановлених законом, є порушенням права
платника податку СПД ОСОБА_1яке підлягає судовому захисту.

З урахуванням викладеного, вимоги
позивача щодо визнання протиправними дій, які стосуються процедури проведення
перевірки СПД ОСОБА_1підлягають задоволенню.

Крім того, в результаті перевірки
встановлено порушення СПД ОСОБА_1вимог п. 1.15 ст. 1, п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4,
п.п.3.1.1 п. 3.1 ст. 3. п.п. 8.1.1, 8.1.2 п. 8.1 ст.8, п. 22.3 ст. 22  Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» № 889-IV від 22.05.2003р. із змінами та доповненнями (Закон №
889) в частині неутримання та неперерахування в бюджет податку з доходів
фізичних осіб у сумі 741 грн.

На підставі акту перевірки прийняте
податкове повідомлення-рішення № /0 від 10.02.2006р., яким
СПДОСОБА_1визначено суму податкового зобов'язання 2223 грн. (основний платіж -
741 грн., штрафні санкції - 1482 грн.) за платежем - податок з доходу фізичних
осіб згідно з п.п.17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
(а.с. 21).

Не погодившись з винесеним
повідомленням-рішенням СПД ОСОБА_1оскаржив його в адміністративному порядку,
однак  скарги залишені без задоволення, а
повідомлення-рішення- без змін. На підставі адміністративного оскарження  прийняті нові повідомлення-рішення  за № /1 від 20.03.2006р., №
/2 від 17.05.2006р.,

Позивач просить скасувати податкові
повідомлення-рішення № /0 від 10.02.2006р., № /1 від
20.03.2006р., № /2 від 17.05.2006р., тому що  вважає їх такими, що не відповідають чинному
законодавству.

Позовні вимоги підлягають задоволенню
за наступних підстав.

Як вбачається з акту перевірки №
41/17-01 від 04.02.2006р. згідно листа прокуратури Нижньогірського району АР
Крим №19р від 05.01.2006р. прокуратурою Нижньогірського   району разом з державним інспектором праці
по Нижньогірському районі була проведена перевірка дотримання вимог про
працю  в
частині  належного використання
найманої  праці СПД ОСОБА_1

В результаті перевірки були виявлені
факти використання СПД ОСОБА_1праці гр.ОСОБА_2, 1978 р.н. без оформлення
трудового договору з 01.11.2004р. по
12.10.2005р.

За порушення вимог законодавства про
працю у частині використання найманої праці без оформлення Нижньогірський
районний суд визнав СПД ОСОБА_1винним у здійсненні адміністративного
правопорушення (постанова від 19.12.2005р).

Згідно пояснення гр..ОСОБА_2і
помічника  прокурора Нижньогірського
району ОСОБА_4, гр..ОСОБА_2працював у СПД ОСОБА_1з 01.11.2004р. по 12.10.2005р.
без укладення трудової угоди і одержував заробітну плату у розмірі  500грн. щомісяця, однак утримання і
перерахування відповідних податків не здійснював.

На запит Нижньогірського відділення Джанкойської ОДПІ
СПДОСОБА_1№291017-01 від 13.01.2006р. про надання документів по
взаємовідносинам з громадяниномОСОБА_2за період з 01.01.2003р. по 31.12.2005р.
дана відповідь від СПД ОСОБА_1що з громадяниномОСОБА_2трудовий договір не
укладав, але він виплачував грошову винагороду в листопаді 2004р, квітні
2005р., вересні-жовтні 2005р. у сумі 250грн. щомісяця.

У відповідності зі ст. 1.15.Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІУ від 22.05.2003р. -
податковий агент - юридична особа або фізична особа чи представництво
нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового
статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до закону, і також нести відповідальність за
порушення норм цього Закону. Податковим агентом, зокрема, є фізична особа, що є
суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює незалежну професійну
діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних осіб, щодо виплати заробітної
плати (інших виплат та винагород) таким іншим фізичним особам.

До складу загального місячного
оподатковуваного доходу згідно ст.4.2.1. вищевказаного закону включаються
доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, зараховані
(виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або
цивільно-правового договору.

Відповідно до п.п.8.1.1. п.8.1.
ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІУ від
22.05.2003р. - податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний
дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за
його рахунок, використовуючи ставку податку. Податок підлягає сплаті  (перерахуванню) до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом відповідно до п.п.8.1.2.

Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону
України " Про податок з доходів фізичних осіб", починаючи з 1 січня
2004 року і до 31 грудня 2006 року ставка оподатковування встановлюється на
рівні 13 відсотків від об'єкта оподатковування.

У порушення п.1.15 ст.1, п.п.4.2.1.
п.4.2. ст.4, п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3, п.п.8.1.1. п.п.8.1.2. п.8.1.

ст.8, п.22.3 ст.22 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІУ від

22.05.03р. - СПД при виплаті доходу
у виді заробітній платі в розмірі 500,0грн. щомісяця

громадянинуОСОБА_2за період з
01.11.2004р. по 12.10.2005р. не утримував податок

від суми такого доходу за його
рахунок, використовуючи ставку податку та під час виплати

оподатковуваного доходу, не
перераховував податок у бюджет, донараховано податку з

доходів фізичних осіб у сумі 741,0
грн.

Доводи відповідача суд до уваги не
приймає, а вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві
є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення
справи.

Для органів державної податкової
служби таким доказом є акт документальної перевірки, у якому  згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2
розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання
податкового та валютного законодавства, затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 10.08.2005р. №327, зазначено, що факти
виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються
в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок
чітко, об'єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні  або інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському або податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених
фактів, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно
підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише
за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту
виявлених порушень є підстави  для
визначення платнику податкових зобов'язань.

Оскільки судом встановлені
порушення при проведенні перевірки, суд дійшов висновку про те, що акт №
41/17-01 від 04.02.2006р. не може бути належним доказом наявності порушень
позивача.

Крім того, позивач надав до
матеріалів справи договір від 01.11.2004р., укладений між СПД ОСОБА_1та
фізичною особоюОСОБА_2, який має усі ознаки договору підряду, а також акти
прийому-передачі виконаних робіт за вказаним договором (а.с. 35-39).

Відповідно  до ст. 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998р. № 72798
( із змінами та доповненнями) підприємець має право застосовувати спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності тільки за умови, що у продовж року в
трудових  відносинах з ним знаходиться не
більш 10  осіб.

Цивільно-правовий договір ( договір
підряду)  не відноситься до сфери
трудових відносин, за таким договором замовник не використовує працю
громадянина, а придбаває результати такої праці за винагороду.

Трудові відносини врегульовані
нормами Кодексу про працю України від 10.12.1971р. та опосередкуються трудовим
договором. Відповідно  до ст.. 21 Кодексу
трудовий договір передбачає зобов'язання працівника виконувати роботу з
підпорядкуванням внутрішньому
розпорядку, а  роботодавець-виплачувати  заробітну плату та забезпечувати необхідні
умови праці.

Тоді як договір  підряду є різновидом цивільно-правового
договору і регулюється нормами Цивільного кодексу України. За таким
договором  підрядчик зобов'язується
виконати роботу, а замовник- прийняти її та оплатити ( ст.. 837 ЦК України) При
цьому  обов'язкова  форма такого договору не встановлена и його
не потрібно реєструвати в центрі зайнятості.

Договір підряду не є підставою для
виникнення трудових відносин, доплата 50% єдиного податку за таку особу (
громадянина-підрядчика) не здійснюється, отримувати довідку про трудові
відносини в ДПІ не потрібно. Це також підтверджується у листі ДПА України  від 23.06.2006р. № 349817-0715.

До того ж, суд вважає, що податкове
зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб фактично було визначено
Джанкойською ОДПІ за непрямими методами. Саме до непрямих методів Постановою
КМУ № 697 від 27.05.2002 р. «Про затвердження методики визначення сум
податкових зобов'язань за непрямими методами», яка втратила чинність на
підставі Постанови КМУ № 788 від 20.08.2005 р., віднесено встановлення витрат
на оплату праці на підставі письмових пояснень працівників про фактично
одержані доходи.

Але у відповідності з внесеними
Законом № 1830 змінами, зокрема, до п.п 4.3.3 п. 4.3 Закону України № 2181 «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» встановлено, що методика визначення сум податкових
зобов'язань за непрямими методами затверджується законом і є загальна для всіх
платників. Оскільки на цей час законом методика визначення сум податкових
зобов'язань за непрямими методами не прийнята, то такі методи до платників
податків застосовуватися не можуть.

До того ж суд приймає до уваги, що
штрафні санкції у спірних податкових повідомленнях-рішеннях визначені на
підставі п.п 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами», але ця норма застосовується
тільки в тому разі, коли платник податків здійснює продаж (відчуження)
товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування
та сплати податку, збору, якщо відповідно до законодавства таке нарахування та
сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати. Сума
штрафу в такому випадку складає подвійну суму зобов'язання з такого податку.

Однак,  згідно з п.п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб» цей податок підлягає сплаті
(перерахуванню до бюджету) під час виплат оподаткованого доходу єдиним
платіжним документом, тобто не передує виплаті, як цього вимагає п.п 17.1.9 п.
17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

З урахуванням вищевикладеного, вимоги
позивача щодо скасування податкових повідомлень-рішень № 000091700/0 від
10.02.2006р., № 000091700/1 від 20.03.2006р., № 000091700/2 від 17.05.2006р.
підлягають задоволенню.

Також на підставі акту перевірки
від 04.02.2006р. було винесене податкове повідомлення-рішення № 0000817000 від
10.02.2006р., яким СПДОСОБА_1донарахований єдиний податок на підприємницьку
діяльність з фізичних осіб у сумі 1680 грн. за порушення ст. 2 Указу Президента
України від 28.06.1999р. № 746/99 «Про спрощену систему оподаткування, обліку і
звітності суб'єктів малого підприємництва» зі змінами та доповненнями, та ст. 5
Постанови Верховної Ради АР Крим від 19.06.2002р. № 124-3/02 «Про деякі питання
зв'язані з численням і сплатою податків в АР Крим» зі змінами та доповненнями
(а.с. 22 на звороті).

За результатами адміністративного
оскарження були винесені податкові повідомлення-рішення № 0000817000 від
10.02.2006р., № 000081700/1 від 20.03.2006р., № 000081700/2 від 17.05.2006р.

Позивач просить скасувати податкові
повідомлення-рішення № 0000817000 від 10.02.2006р., № 000081700/1 від
20.03.2006р., № 000081700/2 від 17.05.2006р., оскільки вони, на його думку,
суперечать чинному законодавству.

Вимоги позивача підлягають задоволенню
за наступних підстав.

В акті перевірки  ОДПІ посилається на те, що за період з   01.04.2004р. по 30.11.2004р. згідно даних
обліку доходів і витрат СПД  здійснював
наступні види  послуг:   торгово
-  закупівельна,
вантажоперевезення, місце здійснення- територія Нижньогірського району, по
Свідоцтву про сплату єдиного податку А №465646 від 01.04.2004р. на 2004р., на
умовах сплати єдиного податку по ставці 140грн., затвердженої Рішенням 12-й
сесії 24 скликання Нижньогірської районної ради №18 від 27.12.03р.

01.12.2004р. свідоцтво про сплату
єдиного податку СПД ОСОБА_1здав. В період з 01.01.2005 року по 31.03.2005 року
з заявою на придбання свідоцтва про сплату єдиного податку у Нижньогірське
відділення Джанкойськой ОДПІ СПД не звертався.

За період з   01.04.2005р. по 30.11.2005р. згідно даних
обліку доходів і витрат СПД здійснював
наступні  види  послуг:
торгово  -  закупівельна,   вантажоперевезення,   місце здійснення- АДРЕСА_1, по
Свідоцтву   про сплату єдиного податку
серія НОМЕР_1 на 2005р., на умовах сплати єдиного податку по ставці 140,00
грн., затвердженої Рішенням 20-й сесії 4 скликання Нижньогірської  районної ради №10 від 28.01.2005р.

01.12.2005р.свідоцтво про
сплату  єдиного податку СПД здав.

17.10.2005р. СПД ОСОБА_1до Нижньогірського
відділення Джанкойської ОДПІ подана заява ( вх. № 547710 від
17.10.2005р.)  про видачу довідки про
трудові відносини фізичної особи на 2005 р. на
найнятого працівника, з яким укладений трудовий договір. На підставі
даної заяви Джанкойською ОДПІ була видана довідка про трудові відносини
фізичної особи з платником єдиного податку- ОСОБА_3 ІНН НОМЕР_2, довідка  серії З № 071010.

Згідно ст. 2 Указа Президента України
від 28.06.1999р. № 746/99 "Про спрощену систему оподаткування, обліку і
звітності суб'єктів малого
підприємництва" (із змінами та доповненнями) - у разі коли платник
єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої
праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка  єдиного податку збільшується на 50 відсотків
за кожну особу.

Єдиний податок за найманого робітникаОСОБА_2у розмірі 50% від ставки
затвердженої Рішенням 12-й сесії 24 скликання Нижньогірської районої  №18 від 27.12.03р. та затвердженої Рішенням
20-й сесії четвертого скликання згірської районої Ради №10 від 28.01.05р., за
період з 01.11.2004р. по 01.12.2004р. та з 01.04.2005р. по 30.10.2005р. коли
СПД ОСОБА_1був платником єдиного податку, не сплачувався.

У порушення ст.2 Указа Президента
України від 28.06.1999р. № 746/99 "Про спрощену

систему оподаткування, обліку і
звітності суб'єктів малого підприємництва " зі змінами та

доповненнями - СПД ОСОБА_1платник
єдиного податку здійснював підприємницьку

діяльність з використанням найманої
праці гр.ОСОБА_2за період з

01.11.2004р. по 01.12.2004р. та з
01.04.2005р. по 30.10.2005р. єдиний податок у бюджет по ставці 50% від ставки
єдиного податку не сплачував, донараховано єдиного податку у

560,0грн.

Згідно статті 5 Постанови Верховної
Ради АР Крим від 19 червня 2002р. №124-3/02 «Про деякі  питання, пов'язаних з обчисленням  і сплатою податків в АР Крим « ( із змінами
та доповненнями) Постановою Верховної Ради АР Крим від 21 квітня 2004р. №905-3/04
« Про внесення змін у постанови Верховної Ради АР Крим,  що регулюють питання оподатковування» -  при встановленні  органами державної  податкової
служби  в  ході
перевірки  суб'єктів
господарювання наявності найманих працівників, не включених у розділ 8 поданого
даними суб'єктами заяви про перехід на спрощену систему оподаткування, і
відсутності в цих  найманих
працівників  довідки про їх трудові
відносини з платником єдиного податку платник єдиного податку зобов'язаний
сплатити податковий платіж у бюджет у розмірі 100%  ставки єдиного податку в розрахунку за кожний
попередній  календарний місяць роботи з
єдиного податку в звітному календарному році.

У порушення ст.. 5 Постанови  Верховної ради АР Крим від 19.06.2002р. №
124-302 «Про деякі  питання, пов'язаних
з обчисленням  і сплатою податків в АР
Крим « ( із змінами та доповненнями) Постановою Верховної Ради АР Крим від 21
квітня 2004р. №905-3/04 « Про внесення змін у постанови Верховної Ради АР Крим,
що регулюють питання оподатковування»- в ході перевірки СПД ОСОБА_1-платника
єдиного податку виявлена  наявність
використання найманого працівника гр..ОСОБА_2 за період  з 01.11.2004р. по 01.12.2004р. та  з 01.04.2005р. по 30.10.2005р. , не
включеного  у розділ 8 поданої ним
заяви  про перехід на спрощену систему
оподаткування, і відсутності в цього найманого робітника довідки про їх трудові
відносини з платником єдиного податку, донарахований додатковий платіж у бюджет
у розмірі 100% ставки єдиного податку в розрахунку за кожний попередній
календарний  місяць роботи з єдиного
податку в звітному календарному році в
сумі 1120грн.

Таким чином, відповідно до п.п. 4.2.2
«б», «г»    п.4.2 ст.4    Закону України «Про порядок  погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181 (зі
змінами і доповненнями), донарахований податок за 2004р.,2005р.у розмірі  1680,00 грн.

З урахуванням вище встановлених
фактів та висновків суду доводи відповідача суд до уваги не приймає, а вимоги
позивача щодо скасування податкових повідомлень-рішень № 0000817000 від
10.02.2006р., № 000081700/1 від 20.03.2006р., № 000081700/2 від 17.05.2006р.
вважає такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у сумі 3,40грн.,
понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету
України згідно п. 1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошена
вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному
обсязі   17.12.2007 року.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 94, 98, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов  задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Джанкойської об'єднаної
державної податкової інспекції  №
0000817000 від 10.02.2006р., № 000081700/1 від 20.03.2006р., № 000081700/2 від
17.05.2006р.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІНН НОМЕР_1)  3,40 грн. судових витрат.

У разі неподання заяви про апеляційне
оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження,
апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства України
до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Колосова Г.Г.