ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

09.10.2007р.
Справа №  16/303

за
позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кременчук,

до
Закритого
акціонерного товариства „Українсько-бельгійське спільне підприємство „Фобос”,
м. Кременчук,

про
стягнення 4 480,00
грн.

та

за
зустрічним позовом
Закритого акціонерного товариства „Українсько-бельгійське спільне підприємство
„Фобос”, м. Кременчук,

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Кременчук,

про визнання недійсним договору,

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від
позивача за первісним позовом -ОСОБА_1.

від
відповідача за первісним позовом -ОСОБА_2

Суть
справи: фізична
особа - підприємець ОСОБА_1. (позивач, відповідач за зустрічним позовом)
звернувся до суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства
„Українсько-бельгійське спільне підприємство „Фобос” пені за договором про
надання юридичних послуг №01/11/06 від 01.11.2006 р. в розмірі 4 480,00 грн.

Закрите
акціонерне товариство „Українсько-бельгійське спільне підприємство „Фобос”
(скорочене найменування ЗАТ СП „Фобос”; відповідач, позивач за зустрічним
позовом) не визнало позовних вимог, подало зустрічний позов, у якому просить
визнати недійсним договір про надання юридичних послуг №01/11/06 від 01.11.2006
р., посилаючись на невідповідність договору вимогам закону, і відмовити в
задоволенні первісного позову. Суд прийняв зустрічний позов для спільного
розгляду із первісним у відповідності до ст. 60 ГПК України.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

01.11.2006
р. між фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1. та ЗАТ СП “Фобос” було укладено
договір №01/11/06, відповідно до п. 1.1. якого підприємець ОСОБА_1.
(виконавець) зобов'язався надати ЗАТ СП “Фобос” (замовнику) юридичні послуги,
спрямовані на отримання замовником доходу та використання у господарській
діяльності, а замовник зобов'язався прийняти й оплатити надані виконавцем
послуги на умовах, визначених цим договором.

Пунктом
1.2. договору №01/11/06 від 01.11.2006 р. передбачено, що юридичні послуги
полягають, зокрема, у здійсненні в інтересах відповідача необхідного комплексу
юридичних дій, пов'язаних із зверненням стягнення на заставлене майно, що
належить боржнику - товариству з обмеженою відповідальністю „Бласто” (39610, м.
Кременчук, вул. Свіштовська, 11, ), загальною вартістю 1 116
909,83 грн., в рахунок часткового погашення заборгованості перед відповідачем
за договором поруки № 100-9031/06 від 03.10.2006 р., укладеним в забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ „Бласто” за кредитним договором № 100-2062/06 від
26.06.2006 р., що включає: опрацювання чинного законодавства України та судової
практики стосовно правового регулювання відносин, що виникають при виконанні
кредитних угод, угод поруки та застави (підстави виникнення застави, предмет
застави, зміст договору застави, реєстрація застави, вимоги, які забезпечуються
заставою, володіння, користування і розпорядження предметом застави, збереження
предмета застави, правові наслідки порушення обов'язків заставодавця, підстави
для звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку, звернення
стягнення на заставлене майно за рішенням суду тощо), законодавства про
забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень (види обтяжень, предмет
обтяження, сфера дії обтяження, використання та збереження предмета обтяження,
відчуження предмета обтяження, правові наслідки реєстрації обтяження, пріоритет
обтяження, вимоги, які забезпечуються обтяженням тощо); вивчення, аналіз та
юридична оцінка кредитного договору № 100-2062/06 від 26.06.2006 р. на предмет
можливого заперечення боржником його дійсності, перевірка договору на предмет
відповідності законодавству, наявності істотних умов, відповідності форми,
змісту тощо, та консультування відповідача з цих питань; вивчення, аналіз та
юридична оцінка договору застави рухомого майна № 100-9500/06 від 26.06.2006р.
на предмет можливого заперечення боржником його дійсності, перевірка договору
на предмет відповідності законодавству, наявності істотних умов, відповідності
форми, змісту тощо, та консультування відповідача з цих питань; вивчення,
аналіз та юридична оцінка додаткової угоди до договору застави №80-9500/06 від
06.04.2006р. - договору застави № 100-9500/06 від 28.07.2006р. на предмет
можливого заперечення боржником його дійсності, перевірка договору на предмет
відповідності законодавству, наявності істотних умов, відповідності форми,
змісту тощо, та консультування відповідача з цих питань; вивчення, аналіз та
юридична оцінка договору застави майнових прав інтелектуальної власності №
100-МП-06/5 від 29.09.2006р. на предмет можливого оскарження боржником його
дійсності, перевірка договору на предмет відповідності законодавству, наявності
істотних умов, відповідності форми, змісту тощо, та консультування відповідача
з цих питань; вивчення, аналіз та юридична оцінка договору застави №
100-9500/06/6 від 29.09.2006р. на предмет можливого оскарження боржником його
дійсності, перевірка договору на предмет відповідності законодавству, наявності
істотних умов, відповідності форми, змісту тощо, та консультування відповідача
з цих питань; вивчення, аналіз та юридична оцінка договору застави №
100-9500/06/7 від 20.10.2006р. на предмет можливого оскарження боржником його
дійсності, перевірка договору на предмет відповідності законодавству, наявності
істотних умов, відповідності форми, змісту тощо, та консультування відповідача
з цих питань; вивчення, аналіз та юридична оцінка договору поруки №100-9031/06
від 03.10.2006 р. на предмет ймовірності (наявності юридичної можливості та
достатніх правових підстав) звернення стягнення на заставлене майно ТОВ
„Бласто” за цим договором; вивчення, аналіз та юридична оцінка інших
документів, що маються в розпорядженні відповідача та свідчать про наявність
правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно ТОВ „Бласто”;
надання консультацій відповідачеві з питань правового регулювання
законодавством України правовідносин в сфері відповідальності заставодавця за
збереження заставленого майна; надання консультацій відповідачеві з питань
правового регулювання законодавством України правовідносин в сфері відчуження у
власника майна, що передано в заставу; надання консультацій відповідачеві з
питань правового регулювання законодавством України правовідносин в сфері
порядку розгляду господарським судом України спорів з приводу виконання
зобов'язань по кредитних договорах, договорах поруки та застави, звернення
стягнення на заставлене майно боржника та судової практики стосовно: правового
регулювання відносин, що виникають при виконанні кредитних угод, угод поруки та
застави (підстави виникнення застави, предмет застави, зміст договору застави,
реєстрація застави, вимоги, які забезпечуються заставою, володіння,
користування і розпорядження предметом застави, збереження предмета застави, правові
наслідки порушення обов'язків заставодавця, підстави для звернення стягнення на
предмет застави в судовому порядку, звернення стягнення на заставлене майно за
рішенням суду тощо), законодавства про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень (види обтяжень, предмет обтяження, сфера дії обтяження,
використання та збереження предмета обтяження, відчуження предмета обтяження,
правові наслідки реєстрації обтяження, пріоритет обтяження, вимоги, які
забезпечуються обтяженням тощо); здійснення заходів з подання до суду позову з
вимогою про звернення стягнення на заставлене майно ТОВ “Бласто” та ведення
цієї справи в суді першої інстанції, що означає: складення з метою подання до
суду першої інстанції всіх необхідних передбачених законодавством процесуальних
документів, в тому числі позовної заяви, клопотань, заперечень на відзив
відповідача, уточнення позову, усних та письмових пояснень, наведення суду
своїх доводів і міркувань з усіх питань, що виникають у ході судового процесу,
подання заперечень проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу,
дії яких спрямовані на недопущення звернення стягнення на заставлене майно ТОВ
„Бласто”; прийняття у разі необхідності особистої участі в судових засіданнях
суду першої інстанції на підставі виданої відповідачем довіреності.

Пунктом
1.3. договору №01/11/06 від 01.11.2006 р. встановлено, що юридичні послуги
надаються в межах стадії розгляду справи судом першої інстанції (надання послуг
починається з дій, визначених в п. 1.2. договору, пов'язаних з підготовкою до
подання позову та закінчується проголошенням рішення суду першої інстанції про
звернення стягнення на заставлене майно, що належить боржнику - ТОВ „Бласто” -
загальною вартістю 1 116 909,83 грн. в рахунок часткового погашення
заборгованості перед відповідачем).

Відповідно
до п. 1.4. договору, належним і повним виконанням своїх обов'язків за договором
позивачем є здійснення заходів, вказаних в п. 1.2. договору, що буде мати
наслідком винесення рішення судом першої інстанції про звернення стягнення на
заставлене майно, що належить боржнику - ТОВ „Бласто” загальною вартістю 1 116
909,83 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості перед ЗАТ СП “Фобос”.

Згідно
з п. 3.1. договору №01/11/06 від 01.11.2006 р. вартість послуг визначена
виходячи із складності завдання, обсягу документів, що необхідно вивчити та
опрацювати для виконання завдання, суми боргу ТОВ „Бласто” та становить 280
000,00 грн. Відповідно до п 3.2. договору, оплата послуг позивача здійснюється
на підставі акту приймання-передачі юридичних послуг, що складається сторонами
після належного і повного виконання своїх обов'язків позивачем відповідно до п.
1.4. договору, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позивача не
пізніше трьох днів з дня складання акту приймання-передачі відповідно до
рахунку на оплату.

18.01.2007р.
господарським судом Полтавської області було прийняте рішення по справі
№20/270, яким звернуто стягнення на заставлене майно, що належить ТОВ „Бласто”,
загальною вартістю 1 116 909,83 грн. в рахунок часткового погашення
заборгованості перед відповідачем. Представництво інтересів ЗАТ СП “Фобос” у
засіданні по справі №20/270, що відбулося 18.01.2007р., здійснював ОСОБА_1.

05.03.2007р.
між фізичною особою -підприємцем Алексєєвим Є.О. та ЗАТ СП „Фобос” складено акт
приймання-передачі юридичних послуг за договором №01/11/06 від 01.11.2006р.,
яким підтверджується фактичне надання ФО-П ОСОБА_1. юридичних послуг ЗАТ СП
“Фобос”, передбачених договором, та належне виконання позивачем обов'язків за
договором №01/11/06 від 01.11.2006р., обов'язок відповідача по сплаті
позивачеві вартості послуг, в розмірі 280 000,00 грн., та відсутність у
відповідача будь-яких претензій та зауважень до якості наданих послуг.

Акт
приймання-передачі юридичних послуг від 05.03.2007р. за договором №01/11/06 від
01.11.2006р. містить всі обов'язкові реквізити, які відповідно до ст. 9 Закону
України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” №996-XIV
від 16.07.1999р. та п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку повинен містити первинний документ: назву документа;
дату і місце складання акту; назву замовника та ім'я виконавця, від імені яких
складено документ; зміст та обсяг господарської операції з надання юридичних
послуг, одиницю виміру господарської операції, її обсяг; вимірник господарської
операції у вартісному виразі, посаду уповноваженої особи замовника,
відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її
оформлення; особисті підписи осіб, які брали участь у здійсненні господарської
операції, та є належним підтвердженням факту здійснення господарської операції
з надання юридичних послуг за договором №01/11/06 від 01.11.2006 р.

05.03.2007
р. відповідачем отриманий рахунок позивача №01/11/06 від 05.03.2007 р. на
загальну вартість наданих за договором №01/11/06 від 01.11.2006р. послуг (280
000,00 грн.), що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

ЗАТ
СП „Фобос” сплатило підприємцю ОСОБА_1. 280 000,00 грн. 28.03.2007р., що
підтверджується платіжним дорученням №9845 від 28.03.2007р.

При
наданні юридичної оцінки обставинам справи суд виходить із наступних положень
чинного законодавства.

Статтями
525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно
із частинами 2, 3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має
вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Договір
№01/11/06 від 01.11.2006 р. є договором про надання послуг, і відносини, що
виникають з цього договору, врегульовані главою 63 ЦК України (ст.ст. 901-907
ЦК України). Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг
одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони
(замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 903 ЦК
України якщо договором про надання послуг передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Матеріалами
справи підтверджується, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1. належним чином
виконав покладений на нього обов'язок за договором №01/11/06 від 01.11.2006 р.,
своєчасно та у повному обсязі надав замовнику юридичні послуги, визначені
вказаним договором для їх використання у господарській діяльності ЗАТ СП
“Фобос”. На підставі матеріалів справи судом встановлено, що в результаті
наданих підприємцем ОСОБА_1. Господарським судом Полтавської області у справі
№20/270 винесено рішення, згідно з яким звернуто стягнення на заставлене майно,
що належить ТОВ „Бласто”, загальною вартістю 1 116 909,83 грн. в рахунок
часткового погашення заборгованості перед відповідачем.

Сторонами
визнається, що відповідач сплатив за надані йому позивачем юридичні послуги 280
000,00 грн. 28.03.2007 р., хоча виходячи з визначених у договорі №01/11/06 від
01.11.2006 р. умов оплати юридичних послуг, оплата повинна була проведена не
пізніше трьох днів з дня складання акту приймання-передачі відповідно до
рахунку на оплату. Таким чином, відповідно до умов договору №01/11/06 від
01.11.2006р. та з врахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України відповідач
повинен був сплатити вартість юридичних послуг у сумі 280 000,00 грн. не
пізніше 12.03.2007р., тобто з боку відповідача мало місце прострочення
виконання грошового зобов'язання на 16 днів.

Виходячи
зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору неустойкою, яку
боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання.

Згідно
з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки,
встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно
до п. 2.2.5. договору, відповідач за несвоєчасну сплату вартості послуг, зобов'язаний
сплатити позивачу пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний
день прострочення.

В той
же час, відповідно до Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань” встановлено, що розмір пені за прострочку
платежу обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за
який сплачується пеня, тобто названим законом не встановлюються обмеження щодо
визначення розміру пені, а передбачаються обмеження розміру пені, що підлягає
стягненню.

Враховуючи
викладене, перевіривши правильність розрахунку пені, суд приходить до висновку,
що вимога позивача підлягає частковому задоволенню в розмірі 2 086,58 грн.
виходячи з наступного розрахунку: 280 000,00х17%/365х16=2 086,58 грн., де 280
000,00 - розмір простроченого платежу; 17% - розмір подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; 16
-кількість днів прострочення платежу.

Викладені
у зустрічному позові доводи ЗАТ СП “Фобос” щодо невідповідності вартості
юридичних послуг фізичної особи -підприємця ОСОБА_1. звичайним цінам є
необґрунтованими та не спираються на норми діючого законодавства.

Статтею
627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно
до частини третьої ст. 189 та частини першої ст. 190 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській
діяльності вільні ціни, державні фіксовані ціни та регульовані ціни - граничні
рівні цін або граничні відхилення від державних фіксованих цін; вільні ціни
визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які
встановлено державні ціни. Чинне законодавство України не встановлює будь-яких
обмежень у застосуванні суб'єктами господарської діяльності вільних цін на
юридичні послуги.

Згідно
з нормами чинного законодавства України, застосування звичайних цін
здійснюється для визначення бази оподаткування господарських операцій у
випадках, окремо визначених законодавством, що вбачається з норм податкового
законодавства (пункти 5.3.9., 5.4.6. ст. 5, пункти 7.1.1., 7.4.1., 7.4.2.,
7.4.3., 7.4.4., 7.8.2., 7.8.9., 7.9.6., 7.11.13 ст. 7 Закону України “Про
оподаткування прибутку підприємств”, пункти 4.1., 4.2., 4.8., 4.9. ст. 4, пункт
7.4.1. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”). Порядок
визначення звичайних цін окремо на юридичні послуги на ринку України
законодавством не визначений.

Згідно
з свідоцтвом про сплату єдиного податку від 29.12.2006р. (бланк серії Д
№521546) підприємець ОСОБА_1. є платником єдиного податку протягом 2007 року.
За таких обставин, визначення витрат, понесених ЗАТ СП “Фобос” у зв'язку з
придбанням послуг за договором №01/11/06 від 01.11.2006 р., повинно
здійснюватись виходячи із договірних цін, але не більше за звичайні ціни, що
діяли на дату придбання (пункти 7.4.2., 7.4.3. Закону України “Про
оподаткування прибутку підприємств”).

Пунктом
1.20. ст. 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” визначено,
що звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами
договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна
відповідає рівню справедливих ринкових цін; справедлива ринкова ціна - це ціна,
за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що
продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх
отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно
незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі
товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за
їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

При
цьому під ринком послуг розуміється сфера обігу послуг, яка визначається
виходячи з можливості покупця (продавця) реально і без значних додаткових
витрат придбати (продати) послугу на найближчій стосовно будь-якої із сторін
договору території; під ідентичними послугами - послуги, що мають однакові
характерні для них основні ознаки; під однорідними послугами - послуги, які не
є ідентичними, мають подібні характеристики і складаються зі схожих
компонентів, що дозволяє їм виконувати однакові функції та (або) бути
взаємозамінними.

Відповідачем
за зустрічним позовом надані суду докази, що ціна послуг за договором №01/11/06
від 01.11.2006 р. відповідає рівню справедливих ринкових цін, які оцінені судом
як суттєві з огляду на наступне.

Відповідно
до пп. 1.20.2. п. 1.20. ст. 1 Закону України “Про оподаткування прибутку
підприємств”, для визначення звичайної ціни послуг використовується інформація
про укладені на момент продажу такої послуги договори з ідентичними
(однорідними) послугами у співставних умовах. При цьому умови договорів на
ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) послуг визнаються
співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну,
або може бути економічно обґрунтована.

Оцінивши
наданий первісним позивачем договір №04/08/06 від 04.08.2006р., укладений між
Акціонерним комерційним „Промислово-фінансовим банком” та фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1., згідно з яким сума оплати за юридичні послуги складає
450 000,00 грн., суд приходить до висновку, що ціна юридичних послуг за
договором №01/11/06 від 01.11.2006р. є справедливою ринковою ціною, тобто
звичайною ціною у розумінні п. 1.20. Закону України “Про оподаткування прибутку
підприємств”.

Зазначений
висновок ґрунтується на однорідності послуг, наданих згідно з наведеними
договорами, які були направлені на отримання юридичних послуг та використання
їх з метою запобіганню збитків замовників та співставності їх основних умов,
таких як предмет договору, обов'язки сторін, порядок оплати. Також судом
враховано, що послуги за названими договорами надавались на одному ринку
послуг, оскільки виконавцем за вказаними договорами є фізична особа
-підприємець ОСОБА_1., який зареєстрований підприємцем виконавчим комітетом
Кременчуцької міської ради Полтавської області. При цьому, як вбачається зі
змісту наведених договорів, розмір винагороди виконавця в кожному випадку
обґрунтовано відрізнявся в залежності від обсягу послуг за договорами, а також
виходячи із складності завдання, обсягу документів, необхідних до вивчення для
виконання завдання, суми боргу боржників перед замовниками.

На
підставі матеріалів справи судом встановлено, що визначені договором №01/11/06
від 01.11.2006р. юридичні послуги пов'язані з господарською діяльністю ЗАТ СП
“Фобос”, оскільки спрямовані на звернення стягнення на заставлене майно, що
належить ТОВ „Бласто”, загальною вартістю 1 116 909,83 грн., в рахунок
погашення боргу перед позивачем за зустрічним позовом, передбачають участь підприємця
ОСОБА_1. як довіреної особи замовника (ЗАТ СП “Фобос”) в організації діяльності
по зверненню стягнення на заставлене майно, яка була регулярною і постійною
протягом періоду з 01.11.2006р. по 18.02.2007р. В результаті наданих
підприємцем ОСОБА_1. за договором №01/11/06 від 01.11.2006р. послуг було
прийнято рішення Господарського суду Полтавської області по справі №20/270 від
18.01.2007р. про звернення стягнення на майно ТОВ «Бласто»на суму 1 116 909,83
грн. на користь ЗАТ СП “Фобос”, на підставі якого у власність ЗАТ СП “Фобос”
перейшло заставлене майно на вказану суму, у зв'язку з чим суд приходить до
висновку про суттєвість участі підприємця ОСОБА_1. в організації діяльності по
запобіганню виникнення у ЗАТ СП “Фобос” збитків, а відтак -збільшенню активів.

Судом
встановлено, що частина майна, яка перейшла у власність ЗАТ СП “Фобос” на
підставі рішення Господарського суду Полтавської області по справі №20/270 від
18.01.2007р., в результаті наданих підприємцем ОСОБА_1. за договором №01/11/06
від 01.11.2006р. послуг (Технологічна лінія по виробництву матеріалів бітумно
-полімерних, кровельних та гідроізоляційних „Крембіт”, Зварювальний випрямляч,
Установки насосні, в кількості 2 шт., Насоси Ш 5-25-3, в кількості 2 шт.,
Механізми випробувальні ІЗО 250/25, в кількості 7 шт., Система автоматизації
намотки рулонів, Палетообгорточна машина EXP-301, Товщиномір, Терези
електронні, Дизельний автопогрузчік, Погрузчік "Балканкар"
ДВ-17-92/33/20) за ціною 744404,79 грн. (без ПДВ), в подальшому була продана ЗАТ
СП “Фобос” у власність іншому суб'єкту господарської діяльності -ТОВ “НВП
“Присадки”, за ціною 847386,65 грн. (без ПДВ). Таким чином, доход позивача за
зустрічним позовом від набуття та продажу вказаної частини майна, складає
102981,86 грн.

За
відсутності будь-яких підстав стверджувати, що інша частина майна, яка перейшла
у власність ЗАТ СП “Фобос” на підставі рішення Господарського суду Полтавської
області по справі №20/270 від 18.01.2007р. (права на об'єкти права
інтелектуальної власності, обладнання, транспортні засоби, технічні умови на
виробництво продукції, інші основні засоби), вартістю 372505,04 грн., не буде
використовуватися ЗАТ СП “Фобос” у господарській діяльності, суд приходить до
висновку, що надані підприємцем ОСОБА_1. юридичні послуги безпосередньо пов'язані
з господарською діяльністю ЗАТ СП “Фобос” та направлені на отримання ЗАТ СП
“Фобос” доходу. Доводи ЗАТ СП “Фобос” про те, що укладення та виконання
договору №01/11/06 від 01.11.2006р. приводить до зменшення прибутку
підприємства, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені доказами, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Згідно
з п. 1.32. Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”,  господарська діяльність - будь-яка діяльність
особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під
безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої
постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а
також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

Відповідно
до ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована
на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою
одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва -
підприємцями.

Підприємництво
- це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42
ГК України). Стаття 44 ГК України (принципи підприємницької діяльності),
передбачає, що підприємництво здійснюється на основі самостійного формування
підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції,
що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів
ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію
та послуги відповідно до закону, комерційного розрахунку та власного
комерційного ризику.

Ризиковий
характер підприємницької діяльності полягає у підвищеній можливості настання
несприятливих наслідків, у вигляді збитків при втраті чи пошкодженні майна,
інших обставин (внаслідок їх настання). Можливість настання ризиків закон прямо
пов'язує з суттю господарських (підприємницьких) відносин.

Договір
№01/11/06 від 01.11.2006р. передбачає оплату послуг підприємця ОСОБА_1. тільки
у випадку прийняття судового рішення на користь ЗАТ СП “Фобос”, тобто договір
обумовлює, що оплата послуг можлива тільки при досягненні обумовлених договором
сприятливих наслідків для ЗАТ СП “Фобос”. Таким чином, виконавець ніс ризик
виконання робіт без оплати, якщо судове рішення буде винесене не на користь
замовника, а замовник, в свою чергу, мав оплачувати послуги виконавця тільки
отримавши обумовлений результат. З пояснень сторін вбачається, що вказані умови
договірних відносин між сторонами також впливали на визначення вартості послуг,
що підтверджує ризиковий характер підприємницької діяльності при укладенні та
виконанні договору №01/11/06 від 01.11.2006р. (несення ризику кожною стороною),
і відповідно - цілком відповідають принципам підприємницької діяльності,
визначеним ГК України, а також встановленим ЦК України загальним засадам
цивільного законодавства, зокрема таким, як свобода договору, свобода
підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, справедливість,
добросовісність та розумність. При цьому сторони підтвердили відсутність будь-якого
примусу при укладенні договору, обидві сторони при укладенні та виконанні
договору були взаємно незалежними юридично та фактично, і визнають, що володіли
достатньою інформацією про ринок таких юридичних послуг, а також про ціни, що
склалися на ринку.

Викладене
спростовує твердження ЗАТ СП “Фобос” про те, що юридичні послуги, надані
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1., не пов'язані з господарською діяльністю
товариства та про невідповідність вартості послуг ОСОБА_1., наданих за
договором №01/11/06 від 01.11.2006р., рівню звичайних цін.

При
наданні оцінки укладеному між сторонами договору №01/11/06 від 01.11.2006р.
судом встановлено, що цей правочин відповідає вимогам закону, містить усі
необхідні за законом істотні умови для договорів даного виду, відповідає
встановленим законом вимогам дійсності договорів та є належною підставою для
виникнення у сторін цього договору прав та обов'язків, передбачених цим
правочином. Судом також встановлено, що первісний позивач -підприємець ОСОБА_1.
зареєстрований фізичною особою -підприємцем відповідно до Свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи -підприємця серія НОМЕР_1, виданого
03.08.2006р. державним реєстратором виконавчого комітету Кременчуцької міської
ради Полтавської області. Згідно з Свідоцтвом про сплату єдиного податку серії
Д №521546 від 29.12.2006р., виданим Кременчуцькою ОДПІ, видом діяльності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. є діяльність у сфері права (код 74.11. за
Національним класифікатором України “Класифікація видів економічної діяльності”).
Діяльність у сфері права відповідно до “Класифікації видів економічної
діяльності” включає адвокатську та іншу юридичну діяльність, у т.ч. надання
рекомендацій та консультацій з загальних питань, складання юридичних
документів, підготовку юридичних актів тощо, що відповідає змісту послуг,
наданих ЗАТ СП “Фобос” за договором №01/11/06 від 01.11.2006р., чим
підтверджується доводи ОСОБА_1. про обов'язок ЗАТ СП “Фобос” щодо сплати не
тільки повної суми винагороди за надані послуги (280 000,00 грн.) а і пені за
прострочку, і що ці суми не підлягають оподаткуванню податком з доходів
фізичних осіб відповідно до п.4.3.25 ст.4 Закону України “Про податок з доходів
фізичних осіб”.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 43,49,60,82-85 ГПК України, ст.ст. 525, 526, 530,
627, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 189, 190, 193 ГК України, суд-

ВИРІШИВ
:

1.          Позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства „Українсько-бельгійське спільне
підприємство „Фобос” задовольнити частково.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного
товариства „Українсько-бельгійське спільне підприємство „Фобос”
(місцезнаходження: м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3Г, р/р 01 в КФ АК
„Промислово-фінансовий банк”, МФО 331768, ) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_2, р/р НОМЕР_3в
Кременчуцькій філії АК «Промислово-фінансовий банк», МФО 331768) 2 086,58 грн.
пені, 51 грн. державного мита та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3.          У задоволенні зустрічного позову
відмовити.

4.          Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

СУДДЯ
Тимощенко О.М.