ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.12.07                                                                                           Справа№ 5/325

Господарський суд Львівської області у складі судді –Петрика І.Й., при секретарі –Печений С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика», м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Брат», м. Львів

про: виселення із займаних приміщень та стягнення заборгованості.

За участю представників:

від позивача –Мощинська О.В. представник (довіреність №3/12 від 12.11.2007р.), Хомяк І.Р представник (доручення № 1 від 08.11.2007 р.)

від відповідача - не з”явився

Представникам позивача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст. 22 ГПК України та право відводу судді ст. 20 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід судді не поступало і не заявлено.

Суть спору: Розглядається справа за позовом ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика»про стягнення з Приватного підприємства “Брат” 2097,30 грн. заборгованості по орендній платі (в тому числі витрати відшкодуванню комунальних послуг та послуг по електроенергії), стягнення неустойки в розмірі 2402,40 грн. та виселення.

Ухвалою суду від 31.10.2007р., визнано подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і порушено провадження по справі, розгляд справи призначено на 15.11.2007р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, витребувані ухвалою суду від 31.10.2007 р. документи подав, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання повторно не направив, вимог викладених в ухвалі суду від 31.10.2007р. не виконав, причин неявки в судове засідання та невиконання вимог ухвали суду, суду не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача відповідно до ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи наведене та те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою суду від 15.11.2007 р. розгляд справи відкладено на 26.11.2007 р. Представники позивача в судове засідання 26.11.2007 р. з’явились, подали клопотання № 1155 від 23.11.2007 р. в якому просили відкласти розгляд справи у зв’язку із зміною місцезнаходження відповідача, а саме м. Львів, вул. Збоїща, 18.

Ухвалою суду від 26.11.2007 р. розгляд справи відкладено на 12.12.2007 р.

Позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог від 07.12.2007 р. № 1158, в якій позивач просить стягнути з відповідача 2097,30 грн. заборгованості по орендній платі (в тому числі витрати відшкодуванню комунальних послуг та послуг по електроенергії), неустойку в розмірі 4804,80 грн. та виселити відповідача з орендованого приміщення.

Представники позивача в судове засідання 12.12.2007 р. з’явились, позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, вимог викладених в ухвалі суду від 31.10.2007р. не виконав, причин неявки в судове засідання та невиконання вимог ухвали суду, суду не повідомив.

Ухвалою суду від 12.12.2007 р. розгляд справи відкладено на 24.12.2007 р. та за заявою позивача вжито заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на всі рахунки Відповідача відкриті в установах банків та заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження своїх активів (в тому числі майно, майнові та немайнові права, кошти, цінні папери) в межах суми позову –6902,1 грн. Заходи до забезпечення позову діють до вступу в законну силу рішення суду по даній справі.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу, у відповідності до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача відповідно до ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи наведене та те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Представники позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримали (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 07.12.2007 р. № 1158), обґрунтовують їх наступним.

Відповідачем неналежно виконувались обов’язки по виконанню договорів оренди № 44 від 08.09.2005 року та № 59 від 20.09.2006 року, а саме не в повному обсязі сплачувалась орендна плата не в повному обсязі відшкодовувались суми по наданих комунальних послугах та послугах електроенергії, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 2097,30 грн.

Також позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на припинення договору оренди № 59 від 20.09.2006 р. за наслідком закінчення строку, на який його було укладено.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 4.1. Договору оренди № 59 від 20.09.2006 р. строк оренди складав одинадцять місяців з моменту прийняття об’єкта оренди за Актом здачі-приймання об’єкта оренди. Акт здачі-приймання об’єкта оренди було підписано 20.09.2006 року. Тобто, термін дії Договору оренди № 59 від 20.09.2006 р. закінчився 20 серпня 2007 року. У п. 8.2 Договору, зазначено, що після закінчення терміну дії Договору Відповідач зобов’язувався протягом тридцяти днів звільнити орендоване приміщення та провести всі розрахунки з Позивачем. Після закінчення терміну дії договору, Відповідач в порушення вимог п. 8.2 –8.7 Договору № 59 не звільнив приміщення, залишивши в орендованому об’єкті свої речі та не передав об’єкт оренди, відповідно до умов Договору оренди № 59 від 20.09.2006 р.

Враховуючи те, що Відповідач не виконав свого обов’язку щодо повернення об’єкта оренди позивачу до 20.09.2007 р., позивач просить стягнути з Відповідача неустойку в розмірі подвійної орендної плати за період з 20.09.2007 р по 20.11.2007 р.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши та дослідивши подані позивачем докази їх в сукупності, встановив наступне.

Між сторонами було укладено договір оренди № 59 від 20.09.2006 р., відповідно до умов якого орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 188, площею 218,3 кв. м., з метою розміщення автосервісу, мийки автотранспорту, складських та офісних приміщень

Пунктом 4.1 Договору передбачений строк його дії, який складає 11 місяців з дати прийняття об'єкту оренди за актом передачі-приймання.

Відповідно до п. 8.6 Договору у разі припинення договору оренди орендар зобов'язується повернути орендодавцеві орендоване майно у тому ж стані, в якому він був переданий в оренду з урахуванням нормального зносу.

На виконання умов договору спірне приміщення було передано орендарю в належному стані, про що свідчать наявні в матеріалах справи Акт здачі-приймання об'єкту оренди від 20.09.2006 р., якій підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Судом встановлено, що позивачем 23.08.2007. на адресу відповідача рекомендованим листом було надіслано попередження щодо договору оренди № 59 від 20.09.2006 р. Факт вручення зазначеного листа уповноваженій особі відповідача, підтверджується листом Львівської дирекції поштамту –Центру поштового зв’язку № 1 від 23.11.2007 р. № 05-6-784. З тексту вищезгаданого листа вбачається, що позивач попередив відповідача що договір оренди по закінченню строку дії переукладатись не буде. Також Відповідачу було запропоновано звільнити орендоване приміщення

Разом з тим на час розгляду справи орендоване приміщення відповідачем не повернуто позивачу.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Згідно з ч. 4 ст. 284 ГК України строк дії договору оренди визначається за погодженням сторін; у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Частиною 4 ст. 1 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що оренда майна інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законодавством та договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 та ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Отже, беручи до уваги те, що позивач надіслав на адресу відповідача попередження про припинення договору та враховуючи вищезазначені норми законодавства суд приходить висновку, що договір оренди № 59 від 20.09.2006 р. припинено, оскільки строк його дії закінчився зі спливом 11 місяців з моменту підписання акта прийому-передачі об'єкта оренди, тобто 20.08.2007 р.

Відповідно до п. 4 ст. 291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. 785 ЦК України та той факт, що договір оренди № 59 від 20.09.2006 р., на підставі якого відповідач користувався нежитловим приміщенням за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 188, є припиненим, відповідач зобов'язаний негайно повернути орендоване приміщення власнику –ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика».

Таким чином, на час розгляду спору у суді договірні відносини між сторонами по договору оренди № 59 від 20.09.2007 р. з приводу оренди нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 188 , припинили своє існування, а відтак відповідач займає його за відсутності на те передбачених законом підстав.

Крім того, у зв’язку з неповерненням відповідачем орендованого майна в строк, визначений п. 8.2 договору оренди № 59 від 20.09.2006 р., а саме до 20.09.2006 р. ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика»застосувало санкцію передбачену ч. 2 ст. 785 ЦК України, відповідно до якої, якщо наймач не виконує обов’язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

За період з 20.09.2007 р. по 20.11.2007 р. відповідачу нараховано неустойку в розмірі 4804,8грн. Розмір орендної плати, відповідно до протоколу погодження договірної ціни на орендну плату за договором оренди № 59 від 20.09.2006 р. становить 1201,20 грн. Термін прострочення відповідачем передачі об’єкта оренди становить два місяці з 20.09.2007 р. по 20.11.2007 р.

Отже, розмір неустойки, яку необхідно стягнути з відповідача за невиконання обов’язку щодо повернення об’єкта оренди становить 4804,8 грн. Розрахунок сум, що стягуються з відповідача долучено до матеріалів справи .

Таким чином, з урахуванням зазначених норм права вимоги позивача щодо звільнення та повернення відповідачем вищезазначеного орендованого майна позивачу та стягнення неустойки за невиконання відповідачем обов’язку щодо повернення орендованого майна позивачку в розмірі 4804,8 грн. є обґрунтованими, доведеними документально, а також неоспореними відповідачем, а тому підлягають до задоволення.

Крім того, як встановлено матеріалами справи Відповідачем не в повному обсязі сплачувалась орендна плата та не в повному обсязі відшкодовувались суми по наданих комунальних послугах та по електроенергії.

Відповідно до статті 526 ЦК зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 ЦК передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Заборгованість по орендній платі (в тому числі по відшкодуванню комунальних послуг та послуг по електроенергії) рахується за Відповідачем, відповідно до Договору оренди № 44 від 08.09.2005 р. та по Договору № 59 від 20.09.2006 р.

Відповідно до п. 5.2 Договору оренди № 44 від 08.09.2005 р. орендна плата сплачуться в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця щомісячно, не пізніше 5 числа поточного місяця за минулий розрахунковий місяць. Пунктом 7.1 Договору оренди № 44 від 08.09.2005 р. визначено, що орендар зобов’язується своєчасно здійснювати орендні платежі та нести витрати з експлуатації об’єкта оренди (за комунальні послуги (за спожиту воду, електроенергію)) згідно виставлених рахунків.

Такі ж самі положення містяться і в договорі оренди № 59 від 20.09.2006 р.

Розмір орендної плати було визначено сторонами у протоколі погодження договірної ціни на орендну плату за Договором № 44 від 08.09.2005 р. в розмірі 2199 грн. починаючи з 20.10.2005 р. та за Договором № 59 від 20.09.2006 р. в розмірі 2619,60 грн. починаючи з 20.09.2007 року. Відповідно до додаткової угоди про внесення змін до Договору № 59 від 20.09.2006 р., відповідно до якої сторонами було погоджено зменшення розміру орендованого приміщення до 100,1 кв.м., а також укладено протокол погодження договірної ціни на орендну плату в розмірі 1201,20 грн.

Судом перевірено надані позивачем рахунки, які виставлялися відповідачу по нарахованій орендній платі, відшкодуванні комунальних послуг та послуг по електроенергії за період з жовтня 2005 р. по липень 2007 р., а також виписки з банку, які підтверджують часткову оплату відповідачем виставлених в рахунках сум.

Як випливає з матеріалів справи, відповідач свого обов'язку по Договору оренди № 44 від 08.09.2005 р. та по Договору оренди № 59 від 20.09.2006 р. щодо своєчасного і повного внесення орендної плати (в тому числі по відшкодуванню комунальних послуг та послуг по електроенергії) за користування орендованим майном, належним чином не виконував, допустивши станом на 20.08.2007 р. перед ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика»заборгованість по орендній платі (в тому числі по відшкодуванню комунальних послуг та послуг по електроенергії) в розмірі 2097 грн. 30 коп., що виникла за період з жовтня 2005 р. по липень 2007 р.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано суду жодного доказу, щодо погашення заборгованості по орендній платі (в тому числі по відшкодуванню комунальних послуг та послуг по електроенергії), чи повернення орендованого приміщення позивачу, чи інших заперечень з приводу заявленого позову і враховуючи, що позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України також доказано належними і допустимими доказами його вимоги про стягнення з відповідача 2097,30 грн. заборгованості по орендній платі (в тому числі витрати відшкодуванню по комунальних послуг та послуг по електроенергії), 4804,8 грн. неустойки за затримку повернення орендованого приміщення та виселення відповідача з орендованого приміщення, - позов підлягає до задоволення як обґрунтовано заявлений і неоспорений відповідачем.

В порядку ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що спір виник і розглядається з вини відповідача судові витрати необхідно віднести на відповідача.

За вказаних обставин, керуючись ст.ст. 526, 530, 785, Цивільного Кодексу України, ст.ст. 173, 193, 283, 284, 291 Господарського Кодексу України, Законом України „Про оренду державного та комунального майна, ст.ст. 32-36, 43, 49, 69, 75, 82-85 , 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Виселити Приватне підприємство «Брат»(м. Львів, вул. Збоїща, 18, ) з орендованого приміщення за адресою: м. Львів, Б. Хмельницького, 188, площею 100,1 кв.м.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Брат»(м. Львів, вул. Збоїща, 18, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Бавовнопрядильна фабрика»(м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 188, ) - 2097,30 грн. заборгованості по орендній платі (в тому числі витрати відшкодуванню комунальних послуг та послуг по електроенергії), 4804,8 грн. неустойки, 102 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                           Петрик І.Й.