СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

24 вересня 2007 року

Справа № 2-21/7515-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Антонової І.В.,

секретар судового засідання                                        Щепачова Я.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чонгова С.І.) від 21 червня 2007 року у справі № 2-21/7515-2007А

за позовом відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6, м.Сімферополь, 95034)

до Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим (бул. Леніна, 5/7, м.Сімферополь, 95000)

про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Крименерго" звернулось до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Контрольно-ревізійного управління в ВАР Крим в частині складання пунктів 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13 Акту ревізії фінансово-господарської діяльності позивача в період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року № 05-21/04 від 13.03.2007 року, скасування вказаних пунктів Акту ревізії фінансово-господарської діяльності позивача в період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року № 05-21/04 від 13.03.2007 року, а також визнання протиправними дій Контрольно-ревізійного управління в АР Крим з пред`явлення вимог від 13.04.2007 року № 05-14/2804 про усунення виявлених недоліків та порушень.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що робітниками Контрольно-ревізійного управління в АР Крим під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності ВАТ „Крименерго” порушено вимоги статті 2 Закону України ”Про державну контрольно-ревізійну службу” стосовно того, що Контрольно-ревізійне управління в АР Крим не має права проводити ревізію діяльності ВАТ „Крименерго” у 2005 році взагалі, а у 2006 році - тільки в частині, яка пов’язана з використанням державного майна.

Постановою господарського суду АР Крим від 21.06.2007 року у справі № 2-21/75715-2007А адміністративний позов відкритого акціонерного товариства "Крименерго" задоволено. Суд визнав протиправними дії Контрольно-ревізійного управління в АР Крим в частині складання пунктів 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13 Акту ревізії фінансово-господарської діяльності позивача в період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року № 05-21/04 від 13.03.2007 року, скасував вказані пункти Акту ревізії фінансово-господарської діяльності позивача в період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року № 05-21/04 від 13.03.2007 року, а також визнав протиправними дії Контрольно-ревізійного управління в АР Крим з пред`явлення вимог від 13.04.2007 року № 05-14/2804 про усунення виявлених недоліків та порушень.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції виходив з того, що 05.01.2006 року набрав чинності Закон України № 3205-ІV від 15.12.2005 року, яким було внесено зміни у статтю 2 Закону України ”Про державну контрольно-ревізійну службу”, внаслідок чого органи Державної контрольно-ревізійної служби отримали право здійснювати державний фінансовий контроль на підприємствах і в організаціях, які використовують державне або комунальне майно. Господарським судом АР Крим було встановлено, що на балансі ВАТ „Крименерго” мається не лише державне майно, у зв`язку з чим, відображення в акті перевірки ВАТ „Крименерго” результатів фінансово-господарської діяльності, які не мають відношення до використання державного майна є невірним.

Не погодившись з постановою господарського суду АР Крим, Контрольно-ревізійне управління в АР Крим звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову ВАТ "Крименерго" відмовити.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі полягають у невірному трактуванні судом першої інстанції положень Закону України ”Про державну контрольно-ревізійну службу”, Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, а також надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в якому ВАТ „Крименерго” вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою.

Відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки юрисконсульта у судове засідання з причини відрядження. Приймаючи до уваги той факт, що заявлене клопотання документально не підтверджено, а представництво юридичної особи в суді не обмежується колом певних осіб, суд апеляційної інстанції визнав можливим розглянути справу за відсутності представника Контрольно-ревізійне управління в АР Крим.

З причини зайнятості в іншому судовому засіданні судді Заплава Л.М., на підставі розпорядження в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Антонову І.В.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2007 року заступником начальника Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим була затверджена Програма ревізії фінансово-господарської діяльності відкритого акціонерного товариства „Крименерго”, яка визначила мету ревізії –оцінка рівня дотримання підприємством закону, щодо використання і збереження державного майна, період –з 1 січня 2005 року по 31 грудня 2006 року, та основні блоки питань (а.с.49).

29.01.2007 року, згідно з пунктом 1.1.3.1 плану роботи відділу контролю у сфері державної власності Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим на 1 квартал 2007 року, була розпочата ревізія фінансово-господарської діяльності позивача за 2005-2006 роки.

За результатами проведеної ревізії було складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності ВАТ „Крименерго” за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року.

Пунктом 3 акту відображено перевірку правильності складання фінансових планів, пунктом 4 проводилась перевірка відповідності положень на казу про облікову політику вимогам чинного законодавства, пунктом 5 перевірялось правильність ведення бухгалтерського обліку, пунктом 6 - достовір ність та законність здійснених витрат, пунктом 7 - повнота, достовірність та правильність визначення доходів від усіх видів діяльності, пунктом 9 - ці льове використання підприємством бюджетних коштів, пунктом 10 - цільове використання коштів, закладених в тарифах на передачу та постачання електричної енергії, пунктом 11 - виконання інвестиційних програм, пунк том 12 - стан виконання зобов'язань згідно з умовами, за якими надані суб-кредити у рамках спільних із Світовим банком та Європейським банком розвитку та реконструкції проектів.

Відповідно до частини 4 статті 19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи, уповноважені здійснювати держав ний контроль і державний нагляд за господарською діяльністю, їх статус та загальні умови і порядок здійснення контролю і нагляду визначаються законами.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 05.01.2006 року набрав чинність Закон України № 3205-ІV від 15.12.2005 року, яким було внесено зміни до статті 2 Закону України „Про державну контроль но-ревізійну службу в Україні”.

Так, відповідно до статті 2 Закону України „Про державну контроль но-ревізійну службу в Україні” в редакції від 15.12.2005 року, Головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Таким чином, органи Державної контроль но-ревізійної служби отримали право здійснювати державний фінансовий контроль на підприємствах і в організаціях, які використовують саме державне чи комунальне майно.

При цьому, приймаючи до уваги час вступу в силу змін до статті 2 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, судова колегія погоджується з ви сновком суду першої інстанції стосовно того, що Державна контроль но-ревізійна служба має право здійснювати ревізію фінансово-господарської діяльності позивача щодо перевірки питання використання ним державного майна починаючи з 01.01.2006 року. Таким чином, суд апеляційної інстанції не може погодитись з посиланням відповідача в апеляційній скарзі стосовно того, що вказаним вище законом не визначено період з якого необхідно здійснювати фінансовий контроль на підприємствах і в організаціях, які використовують державне або комунальне майно.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що оскільки законом надано право контролюючому органу здійснювати державний фінансовий контроль на підприємствах і в організаціях, які використовують саме державне чи комунальне майно, то, за наявності вказаного майна, в акті перевірки мають бути відображені результати діяльності, яка безпосередньо пов'язана саме з використанням державного чи комунального майна, а не всієї фінансо во-господарської діяльності.

Із змісту Статуту відкритого акціонерного товариства „Крименерго” вбачається, що воно створено відповідно до Указу Президента України від 04.04.1995 року № 282/95 „Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України” та наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 21.07.1995 року № 127, засновниками його є держава в особі Міністерства економіки, яка має 70% акцій, а також фізичні та юридичні особи. Таким чином, відсутні правові підставі здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності підприємства у повному обсязі, оскільки доля державного майна складає лише 70 %..

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що в акті перевірки ВАТ „Крименерго” відображено результати перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства які не мають від ношення до використання державного майна, сам акт не містить пе реліку державного майна, яке є на балансі підприємства, господарський суд АР Крим дійшов вірного висновку про те, що оспорювані пункти акту перевірки не можуть вважатись такими, що відображують дійсний стан дотримання підприємством порядку використан ня і збереження саме державного майна.

За таких обставин, позовні вимоги ВАТ „Крименерго” є обгрунтованими, а їх задоволення судом першої інстанції правомірним.

Відповідно до статті 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при винесенні господарським судом АР Крим оскарженої постанови порушень норм матеріального та процесуального права не виявлено, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення, постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 червня 2007 року у справі № 2-21/7515-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        О.А.Латинін

Судді                                                                      Л.М. Заплава

І.В. Антонова