СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29.11.07
Справа №  7/435/07

Суддя   Кутищева Н.С.

Позивач           Приватний
підприємець ОСОБА_1, м. Запоріжжя

Відповідачі  1.
Управління  житлового господарства
Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

2.Комунальне підприємство “Виробниче
ремонтно-експлуатаційне об”єднання № 13”, м. Запоріжжя

Суддя  Н.С. Кутіщева

Представники:

від позивача:
ОСОБА_2, дов. б/н від 15.11.2004р.

від відповідача  1:   не
з'явився.

від відповідача 2 :    не з'явився.

Заявлені вимоги про визнання дійсним
договору оренди нежитлового приміщення від20.10.2006р № 1818/13, укладеного між
ПП ОСОБА_1 та  Управлінням житлового
господарства  Запорізької міської ради і
КП “ВРЕЖО № 13”.

Позивач   посилається на  ст. ст. 220, 793 ЦК України.

Ухвалою суду  від 23.10.2007р. позовна заява була прийнята
до провадження, судове засідання призначено на 29.11.2007р.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явились, про причин неявки своїх представників  суд не повідомили.

Ухвала суду від 23.10.2007р. була
направлена на адреси сторін в установлений законом строк, на адресу суду
поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про належне повідомлення
сторін про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про
внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких
роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами,
виявляти взаємну повагу до прав  і
охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до
всебічного, повного  та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

За клопотанням представника
позивача судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації
судового процесу.

Спір розглядається згідно зі ст. 75
ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2006р.  між Управлінням житлового господарства
Запорізької міської ради, Комунальним підприємством “Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №13” та приватним підприємцем
ОСОБА_1 був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 1818/13.

Предметом даного договору оренди є
приміщення загальною площею 205,3 кв. м, розташованого за адресою: м.Запоріжжя,
вул. 40 років Радянської України.
Зазначене нежитлове приміщення було передано ПП ОСОБА_1  на підставі акту прийому - передачі від
20.10.2006р.

Строк дії  договору сторони встановили  з 20.10.2006р. до 20.10.2009р. (п.
11.1).

Позивач, в обґрунтування позовних
вимог, посилається на ст. 220 ЦК України.

Суд може застосувати норми закону
(ст. 220ЦК України) про визнання договору дійсним при одночасній наявності
наступних умов: якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов
договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України), оскільки при відсутності цих умов договір
вважається неукладеним,  а не нікчемним;
повне або часткове виконання договору; ухилення однієї із сторін від
нотаріального посвідчення такого договору.

Згідно зі ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України, підприємства,
установи,  організації, інші
юридичні особи (у  тому  числі
іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку  діяльність без створення юридичної особи і, в
установленому порядку,  набули   статусу
суб'єкта  підприємницької  діяльності
(далі  -  підприємства  та
організації),   мають   право
звертатися   до  господарського    суду,
згідно   з   встановленою   підвідомчістю  господарських справ, за захистом
своїх  порушених  або
оспорюваних  прав   і
охоронюваних  законом  інтересів,  а
також  для  вжиття
передбачених  цим  Кодексом
заходів,  спрямованих  на запобігання  правопорушенням.

Позивачем не було  надано суду
належних доказів,  які б
підтверджували факт  ухилення
відповідачів від нотаріального посвідчення. Позивач не надав суду доказів хоч
б  одного з передбачених ст. 220  ЦК України підстав для визнання угоди дійсною
і не посилався та необгрунтував ні один із них, в тому числі і доказів про те,
що відповідач викликались чи повідомлялись про час та місце  проведення нотаріального посвідчення. Позивач
також не надав доказів, що він, в установленому порядку звертався до  суду
про захист свого порушеного права шляхом спонукання відповідача вчинити
певні дії: спонукання  здійснити  дії за нотаріальним посвідченням договору
(правова позиція суду співпадає з правовою позицією ВСУ України Постанова  № 15/96-05 від 26.09.2006р.).

Позивач не зазначає в позовній заяві,
що саме відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення спірного договору,
а лише цитує норми ст. 220 ЦК України.

Судом не встановлений факт
(відсутні будь-які документальні докази), що
факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення
договору.

Позивачем не вказано, чим і які
саме його інтереси порушили відповідачі і в чому полягає ухилення відповідача
від нотаріального посвідчення договору.

Згідно зі ст. 118 Закону України
“Про державний бюджет на 2007р.”, з моменту набрання чинності даного
нормативного акту (01.01.2007р.), всі об'єкти права комунальної власності
повинні передаватись в оренду на
конкурсних засадах. Враховуючи той факт, що згідно  з чинним законодавством, договір оренди, на
строк більш  3-х  років є укладеним з моменту державної реєстрації
даного договору, неправомірним буде пізніше 01.01.2007р. його нотаріальне
посвідчення без  додержання обов'язкової
умови щодо визначення орендарем особи -переможця конкурсу на право оренди
об'єктів права комунальної власності.

Таким чином, сторони при укладенні
договорів оренди об'єктів комунальної власності повинні діяти в порядку,
передбаченому діючим законодавством. Крім того, позивач не надав доказів, що
на  відповідачах лежить обов'язок щодо
ініціювання нотаріального посвідчення договору і   оплати
нотаріальних послуг, такого ініціювання не позбавлений він сам, але  доказів  його дій
відповідно цього нотаріального посвідчення договору не надав.

Управління житлового
господарства   міської ради є виконавчим
органом Запорізької міської ради та фінансується за рахунок бюджету м.
Запоріжжя. Управління здійснює видатки
лише  в межах кошторису установи
на відповідний бюджетний рік, а  згідно з
Декретом  КМУ від 21 січня 1993р. № 7-93
“про державне мито” встановлено, що за вчинення нотаріальних дій сплачується
державне мито і ці витрати позивач міг взяти на себе, але доказів звернення до
відповідача не надав. Вищезазначене є способом фінансування  державної
установи і не може розцінитись судом, як факт ухилення відповідачів від
вчинення нотаріальних дій, поскільки це не залежить  від його волевиявлення.

Виходячи з вищевикладеного, не
вбачається порушення інтересів позивача з боку відповідачів і не
встановлено факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення
договору.  В суду відсутні правові
підстави для задоволення позову згідно ст. 220 ЦК України, на яку посилається
позивач.

В позові слід відмовити.

Судові витрати, згідно ст.ст. 44, 49
ГПК України,  покладаються на  позивача

Керуючись   ст.ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82,
84, 85 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити

Рішення вступає в силу по
закінченню 10 денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення  “30” листопада 2007р.

Суддя
Н.С. Кутіщева