КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.03.2007
№ 36/639

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Смірнової  Л.Г.

Зеленіна  В.О.

при секретарі:                     Кулачок О.А.

За участю представників:

Від позивача - ОСОБА_2 (довір. №67 від
14.02.06);

Від
відповідача - Греба Р.В. (довір. б/н від 22.01.07);

Куликов І.А. (довір.
б/н від 05.06.06);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
"Ельдорадо-2"

на рішення Господарського суду м.Києва від
15.02.2007

у справі № 36/639 (Качан Н.І.)

за позовом                               Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

до                                                   Товариства
з обмеженою відповідальністю "Ельдорадо-2"

про
розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 25.12.03р. та
виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від
15.02.07 у справі №36/639 задоволено позов Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, розірвано договір оренди нежитлового приміщення від 25.12.03,
укладений між Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю „Ельдорадо-2”, виселено Товариство з обмеженою
відповідальністю „Ельдорадо-2” із займаних приміщень  по вул.. Велика Васильківська, 116-118 на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, з Товариства з обмеженою відповідальності  „Ельдорадо-2” на користь ОСОБА_1 стягнуто
судові витрати в розмірі 203 грн.

Рішення
суду першої інстанції ґрунтується на тому, що між позивачем і відповідачем
укладено договір оренди  нежитлового
приміщення від 25.12.03, відповідач належним чином  не виконував договірні зобов”язання по оплаті
орендної плати, у зва”язку з чим позивач звернувся з позовом  про розірвання договору оренди  і виселення відповідача із орендованих ним
приміщень.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати
рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.07, прийняти нове рішення,
яким  відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В
апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що орендна плата за приміщення
складає 31 832,40 грн. за місяць, позивач
визнав цю обставину, рішенням Господарського суду міста Києва від
11.04.06 у справі №30/214, залишеним в силі постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.05.06 та постановою Вищого господарського суду
України від 02.08.06, відмовлено в позові Суб”єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1 у розірванні  договору оренди від
25.12.03, Київським апеляційним господарським судом  при розгляді справи №30/214 встановлено, що
відповідач має сплачувати орендну плату у розмірі 31 832,40 грн., а не 108 224
грн. на місяць, зобов”язання щодо сплати орендної плати у розмірі 31 832,40
грн. підтверджується актами здачі- приймання виконаних робіт (наданих послуг)
за період з 2005-2006 років, згідно цих актів сторони не мали претензій  одна до одної. Також відповідач  зазначає, що судом не призначено
почеркознавчої експертизи, на вирішення якої відповідач просив  поставити
питання „Чи виконано підпис за змінах і доповненнях до договору оренди
генеральним  директором відповідача”. За
клопотанням відповідача суд першої інстанції не зупинив  провадження у справі до вирішення
Господарським судом міста Києва справи №15/845, предметом  спору по якій є визнання недійсними змін і
доповнень до договору оренди.

Дослідивши
доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення
представників сторін колегія суддів встановила наступне:

За
договором від 25.12.03 Суб”єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1(орендодавець) надав в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю  „Ельдорадо-2” (орендар)             нежитлове приміщення  в будинку №116-118 по вул. Великій
Васильківській в м. Києві  на першому
поверсі і цоколі загальною площею 1 385,2 кв.м. терміном до 31 грудня 2010
року.

Згідно
з п.3.2 договору і додатком №1 до договору
сторони встановили розмір орендної плати на суму 2 185 грн. на місяць.

З
01.01.05 сторони внесли зміни до договору
оренди щодо розміру орендної плати, встановивши її в сумі 31 832,40 грн.
на місяць.

01.01.05
сторони підписали інше доповнення до договору оренди від 25.12.03, за умовами
якого визначили  орендну плату на суму
108 224 грн. на місяць, що еквівалентно сумі 20 000 дол. США.

17
квітня 2006 року позивач надіслав відповідачеві претензію про сплату
заборгованості по орендній платі  на суму
216 448 грн. з  нарахуванням штрафних
санкцій в розмірі 29 761,61 грн.

15.09.06
позивач повторно пред”явив відповідачеві
претензію  про погашення
заборгованості з орендної плати, в якій
зазначив, що за березень-вересень 2006 року згідно з умовами договору
відповідач мав сплачувати оренду плату в розмірі 108 224 грн., фактично
відповідачем сплачувалася орендна плата по 31 832,40 грн. на місяць, у  зв”язку з чим станом на 15.09.06 відповідач
має заборгованість про орендній платі в розмірі 757 568 грн., а 13.10.06
Приватний підприємець ОСОБА_1 надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю
„Ельдорадо-2” лист про відмову  від
договору оренди від 25.12.03.

Відповідно
до ст.ст. 762, 782 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму, плата за користування майном  вноситься щомісяця, якщо інше не встановлено
договором  і  наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за
користування  річчю протягом  трьох місяців підряд.

27
жовтня 2006 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з
позовними вимогами  до ТОВ „Ельдорадо-2”
про розірвання договору від 25.12.03 та виселення відповідача із орендованих
приміщень.

Стаття
188 Господарського кодексу України встановлює, що зміна  та розірвання господарських договорів  в односторонньому порядку не допускається,
якщо інше не передбачено  законом або
договором. Стаття 782 Цивільного кодексу надає право орендодавцю в односторонньому
порядку відмовитися від договору  оренди,
якщо орендар протягом  трьох місяців
підряд не вносить плату за користування річчю.

Заборгованість
по орендній платі за розрахунком позивача станом на 15.09.06 складає суму 757
568 грн., що при орендній платі за місяць 108 224 грн. дає змогу зробити
висновок, що орендна плата не сплачувалася 7 місяців. Відповідач іншими
доказам  не спростував розмір
заборгованості по орендній платі, крім намагання довести , що орендна плата за
умовами договору на місяць складає 31 832,40 грн., але до матеріалів справи
додано додаткову угоду від 01.01.05, підписану позивачем і відповідачем, із
якої слідує, що орендна плата складає суму 108 224 грн. на місяць.

Таким
чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про
задоволення  позову про розірвання
договору оренди від 25.12.03 та виселення відповідача із орендованих приміщень.

Не
заслуговують на увагу доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, про
те, що суд першої інстанції в силу ч..2 ст.35 ГПК України не врахував факти,
встановлені рішенням Господарського суду
міста Києва від 11.04.06 у справі №30/214, згідно з яким позивачеві  було відмовлено в позові про розірвання
договору оренди та виселення відповідача з орендованого приміщення, оскільки цим
рішенням було встановлено факт відсутності порушення договірних зобов”язань
відповідачем у зв”язку з передачею орендованих приміщень в суборенду.

Предметом
спору по даній справі є порушення
договірних зобов'язань у зв”язку з неоплатою орендної плати.

Не
приймаються до уваги доводи відповідача, викладені в доповненні до апеляційної
скарги щодо відсутності претензій позивача за період з 2005 по 2006 роки по
орендній платі, про що відображено в актах здачі-приймання виконаних робіт
(наданих послуг), які залучені до матеріалів справи і акт за грудень надано в
судовому засіданні  апеляційного суду,
оскільки із цих актів слідує, на думку суду, що позивач не має претензій до
відповідача щодо оплати орендної плати в розмірі 31 832,40 грн. Також цими
актами підтверджено, що орендна плата на суму 108 224 грн. не сплачувалась.

Крім
того, ч.1 ст.759 Цивільного кодексу містить визначення взаємовідносин між
сторонами з приводу найму (оренди), де зазначено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати  наймачеві майно у користування за плату на
певний строк і законодавство не містить поняття про те, що найм (оренда) є
виконанням роботи чи наданням послуг.

В
апеляційній скарзі відповідач вказує на порушення судом першої інстанції його
права відмовою  у зупиненні провадження у
справі №36/639 у зв”язку з дослідженням
Господарським судом міста Києва питання про визнання недійсними змін та
доповнень до додатку №1 до договору оренди від 25.12.03 у справі №15/845. Разом
з тим,  угода є чинною до її розірвання
або визнання недійсною. На час винесення рішення Господарського суду міста
Києва у справі №36/639 додаткова угода щодо розміру орендної плати в сумі 108
224 грн. не визнана недійсною, рішенням Господарського суду міста Києва від
07.02.07 у справі №15/845 відмовлено в позові про визнання недійсними змін і
доповнень до додатку  №1 до договору
оренди від 25.12.03. На час розгляду
апеляційної скарги по даній справі відповідач не надав доказів
скасування рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.07 у справі
№15/845.

Стаття
33 Господарського процесуального кодексу встановлює, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач
не спростував належними доказами відсутність своєї вини у неналежному виконанні
договірних зобов'язань за  договором
оренди   від 25.12.03 щодо оплати
орендної плати не в повному обсязі , як це визначено умовами договору.

За
таких обставин, колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від
15.02.07 по даній справі відповідає вимогам чинного  законодавства, фактичним обставинам і
матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від
15.02.2007 у справі  № 36/639  залишити без змін, а апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю.
„Ельдорадо-2” без задоволення.

2.
Матеріали справи   № 36/639  повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Капацин  Н.В.

Судді
Смірнова  Л.Г.

Зеленін  В.О.

30.03.07 (відправлено)