КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2007                                                                                           № 34/304

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача                    ЗаяцьМ.М.

від відповідача                    СавченкоС.М.

від третьоїособи          не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритеого акціонерного товариства "Лігобуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2007

у справі № 34/304

за позовом                               Будівельно-виробничого підприємства "Бориспільрайагропромбуд"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Лігобуд"

третя особа           Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Гарт"

про                                                  стягнення 741699,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Будівельно-виробниче підприємство “Бориспільрайагропромбуд” звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства “Лігобуд” 580 207,76 грн. заборгованості за договором № 34 “Про надання послуг транспортними і механічними засобами” 48 860,47 грн. втрат від інфляції, 12 631,02 грн. 3% річних та 100 000 грн. моральних збитків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2007 позов задоволено частково. Стягнуто з  Закритого акціонерного товариства “Лігобуд” на користь Будівельно-виробничого підприємства “Бориспільрайагропромбуд” 580 207,76грн. - боргу, 48 860,47 грн. інфляційних втрат, 12 631,02 грн. 3% річних, 10 000,00 грн. моральної шкоди, 6 516,99 грн. витрат по сплаті державного мита та 103,67 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким в позові відмовити повністю. Відповідач вважає, що рішення прийняте без повного з’ясування обставин, що мають суттєве значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2007 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, прийшов до наступного.

02.05.2006 між позивачем та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого позивач в якості виконавця бере на себе зобов’язання надавати послуги відповідачу як замовнику транспортними засобами та механізмами (техніка) згідно з додатком № 1, а відповідач зобов’язується оплатити надані послуги згідно з цінами та в порядку, який передбачений даним договором та додатками до нього згідно до п. 1.1 договору.

Ціна договору включає в себе вартість усіх наданих послуг, з розрахунку фактично виконаних обсягів робіт, тобто розроблення екскаватором ґрунту (м3), перевезення до об’єкту та ущільнення катком, відповідно до п. 3.1 договору.

Оплата здійснюється за фактично виконані обсяги, згідно акта виконаних робіт або талона замовника, товарно-транспортної накладної та інших документів, підтверджуючих надання послуг за ціною, узгодженою обома сторонами. Вартість послуг техніки додаток № 2 є невід’ємною частиною даного договору та підлягає коригуванню при зміні вартості його складових згідно пункту 3.2 договору.

Пунктом 3.3 договору, замовник щомісячно, але не пізніше п’ятого числа наступного місяця підписує документи, що підтверджують надання послуг.

Відповідно до п. 3.4 договору, плата вноситься замовником не пізніше п’яти банківських днів з моменту (дати) підписання документів, підтверджуючих надання послуг.

Пунктом 4.2.2 договору, замовник зобов’язується у зазначені даним договором строки виконувати розрахунки стосовно оплати послуг виконавця.

Як вбачається з додатку № 1 до договору № 34 в якому визначено перелік машин та механізмів, а саме: екскаватор ЕО 4321 (у ковш.-1,00 м3) –1 шт.; самоскид на базі автомобільного шасі КрАЗ 256 (12т) – 7 шт.; самоскид на базі самоскид шасі УРАЛ 5551 (10т) – 1 шт.; самоскид на базі самоскид шасі КАМАЗ 567163 (10т) –2 шт. та пневмокаток –1 шт.

Вартість роботи машин та механізмів, а саме навантаження, перевезення піску, ущільнення піску катком (з розробкою) становить 35 грн. за 1 м3 згідно додатку № 2 до договору № 34.

Відповідно до п. 5.3 договору № 34 передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанням умов договору № 34 позивачем було виконано частково робити (послуг) на загальну суму 1 400 239,00грн. та відповідачем було оплачена, що підтверджується копіями платіжних доручень.

24.07.2006 між відповідачем та позивачем було підписано акт № 30 здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого позивачем (Виконавцем) за період з 15.07.2006 до 22.07.2006 було проведено перевезення ґрунту з навантаженням з кар’єра “Гарт” у кількості 9 002,5 тон (5456 м. куб.), загальною вартістю робіт (послуг) разом з ПДВ – 190 960 грн., також в акті зроблена дописка “від руки” щодо зменшення суми, яка підлягає оплаті, на 15 573,00 грн., та зазначена сума до сплати – 175 387,00 грн. Але це положення про зменшення суми, яка підлягала сплаті ніким із сторін підписане не було.

19.08.2006 між відповідачем та позивачем було підписано Акт № ОУ-000035 здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого загальна вартість робіт (послуг) виконаних позивачем і прийнятих відповідачем складає 194 684,00 грн.

31.08.2006 між відповідачем та позивачем було підписано Акт № ОУ-000034 здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно з яким позивачем було виконано роботи (надано послуги) з навантаження, перевезення, ущільнення за період з 22.07.2006 до 29.07.2006 у об’ємі 5283,2 м3, на загальну суму 184 912,00 грн.

30.09.2006 між відповідачем та позивачем було підписано Акт № ОУ-000043 здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого загальна вартість робіт (послуг) виконаних позивачем і прийнятих відповідачем складає у сумі 290 878,76 грн.

Таким чином, всього за вказаними актами відповідачем було прийнято робіт (послуг) на загальну суму разом з ПДВ 379 722,76 грн.

01.06.2006 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 6 щодо сплати заборгованості у зв’язку із невиконанням відповідачем своїх зобов’язань перед позивачем на суму 633 274,76грн.

19.03.2007 відповідачем було у відповіді на претензію № 6 від 01.06.2006 визнано частково борг у сумі 13440,00грн. та перераховано зазначену суму на рахунок позивача платіжним дорученням № 500 від 03.03.2007. В частині спірної суми заборгованості за вищезазначеними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) відповідач не визнав.

На час розгляду справи у відповідача перед позивачем існує заборгованість у розмірі 580 207,76грн.

В матеріалах справи знаходяться належні докази виконання позивачем своїх зобов’язань за договором № 34, зокрема, за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000035 від 19.08.2006, № ОУ-000034 від 31.08.2006 та № ОУ-000043 від 30.09.2006 позивачем були виконані, а відповідачем прийняті роботи (послуги) на загальну суму 564 634,76 грн.

Факт прийняття відповідачем зазначених робіт (послуг) підтверджується підписами представників останнього та штампом підприємства на вказаних актах. Відповідачем також не спростований факт отримання ним зазначених робіт (послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були прийняті та оплачені роботи виконані транспортними і механічними засобами, які не передбачені додатком № 1 до договору № 34. Зокрема, відповідачем були прийняті та оплачені роботи за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000045 від 31.10.2006, у якому зазначено, що ущільнення ґрунту було виконано катками ДУ-16 та ДУ-25, тобто тими механічними засобами, які не були передбачені у додатку № 1 до договору № 34.

Тому Посилання відповідача на те, що вказані роботи (послуги) надавались не на підставі договору, є безпідставні у зв’язку із тим, що сторонами не доведено існування між ними інших договірних відносин щодо надання робіт (послуг) ніж за вказаним Договором.

Апеляційний господарський суд вважає, що наявних у матеріалах справи документів та існуючих між сторонами у справі відносин, що спірні роботи (послуги) були виконані позивачем саме на підставі договору № 34.

Відповідно до акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30 від 24.07.2006 вбачається, що позивачем було виконано, а відповідачем прийнято роботи (послуги) з перевезення ґрунту з навантаженням з кар’єра “Гарт” у кількості 9002,5 тон (5456 м.куб.). Згідно з додатком № 2 від 02.05.2006 до договору № 34 вартість вказаних робіт (послуг) сторонами визначена у сумі 35 грн. за 1 м3. Таким чином, загальна вартість виконаних позивачем робіт згідно з даним актом склала у сумі 190 960,00 грн. (5456 м3 х 35 грн.).

Судом першої інстанції правомірний зроблено висновок, що відповідачем не доведено підстави та правомірність зняття 15 573,00 грн. з вказаної суми виконаних робіт, а позивачем у акті № 30 не погоджено зазначене зняття.

Виходячи з вище наведеного у відповідача виникло зобов’язання з оплати отриманих робіт (послуг) у сумі 580 207,76 грн.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Відповідачем у встановлений строк свого зобов’язання щодо оплати вартості робіт (послуг) у повному обсязі не виконав (п. 3.4 договору).

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про стягнення інфляційних втрат та 3% річних обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов’язань перед позивачем, позивачем не було отримано значний розмір грошових коштів, що в свою чергу позбавило позивача можливості належним чином виконувати його партнерські зобов’язання перед кредиторами та бюджетними установами, що підірвало його ділову репутацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Тому щодо стягнення на підставі статті 23 ЦК України моральної шкоди з відповідача вимоги є обґрунтованими.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства “Лігобуд” не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2007 було прийнята з повним з’ясуванням обставин справи та без порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до викладеного та керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Лігобуд” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2007 без зміни.

Матеріали справи № 34/304 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді