КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2007                                                                                           № 17/429

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Корсака В.А.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Цурка Н.О. - представник за довіреністю, Іваненко І.П.-представник за довіреністю,

від відповідача - Костяний І.С. - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фондуспеціального призначення "Спецжитлофонд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.03.2007

у справі № 17/429

за позовом                               Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

до                                                   Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фондуспеціального призначення "Спецжитлофонд"

про                                                  стягнення 43891,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення  з відповідача 43891,85 грн., з яких 39849.44 грн. основного боргу, 2893,64 грн. - збитків від інфляції, 1148,77 грн. -3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач за період з 01.11.2004 по 01.07.2006 надав відповідачеві, а відповідач використав теплову енергію на суму 39849,44 грн. За твердженням позивача, відповідач вказану теплову енергію не оплатив чим порушив свої зобов'язання.

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 06.03.2007 р. у справі № 17/429   позов задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно винесене по неповно з’ясованим обставинам, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального  права.

Зокрема скаржник зазначає , що суд при прийнятті рішення не звернув увагу на те , що   позивачем не надавались послуги відповідачу щодо постачання теплової енергії у вигляді гарячої води за спірний період.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.11.2004 № 620731 .

Відповідно до умов зазначеного Договору постачальник (позивач) зобов'язувався виробити та поставити теплову енергію відповідачеві для потреб опалення та гарячого водопостачання, а відповідач зобов'язувався отримати її та оплатити (п. 1.1. Договору).

Згідно з п. 2.3.1. Договору споживач зобов'язувався своєчасно сплачувати вартість спожиті теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними в додатку 2.

Пунктом 1 додатку 2 до Договору відповідач зобов'язувався розраховуватись за теплову енергію згідно з тарифами, встановленими Управлінням цінової політики Київської міської державної адміністрації, затвердженими розпорядженням КЕДА від 20.06.2002 № 1245. Згідно додатку 2 до Договору відповідач до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується відповідачем самостійно не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до статей 11, 526 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, підтвердженого інформацією Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр", заборгованість відповідача становить 39849,44 грн.

Доказів оплати відповідачем суми заборгованості суду не надано.

Таким чином заборгованість відповідача становить 39849,44 грн. та підлягає стягненню на користь позивача.

Дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), тому відповідач вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений   договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 2893,64 грн. - збитків від інфляції, 1148,77 грн. -3% річних за період з 01.11.2004 по 01.07.2006 підлягають задоволенню повністю за розрахунком позивача, який був перевірений судом.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, колегія прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, як необґрунтована.

З огляду на викладене, колегія приходить до висновку, що оспорюване рішення   відповідає чинному законодавству, фактичним  обставинам та матеріалам справи, підстав до його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду спеціального призначення „Спецжитлофонд” залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду  м. Києва  від 06.03.2007 р. по справі № 17/429 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 17/429 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

17.10.07 (відправлено)