ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  6/668

20.11.07

За позовом                    Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз»

До відповідача            Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

Про                               визнання недійсною заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 31/19-4860 від 25.05.2007

Суддя Ковтун С.А.

Представники cторін:

Від позивача          не з’явились

Від відповідача          Лебедюк Ю.А. (за дов. № 363/10 від 29.12.2006)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз»до дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»про припинення зобов’язань по оплаті послуг по транспортуванню природного газу за договором № 06/07-204 від 01.02.2007, укладеним між сторонами, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 779774,71 грн.

Позивні вимоги мотивовані наступним. Відповідач направив на адресу позивача лист про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 779774,71 грн. Заява відповідача не може бути прийнята до виконання, оскільки остання не відповідає вимогам чинного законодавства щодо підстав, змісту та умов припинення зобов’язань.

Також, за твердженням позивача, відповідач в порушення ст. 602 Цивільного Кодексу України, провів зарахування зустрічних вимог з суми боргу 779774,71 грн., який утворився у 2002 році, станом на квітень 2007 року строк позовної давності сплинув, а тому зарахування зустрічних однорідних вимог не може бути здійснено.

Крім того, ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.04.2004  порушено провадження у справі № 21/84 про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Запоріжгаз»та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Зарахування зустрічних вимог є різновидом способів виконання вимог зобов'язань, на що, згідно зі ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», діє мораторій.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. На думку відповідача, зарахування проведено в межах чинного законодавства України. Також відповідач зазначив, що чинним законодавством не передбачено підстав захисту прав та інтересів особи шляхом визнання заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог такою, що не відповідає вимогам закону та не підлягає виконанню.

Згідно зі ст.ст. 202, 203 Господарського Кодексу України зобов'язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. В силу ст. 601 Цивільного Кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Твердження позивача про застосування строку позовної давності, на думку відповідача, є необґрунтованими, оскільки рішенням господарського суду Запорізької області від 17.03.2005 у справі № 14/342 позовні вимоги дочірньої компанії «Газ України»до відкритого акціонерного товариства «Запоріжгаз» задоволено частково, стягнуто на користь дочірньої компанії «Газ України»12375434,83 грн. –боргу, 732675,24 грн. - 3% річних, 2072147,53 грн. - інфляційних.

Також є необґрунтованими, на думку відповідача, твердження позивача про неможливість припинення зобов'язання в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у зв'язку з порушенням ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки в разі припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 Цивільного кодексу жоден з учасників господарської операції не отримує доходу.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

25.05.2007 дочірня компанія «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»направила на адресу відкритого акціонерного товариства  по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз»заяву № 31/19-4860 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Зокрема, відповідач повідомив про припинення зобов’язань по оплаті послуг по транспортуванню газу на суму 779774,71 грн., які виникла за договором № 06/07-204 від 12.01.2007, в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Отже, правочином  є такий юридичний факт, який є належною правовою підставою виникнення, зміни або припинення цивільних прав та обов’язків.

Моментом вчинення вказаної дії є моментом вчинення правочину, тобто настання даного юридичного факту.

З огляду на це, у випадку оцінки правочину на відповідність вимогам закону підлягають оцінці дії осіб в момент його вчинення на предмет додержання законодавства.

При визнанні недійсним правочину визнається недійсним юридичний факт, який є підставою для набуття, зміни або припинення цивільного правовідношення, а не сам документ.

Позовною вимогою є вимога про визнання недійсним не правочину, а заяви.

Тобто, позивачем заявлені позовні вимоги про визнання недійсним заяви як документу, а не правочину як юридичного факту, яким дії щодо припинення зобов’язань.

У той же час, чинним законодавством України (ст. 16 Цивільного кодексу України) не передбачено такого способу захисту цивільних прав та інтересів як визнання недійсним документа.

З огляду не це, позовна заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                            С.А. Ковтун

Рішення підписано 21 лютого 2008 року