КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2007                                                                                           № 7/657

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Розваляєвої  Т.С.

суддів:                                          Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі:                              Даценко В.М.

За участю представників:

від позивача - Іванова Н. М.,

від відповідача - Лановенко Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.11.2006

у справі № 7/657 (Якименко М.М.)

за позовом                               ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

до                                                   Центральна виборча комісія

про                                                  стягнення 5131,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2006р. у справі № 7/657 в  позові відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що судом порушено норми процесуального права; відповідно до вимог чинного законодавства на момент припинення реєстрації територіальних виборчих комісій кредиторська заборгованість останніх передається Центральній виборчій комісії; відповідач не заперечує проти наявності та підстав виникнення заборгованості в сумі 5 131 грн. 90 коп.; таким чином належними доказами відсутності заборгованості мають бути докази виконання зобов’язання територіальною виборчою комісією (Центральною виборчою комісією); акт передачі-приймання кредиторської заборгованості оформлений неналежним чином, проте суд в порушення ст. ст. 32-34 ГПК України прийняв вказаний акт в якості доказу відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Апеляційним господарським судом встановлено, що 28.10.2004р. між Територіальною виборчою комісією територіального (одномандатного) виборчого округу 81 (замовник) та Державним підприємством “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (виконавець) було укладено договір № 75/361-04, відповідно до п. п. 1., 3., 4. якого виконавець здійснює транспортне обслуговування замовника під час виборчого процесу з виборів Президента України (народних депутатів України) транспортними засобами згідно із додатком; замовник зобов’язаний здійснювати оплату за транспортне обслуговування згідно із умовами цього договору та Порядком використання виборчою комісією автотранспорту; оплата послуг з транспортного обслуговування здійснюється не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем, за який проводиться оплата.

24.10.2006р. Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна Електрична станція” звернулось з позовом до Центральної виборчої комісії про стягнення 5 131 грн. 90 коп. заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.10.2004р. між ним та Територіальною виборчою комісією територіального виборчого округу № 81 було укладено договір № 75/361-04; на виконання умов вказаного договору позивач надав послуги по транспортному обслуговуванню на загальну суму 5131 грн. 90 коп.; термін повноважень Територіальної виборчої комісії територіального виборчого округу № 81 закінчився 04.02.2005р.; відповідно до Порядку погашення Центральною виборчою комісією кредиторської заборгованості територіальних, окружних комісій Центральна виборча комісія відшкодовує кредиторську заборгованість останніх після закінчення їх повноважень.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти позовних вимог з огляду на те, що погашення кредиторської заборгованості територіальної виборчої комісії Центральна виборча комісія проводить лише на підставі підтвердних документів (договорів, рахунків, актів виконаних робіт, накладних, актів звірки розрахунків та актів приймання-передачі кредиторської заборгованості); територіальною виборчою комісією територіального виборчого округу № 81 жодного з вказаних документів відповідачеві не передавалось; таким чином у відповідача відсутні підстави для сплати боргу територіальної виборчої комісії територіального виборчого округу № 81; крім того, договір на транспортне обслуговування № 75/361-04 від 28.10.2004р., на який посилається позивач, не містить зазначення вартості послуг, що ставить під сумнів вказаний в позовній заяві розмір заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2006р. у справі № 7/657 в  позові відмовлено повністю.

Апеляційний господарський суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України “Про вибори Президента України” Виборчі комісії є спеціальними колегіальними державними органами, уповноваженими організовувати підготовку та проведення виборів Президента України та забезпечувати повне й однакове дотримання законодавства України щодо виборів Президента України; територіальна виборча комісія є юридичною особою; територіальна виборча комісія є комісією вищого рівня щодо усіх дільничних виборчих комісій на території відповідного територіального виборчого округу з питань виборів Президента України.

Повноваження територіальних виборчих комісій починаються з дня, наступного після дня прийняття рішення про їх утворення, закінчуються через п'ятнадцять днів після офіційного оприлюднення Центральною виборчою комісією повідомлення про результати виборів Президента України (ч. 2 ст. 26 названого Закону).

26.01.2005р. постановою Центральної виборчої комісії № 30 було затверджено Порядок погашення Центральною виборчою комісією кредиторської заборгованості територіальних, окружних виборчих комісій після закінчення терміну їх повноважень у разі, коли ця заборгованість виникла в межах бюджетних асигнувань, передбачених на підготовку і проведення виборів Президента України, народних депутатів України. Відповідно до вказаного Порядку територіальна виборча комісія до закінчення терміну своїх повноважень при наявності кредиторської заборгованості на підставі актів звірки розрахунків між кредиторами та боржниками складає акт передачі-приймання кредиторської заборгованості, яка утворилась у межах бюджетних асигнувань, передбачених на підготовку і проведення виборів; надає Центральній виборчій комісії акт передачі-приймання кредиторської заборгованості, підписаний розпорядником бюджетних коштів територіальної (окружної) виборчої комісії – головою (заступником або секретарем, у разі  наявності в нього таких повноважень) та головним бухгалтером, разом з оригіналами підтвердних документів (договорів, рахунків, актів виконаних робіт, накладних, актів звірки розрахунків) пояснювальною запискою щодо причин виникнення кредиторської заборгованості та фінансовим звітом згідно із графіком подачі фінансових звітів; Центральна виборча комісія на підставі підтвердних документів (договорів, рахунків, актів виконаних робіт, накладних, актів звірки розрахунків та актів передачі-приймання кредиторської заборгованості територіальної (окружної) виборчої комісії) здійснює погашення кредиторської заборгованості територіальної (окружної) виборчої комісії.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає про перехід кредиторської заборгованості за договором № 75/361-04 від 28.10.2004р.  в сумі  5 131 грн. 90 коп. від Територіальної виборчої комісії територіального виборчого округу 81 до відповідача по справі.

Разом з тим згідно із ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апеляційний господарський суд вважає, що позивач в порушення наведених норм господарського процесуального законодавства позовні вимоги належним чином не довів.

Так, факт передачі кредиторської заборгованості від Територіальної виборчої комісії територіального виборчого округу 81 до відповідача підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту передачі-приймання кредиторської заборгованості, датованого 2005 роком (а. с. 43).

На підставі вказаного акту відповідач прийняв заборгованість за бензин в сумі 5 655 грн. 00 коп.

Проте вказаний акт не містить жодного посилання на реквізити договору на транспортне обслуговування, укладеного 28.10.2004р. між позивачем та Територіальною виборчою комісією територіального виборчого округу 81. Таким чином неможливо дійти висновку, що на підставі вказаного акту до відповідача перейшла заборгованість саме за договором № 75/361-04 від 28.10.2004р., а не за будь-яким іншим цивільним правочином.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Проте договір № 75/361-04 від 28.10.2004р. не містить зазначення вартості транспортних послуг, а позивач, вимагаючи стягнення заборгованості в розмірі 5 131 грн. 90 коп., жодним чином не обґрунтовує та не підтверджує правильність розрахунку саме такої суми позову.

До того ж  в акті передачі-приймання кредиторської заборгованості (а. с. 43) зазначено про передачу відповідачеві кредиторської заборгованості за бензин в сумі 5 655 грн. 00 коп., тоді як в позовній заяві позивач зазначає про заборгованість в розмірі 5 131 грн. 90 коп.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позовні  вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають, а рішення місцевого господарського суду прийнято з врахуванням фактичних обставин справи та відповідає вимогам чинного законодавства, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Доводи апеляційної скарги, внаслідок їх безпідставності та декларативності, не спростовують висновків, викладених у рішенні господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2006р. у справі № 7/657 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Розваляєва  Т.С.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

26.02.07 (відправлено)