ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2007 Справа № 28/412-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Швеця В.В. (доповідача)

суддів: Головка В.Г., Євстигнєєва О.С.

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників:

від позивача: Пятигорец О.І. представник, довіреність №282 від 15.03.07;

від відповідача: Алєксєєнко А.І. представник, довіреність №б/н від 23.04.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровська паперова фабрика”, місто Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 липня 2007 року у справі №28/412-07;

за позовом відкритого акціонерного товариства “Дніпротяжбуммаш” імені Артема, місто Дніпропетровськ

до відповідача відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровська паперова фабрика”, місто Дніпропетровськ;

про стягнення 58237,14 гривень.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Дніпроважпапірмаш” імені Артема місто Дніпропетровськ звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровська паперова фабрика” місто Дніпропетровськ збитки в сумі 58237,17 гривень та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем і відповідачем 4 березня 2003 року був укладений договір “Про експлуатацію під’їзної залізничної колії підприємства позивача", відповідно до якого позивач надавав відповідачеві право використовувати залізничну колію для пересування вагонів.

Відповідач в свою чергу зобов’язався щомісяця оплачувати за користування під’їзною залізничною колією.

Термін дії договору до 31 грудня 2004 року.

У зв’язку з витіканням терміну дії договору, позивачем було запропоновано укласти новий договір оренди, однак відповідач відмовився.

До теперішнього часу відповідач оплату не зробив, чим заподіяв позивачу майнову шкода (збитки), яку позивач просить суд стягнути.

Рішенням господарського суду у справі №28/412-07 від 23 липня 2007 року (суддя Манько Г.В.) позовні вимоги задоволені повністю.

Приймаючи спірне рішення господарський суд виходив з того, що у спірному періоді, відповідачем плата за експлуатацію під’їзної залізничної колії позивача відповідно до кількості поданих вагонів не сплачувалась.

Тому господарський суд вважає, що відповідно до статті 224 ГПК України учасник господарських відносин, який порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками слід розуміти витрати, зроблені управною стороною, не одержані нею доходи, які управна сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідач не погодившись з рішенням господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що воно винесено з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні рішення неповно з’ясував усі обставини справи тому неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Відповідач просить спірне рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги посилаючись на те, що позивач на протязі 2005-2006 років направляв до відповідача проекти договорів, рахунки та іншу кореспонденцію де безпідставно в порушення статей 762, 764 ЦК України вимагав заключити з ним новий договір та оплати рахунки які були безпідставно збільшенні, не визнаваючи того, що договір “Про експлатацію під’їздних залізничних шляхів підприємства позивача” від 4 березня 2003 року є дійсним до 31 грудня 2005 року.

На апеляційну скаргу позивач надав відзив у якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і не обґрунтовані, тому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволені апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні було встановлено, що підприємство позивача є власником під’їзної залізничної колії, що примикає до залізничних колій загального користування станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці.

До під’їзних колій примикає підприємство відповідача.

4 березня 2003 року між сторонами був укладений договір “Про експлуатацію під’їзної залізничної колії підприємства позивача ВАТ “Дніпротяжбуммаш” імені Артема”.

Відповідно до якого позивач надавав відповідачеві право використовувати залізничну колію для пересування вагонів.

А відповідач відповідно зобов’язався щомісяця оплачувати 1378,68 гривень за користування під’їзною залізничною колією.

Додатковими угодами був установлений термін дії договору до 31 грудня 2004 року.

До кінця 2004 року позивач неодноразово направляв відповідачеві пропозиції укласти договір на 2005 рік, але керівництво підприємства відповідача паперової фабрики безпідставно ухилялося від його висновку.

У той же час відповідач протягом 2005 року незаконно без договору з позивачем користувався його під’їзною залізничною колією без оплати.

До теперішнього часу відповідач оплату не зробив, чим заподіяв позивачу майнову шкоду (збитки) на зазначену суму.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що у даному випадку відповідач навмисно ухиляється від укладання нового договору “Про експлуатацію під’їзної залізничної колії підприємства позивача ВАТ “Дніпротяжбуммаш” імені Артема”.

У судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач неодноразово направляв в різних варіантах, проект умов договору, але відповідач з не обгрутованних причин ухилявся від укладання договору, але в той час при відсутності договору незаконно використовував приналежному позивачеві під’їзні залізничні колії, без оплати.

Відповідно до статті 3 Закону України “Про залізничний транспорт”, статей 71,73 Статуту залізниць України між підприємством, якому належить під’їзна залізнична колія і підприємствами-контрагентами, що мають у границях цих під’їзних залізничних колій свої склади або залізничні колії, що до неї примикають, полягають в обов’язковому порядку укладання договору без участі залізниці.

Тому судова колегія вважає, що відповідач відповідно до діючого законодавства “Про залізничний транспорт України” зобов’язаний укласти з колійовласником договір про експлуатацію приналежних йому під’їзної залізничної колії.

Відповідно до статті 224 ГПК України учасник господарських відносин, який порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками слід розуміти витрати, зроблені управною стороною, не одержані нею доходи, які управна сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З врахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 99, 101-103, 105 ГПК України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровська паперова фабрика”, місто Дніпропетровськ, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 липня 2007 року у справі №28/412-07, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Господарського суду України.

Головуючий                                                            В.В. Швець

Судді                                                                                В.Г. Головко

О.С. Євстигнєєв