КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2007                                                                                           № 41/639

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:                                          Верховця А.А.

Тищенко  А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Козир А.О. - юр.

від відповідача - Первушена А.О. - юр., Покотило І.М. - юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовлення цінних паперів

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.01.2007

у справі № 41/639 (Жирнов С.М.)

за позовом                               Державне підприємство Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовлення цінних паперів

до                                                   Український союз промисловців і підприємців

про                                                  стягнення 200000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою№74000-51/2013 від 08.09.2006р. про повернення (стягнення) з відповідача  на користь позивача безпідставно набутого майна у розмірі 200 000 грн.

В процесі розгляду справи позивач звернувся до господарського суду із заявою про уточнення позовних вимог №74000-02/2813 від 28.11.2006р., в якій просить суд: 1) визнати недійсним п.4 протоколу №4 спільного засідання Правління Українського союзу промисловців та підприємців; 2) зобов’язати Український союз промисловців та підприємців скасувати сертифікат членства УСПП (реєстраційний номер №2513), що був виданий позивачу; 3) зобов’язати відповідача повернути на поточний рахунок позивача 200 000 грн., що були ним безпідставно отримані в якості членських внесків на підставі рахунку №746 від 15.04.2005р.; 4) покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита в розмірі 2 085 грн. та витрати на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

22.01.2007р. у судовому засіданні позивач заявив клопотання (залучено до матеріалів справи), відповідно до якого він просить п.1 позовних вимог позивача, викладених у заяві про уточнення позовних вимог №74000-02/2813 від 28.11.2006р. вважати викладеним у наступній редакції: «1) визнати недійсним п. 4 протоколу №4 від 25.06.2005р. спільного засідання Правління Українського союзу промисловців та підприємців».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.01.2007р. у цій справі було прийнято відмову Державного підприємства Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів від позову про повернення (стягнення) безпідставно набутого майна у сумі 200 000 грн. (п.1 ухвали); припинено провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про повернення (стягнення) безпідставно набутого майна у сумі 200 000 грн. з Українського союзу промисловців і підприємців на користь Державного підприємства Поліграфічний комбінат «Україна» (п.2 ухвали); відмовлено Державному підприємству Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів в задоволенні  заяви про уточнення позовних вимог №74000-02/2813 від 28.11.2006р. та з урахуванням клопотання від 22.01.2007р. (п.3 ухвали); повернено Державному підприємству Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів з бюджету держмито  у сумі  85 грн. (п.4 ухвали).

Ухвала суду від 22.01.2007р. (стосовно прийняття відмови позивача від позовних вимог про стягнення з відповідача 200 000 грн. та припинення провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 200 000 грн. – п.п.1-2 ухвали) мотивована тим, що позивач у судовому засіданні 22.01.2007р. відмовився від позовних вимог, визначених у позовній заяві №74000-51/2013   від 08.09.2006р.

Не погоджуючись з п.1 та п.2 ухвали Господарського суду м. Києва від 22.01.2007р. відповідач звернувся з апеляційною скаргою та просить п.1 та п.2 зазначеної ухвали суду скасувати та передати справу №41/639 на новий розгляд до  Господарського суду м. Києва, оскільки вважає, що ухвалу було прийнято з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегією встановлено наступне:

Відповідно до ст..22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Як зазначає позивач у своїй апеляційній скарзі, він не відмовлявся від позову ні в судовому засіданні 22.01.2006р., ні в інших судових засіданнях, та не звертався до суду з відповідним письмовим чи усним клопотанням про припинення провадження у справі.

Колегія також відзначає, що письмового клопотання або заяви позивача про відмову від позову та про припинення провадження матеріали справи №41/639 не містять. Що стосується клопотання позивача від 22.01.2007р., то воно також не містить відмови позивача від позову.

Передбачене ст.22 ГПК України право позивача відмовитись від позову належить виключно позивачу, та не може бути використано ні відповідачем, ні судом.

Виходячи з наведених обставин у Господарського суду м. Києва не було правових підстав виносити ухвалу в частині прийняття відмови позивача від позову про повернення (стягнення) безпідставно набутого майна у сумі 200 000 грн. (п.1 ухвали) та припинення провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про повернення (стягнення) безпідставно набутого майна у сумі 200 000 грн. (п.2 ухвали), оскільки матеріали справи не містять письмової заяви позивача про відмову від позову, як це передбачено ч.1 ст.78 ГПК України.

Таким чином п.1 та п.2 оскаржуваної ухвали було винесено судом першої інстанції з порушенням вимог ст.22 ГПК України та ч.1 ст.78 ГПК України.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги є нормативно обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи, а п.1 та п.2 оскаржуваної ухвали суду першої інстанції – скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Поліграфічний комбінат«Україна» по виготовленню цінних паперів задовольнити.

2. Пункт перший та пункт другий ухвали Господарського суду  м. Києва від 22.01.2007р. у справі №41/639 скасувати.

3. Матеріали справи №41/639 направити до Господарському суду   м. Києва для розгляду справи по суті.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх  Б.В.

Судді                                                                                          Верховець А.А.

Тищенко  А.І.

26.03.07 (відправлено)