СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

18 грудня 2007 року

Справа № 20-12/111-1/052-12/265

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Ткаченка М.І.,

Дугаренко О.В.,

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився, військовий прокурор Військово-Морських Сил України;

представник позивача: не з'явився, Міністерство оборони України;

представник позивача: Варочкин Денис Володимирович, довіреність № 5 від 18.10.07, державне підприємство Міністерства оборони України "Феодосійський судномеханічний завод";

представник відповідача: Нанаров Олексій Олександрович, довіреність № 494 від 05.09.07, товариство з обмеженою відповідальністю "Об'єднання Технохімкомплект";

представник відповідача: Дишлевська Тетяна Юріївна, довіреність № б/н від 12.09.07, обслуговуючий кооператив "Батіліман";

представник третьої особи: не з'явився, комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської ради;

розглянувши апеляційне подання військового прокурора Військово-Морських Сил України на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.) від 05 грудня 2007 року у справі №20-12/111-1/052-12/265

за позовом           військового прокурора Військово-Морських Сил України (вул. Леніна, 41,Севастополь,99011)

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (Повітрянофлотський пр-т, 6,Київ 1,01001)

державного підприємства Міністерства оборони України "Феодосійський судномеханічний завод" (вул. Горького, 19,Феодосія,98108)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднання Технохімкомплект" (вул. Козлова, 45,Сімферополь,95011)

обслуговуючого кооперативу "Батіліман" (вул. Пушкіна, 11а,Сімферополь,95000)

третя особа: комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської Ради (вул. Хрустальова, 83,Севастополь,99040)

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та приведеннясторін за договором у первісний стан, витребування у товариства з обмеженою відповідальністю „Об’єднання „Технохімкомплект” бази відпочинку „Таврида” вартістю 391435 грн. та спонукання повернути зазначене майно державному підприємству Міністерства оборони України „Феодосійський судномеханічний завод”.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Військово-Морських Сил України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, державного підприємства „Феодосійський судномеханичний завод” Міністерства оборони України звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Об’єднання „Технохімкомплект”, обслуговуючого кооперативу „Батіліман”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації та державної реєстрації нерухомого майна” Севастопольської міської ради, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та приведення сторін за договором у первісний стан, витребування у товариства з обмеженою відповідальністю „Об’єднання „Технохімкомплект” бази відпочинку „Таврида” вартістю 391435 грн. та спонукання повернути зазначене майно державному підприємству Міністерства оборони України „Феодосійський судномеханічний завод”.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 14 травня 2007 року вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно бази відпочинку „Таврида”.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 05 листопада 2007 року у справі № 20-12/111-1/052-12/265 (суддя Харченко І.А.) у задоволенні позову військового прокурора Військово-Морських Сил України відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Севастополя від 14 травня 2007 року.

Не погодившись з рішенням суду, заступник військового прокурора Військово-Морських Сил України звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить скасувати рішення господарського суду міста Севастополя та прийняти нове, яким задовольнити позов у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані неповним з’ясуванням господарським судом міста Севастополя обставин, що мають значення для справи, а також порушенням норм матеріального права.

Так, заявник скарги вважає, що судом не були застосовані норми матеріального права, передбачені статтями 330, 658 Цивільного кодексу України, відповідно до яких у разі продажу речі не її власником право власності на цю річ у покупця не виникає. Посилання суду на факт реєстрації права власності у Бюро технічної інвентаризації та державної реєстрації нерухомого майна, на думку апелянта, правового значення не має, оскільки реєстрація була здійснена на підставі незаконної мирової угоди, що підтверджується постановою Вищого господарського суду України від 17 травня 2005 року, а тому є незаконною.

Крім того, апелянт стверджує, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що спірний договір не був визнаний судом недійсним, тоді як у постанові Вищого господарського суду від 11 травня 2005 року зазначається, що цей договір спрямований на незаконне відчуження державного майна особою, яка не є його власником, що підтверджує факт нікчемності договору.

У зв’язку з зайнятістю судді Заплава Л.М., на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, здійснено заміну судді Заплава Л.М. на суддю Дугаренко О.В..

У судове засідання, призначене на 18 грудня 2007 року, прокурор, представники позивача, Міністерства оборони України, та третьої особи, комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської міської ради, не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи, від військового прокурора Військово-Морських Сил України надійшло клопотання про відкладення розгляду справі у зв’язку з неможливістю брати участь у судовому засіданні у зв’язку з відрядженням.

Враховуючи, що відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статей 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

21 липня 2004 року ухвалою господарського суду міста Севастополя у справі № 20-10/310-12/261 затверджено мирову угоду, укладену між товариством з обмеженою відповідальністю „Об’єднання „Технохімкомплект” і державним підприємством „Феодосійський судномеханічний завод” Міністерства оборони України, згідно з умовами якої у власність товариства з обмеженою відповідальністю „Об’єднання „Технохімкомплект” в рахунок кредиторської заборгованості передається частина основних фондів та інше майно, в тому числі база відпочинку „Таврида”.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27 грудня 2004 року виконання ухвали господарського суду м. Севастополя від 21 липня 2004 року зупинено до закінчення її перегляду в порядку касаційного провадження.

Право власності на базу відпочинку „Таврида” за товариством з обмеженою відповідальністю „Технохімкомплект” зареєстровано в комунальному підприємстві „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна”.

04 травня 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю „Об’єднання „Технохімкомплект” уклало з обслуговуючим кооперативом „Батіліман” договір купівлі-продажу, за яким база відпочинку „Таврида” перейшла у власність останнього.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 травня 2005 року ухвалу господарського суду міста Севастополя від 21 липня 2004 року скасовано, справу № 20-10/310-12/261 передано на новий розгляд.

Прокурор та позивач вважають, що договір від 04 травня 2005 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю „Технохімкомплект” та обслуговуючим кооперативом „Батіліман” є нікчемним ,тому що продавець майна не був його власником, а відтак, просять суд повернути сторони у первісний стан, а базу відпочинку „Таврида” - у власність „Феодосійського судномеханічного заводу”.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційного подання військового прокурора Військово-Морських Сил України з наступних підстав.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлений перелік загальних вимог, додержання яких є необхідним для визнання правочину чинним.

Статтею 209 Цивільного кодексу України нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу від 04 травня 2005 року свідчить про відповідність даного правочину вимогам законодавства.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсність укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Технохімкомплект” та обслуговуючим кооперативом „Батіліман” договору купівлі-продажу не встановлена ні Цивільним кодексом України ні іншими законами.

Також слід зазначити, що ухвала про затвердження мирової угоди ,скасована Вищим господарським судом України, стосувалась лише передачі майна від державного підприємства „Феодосійський судномеханічний завод” Міністерства оборони України до товариства з обмеженою відповідальністю „Об’єднання „Технохімкомплект” і скасована лише 11 травня 2005 року, тоді як право власності на базу відпочинку „Таврида” у товариства з обмеженою відповідальністю „Об’єднання „Технохімкомплект” виникло 04 січня 2005 року, тобто з моменту державної реєстрації, як це встановлено статтею 210 Цивільного кодексу України.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку про те, що право власності на базу відпочинку „Таврида” за товариством з обмеженою відповідальністю „Об’єднання „Технохімкомплект” виникло у відповідності з діючим законодавством, державну реєстрацію на цю власність не скасовано, у зв’язку з чим доводи апелянта про нікчемність договору купівлі-продажу, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Технохімкомплект” та обслуговуючим кооперативом „Батіліман” є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність ознаків нікчемності правочину від 04 травня 2005 року, у зв’язку з чим підстави вважати його недійсним відсутні.

Перелік викладеного свідчить про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, у зв’язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання військового прокурора Військово-Морських Сил України залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 05 грудня 2007 року у справі № 20-12/111-1/052-12/265 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  І.В. Антонова

Судді                                                                                М.І. Ткаченко

О.В. Дугаренко