КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2007                                                                                           № 42/292

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Пашкіної С.А.

Малетича  М.М.

при секретарі:                     Дзюбі О.В.

За участю представників:

від позивача -Балал О.М. (дов. №20-4/59 від 04.04.2007);

Телятник В.М. (дов. №20-4/89 від 02.07.2007);

від відповідача: не з’явився ;

від прокуратури: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурор Київського району м.Полтави

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 12.06.2007

у справі № 42/292 (Паламар П.І.)

за позовом                               Прокурор Київського району м.Полтавив інтересах держави в особі Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Полтавнафтогазогеологія” в особі його відособленого підрозділу: Полтавська нафтогазорозвідувальна експедиція по випробуванню свердловин

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт"

про                                                  стягнення боргу, ціна позову 369823,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №42/292 від 12.06.2007 на підставі п.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) було залишено без розгляду позовну заяву прокурора Київського району м.Полтави в інтересах держави в особі Дочірнього підприємства Національна акціонерна компанія “Надра України” “Полтавнафтогазогеологія” в особі його відособленого підрозділу: Полтавська нафтогазорозвідувальна експедиція по випробуванню свердловин про стягнення 369823,09грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю “Профіт”.

Ухвала суду ґрунтується на тому, що спірні правовідносини не пов’язані із захистом інтересів держави. Згідно статті 2 ГПК України рішенням Конституційного суду України від 8 квітня 1999р. №3-рп/99 прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності отже прокурор не мав права звертатися з таким позовом до господарського суду.

В апеляційному поданні прокурор посилається на те, що судом неправильно

застосовані норми матеріального та процесуального права (зокрема ст. ст.113, 116

Конституції України та ст. 2 ГПК України), що призвело до прийняття неправильної ухвали, про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2007 подання прокурора прийнято до розгляду, розгляд апеляційного подання призначено на 25.07.2007.

Представники позивача в судове засідання з’явилися. Підтримали доводи, які були викладені в апеляційному поданні та просили оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник відповідача та прокурора в судове засідання не з’явилися, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційного подання, явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали Господарського суду м. Києва за наявними у справі матеріалами без представників відповідача та прокуратури.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційного подання, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, колегія суддів встановила наступне:

Прокурор Київського району м.Полтави звернувся з позовом в інтересах держави в особі Дочірнього підприємства Національна акціонерна компанія “Надра України” “Полтавнафтогазогеологія” про стягнення пені, штрафних санкцій та 3% річних у сумі 369823,09 грн. з Товариства з обмеженою “Профіт” у зв’язку з невиконанням договорів №54 від 01.02.2006 та №55 від 01.02.2006 (далі - Договори).

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №42/292 від 12.06.2007 на підставі п.1  ст. 81  ГПК  України було залишено без розгляду позовну заяву прокурора     Київського району м.Полтави в інтересах держави в особі Дочірнього      підприємства Національна акціонерна компанія     “Надра                                                                                         України” “Полтавнафтогазогеологія” в особі його відособленого підрозділу: Полтавська нафтогазорозвідувальна експедиція по випробуванню свердловин про стягнення 369823,09грн. з Товариства  з  обмеженою відповідальністю “Профіт”.

Відповідно пункту 2 статті 121 Конституції України на Прокуратуру України покладається представництво   інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

Зазначене конституційне    положення знайшло своє відображення і в ст. 36 Закону України “Про прокуратуру”, де вказується, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає   у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій,    спрямованих на захист у суді інтересів держави, у випадках передбачених законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних відносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Як вказано в частині першій статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. При цьому у відповідності з вимогами частини З статті 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення і в рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 (далі - рішення КСУ) у справі за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, де суд вирішив, що прокурори та їх заступники у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовують у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначають орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В п. 1 зазначеного Рішення Конституційного Суду роз’яснено, що прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, зазначених в ч. 2 ст. 2 ГПК України, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

В п. 5 мотивувальної частини рішення КСУ передбачено, що орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах фактично є позивачем у справі, порушеної за позовом прокурора і на підставі ч. 1 ст. 2 ГПК України є стороною в процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог ст. 22 ПІК України.

Таким чином, вищевикладене свідчить, що прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділений повноваженнями виконавчої влади.

Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія “Надра України” “Полтавнафтогазогеологія” є самостійним госпрозрахунковим господарюючим суб’єктом державної форми власності, і не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, що зазначено в довідці ЄДРПОУ №09/2-1239 та статуті названого підприємства.

У спірних правовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю ”Профіт” Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія “Надра України” “Полтавнафтогазогеологія”, а також його відособлений підрозділ: Полтавська нафтогазорозвідувальна експедиція по випробуванню свердловин не виконує функції держави.

Позов подано на підставі укладених Дочірнім підприємством Національна акціонерна компанії “Надра України” “Полтавнафтогазогеологія” господарських договорів Товариством з обмеженою відповідальністю “Профіт” №54 від 01.02.2006 та №55 від 01.02.2006 на виконання робіт на свердловинах № 1, 2 Загорянської площі та наявності заборгованості по оплаті за цю роботу.

Таким чином, прокурором пред’явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарської діяльності Дочірнього підприємства Національна акціонерна компанія “Надра України” “Полтавнафтогазогеологія” на підставі укладеної цивільно-правової угоди.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано залишив без розгляду позовну заяву прокурора Київського району м. Полтави в інтересах держави в особі Дочірнього підприємства Національна акціонерна компанія “Надра України” “Полтавнафтогазогеологія” в особі його відособленого підрозділу: Полтавська нафтогазорозвідувальна експедиція по випробуванню свердловин про стягнення 369823,09грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю “Профіт”.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційне подання Прокурора Київського району м.Полтави в інтересах держави в особі Дочірнього підприємства Національна акціонерна компанія “Надра України” “Полтавнафтогазогеологія” залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2007 у справі №42/292 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 42/292 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Пашкіна С.А.

Малетич  М.М.

27.07.07 (відправлено)