КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2007                                                                                           № 13/123

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

За участю представників:

від позивача -Тидень М.Ю. -за дов.,

від відповідача - Лопатинська Є.Г. -за дов.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Київське шляхово-будівельне управління № 27"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.06.2007

у справі № 13/123

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "КС"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Київське шляхово-будівельне управління № 27"

про                                                  стягнення 82629,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення  82 629,60 грн. основного  боргу, у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язань щодо оплати за виконані роботи відповідно до Акту приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2004р. (форма КБ-2в).

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 30.05.2007 р. у справі № 14/130   позов задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно винесене по неповно з’ясованим обставинам, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального  права.

Зокрема, скаржник зазначає про те, що він вважає  договір підряду взагалі неукладеним , оскільки сторонами не було досягнуто всіх істотних умов договору. Крім того, апелянт зазначає про те, що АКТ приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2 є недійсним.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,  на підставі досягнутої домовленості між сторонами (лист відповідача від 31.07.04р.), позивач зобов'язався за завданням відповідача виконувати роботи з улаштування транспортної розв'язки км 358+000 на автомобільному шляху Київ-Одеса (далі - роботи), а відповідач, у свою чергу, зобов'язався прийняти виконані роботи і оплатити їх згідно затверджених Актів виконаних робіт.

Відповідно до ч 2. ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України, договір є підставою для виникнення зобов'язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За твердженням позивача оплату за виконані роботи відповідачем на день подачі позову відповідачем не було здійснено.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийнятім їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Доказів того, що відповідач звертався до позивача з повідомленням та з зауваженнями щодо якості виконаних робіт суду не надано.

Позивачем у серпні 2004р. було виконано роботи на загальну суму 82629,60 гри., що підтверджується Актом виконаних робіт за серпень 2004р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Крім того, виконання робіт замовлених відповідачем, підтверджується товарно-транспортними накладними, належно завіреними сторонами, копії яких наявні в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача  суми основного боргу в розмірі 82629,60 грн.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо  обов'язок   негайного   виконання   не   випливає   із   договору   або   актів цивільного законодавства.

На адресу відповідача було надіслано письмову вимогу № 11/1-6 від 17.11.06р. про сплату заборгованості в розмірі 82629,60 грн. за виконані роботи. З наявної в матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що отримана зазначена письмова вимога була відповідачем - 20.11.06р. Вищевказана письмова вимога позивача була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача доведена матеріалами справи і не спростована відповідачем.

Відповідно до ст. 34 ГГЇК України, обставини позову, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, з наведеного вбачається, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, колегія прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, як необґрунтована.

З огляду на викладене, колегія приходить до висновку, що оспорюване рішення   відповідає чинному законодавству, фактичним  обставинам та матеріалам справи, підстав до його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,101, 103, 105  ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ВАТ „Київське шляхово-будівельне управління №27” залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду  м. Києва  від 26.06.2007 р. по справі № 13/123 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 13/123 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

29.11.07 (відправлено)