КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2007                                                                                           № 10/24

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової  Л.Г.

суддів:            Алданової  С.О.

Коротун  О.М.

при секретарі:           Степаненко Л.В.

За участю представників:

від позивача -Брайко С.А. - представник за дов.№77 від 02.10.2007;

від відповідача - не з’явися;

від прокуратури м. Києва – Костюк М.А. (посвідчення №38 від 25.01.2007);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Першого заступника прокуратура Закарпатської області

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 13.08.2007

у справі № 10/24 (Балац С.В.)

за заявою Заступника прокурора Закарпатської області

про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації “Український правовий альянс” від 28.12.2006 по третейській справі №10/24

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Норіс"

до                                                   ЗАТ "Кордон"

про                                                  визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на об"єкт нерухомості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва №05-6-45/667 від 13.08.2007 відмовлено заступнику прокурора Закарпатської області у прийнятті заяви про оскарження рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації “Український правовий альянс” від 28.12.2006 по третейській справі № 10/24.

Ухвала суду першої інстанції ґрунтується на тому, що прокурор у третейській справі №10/24 не є ні позивачем ні відповідачем, а тому не є стороною в розумінні ст. 51 Закону України “Про третейські суди” і відповідно не має права на оскарження вказаного рішення третейського суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Прокурор Закарпатської області звернувся з апеляційним поданням, в якому просить Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.08.07 та направити справу на новий розгляд до Господарського суду м. Києва в іншому складі.

В апеляційному поданні прокурор наголошує на тому, що висновок суду першої інстанції є невірним, оскільки, відповідно до п. 1 ст. 51 Закону України “Про третейські суди”, рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване у разі, якщо справа, по якій прийнято рішення, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, а представництво інтересів держави у суді ст.121 Конституційної України покладається на органи прокуратури України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду  розгляд апеляційного подання призначено на 03.10.2007. В судове засідання 03.10.2007 представник  відповідача не з’явився, в зв’язку з чим слухання справи було відкладено до 16.10.2007.

Ухвалою від 16.10.2007 Київський апеляційний господарський суд відклав розгляд апеляційної скарги на 13.11.2007, в зв’язку з не поданням прокурором витребуваних доказів та неявкою представника відповідача.

13.11.2007 представники прокуратури та відповідача в судове засідання з’явилися. Прокурор підтримав доводи, які були викладені в апеляційному поданні та просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач заперечив проти доводів, викладених в  апеляційному поданні, з тих самих підстав, що й у запереченні на позовну заяву.

В судове засідання представник позивача не з’явився, причини неявки суду повідомив.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційного подання, явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення Господарського суду м.Києва за наявними у справі матеріалами без представника позивача.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційного подання, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури, колегія суддів встановила наступне:

До Господарського суду м. Києва звернувся заступник прокурора Закарпатської області з заявою №05/233вих.07 від 02.07.2007 на рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації “Український правовий альянс” від 28.12.2006 по третейській справі №10/24.

Ухвалою №05-6-45/667 від 13.08.2007 місцевий господарський суд відмовив у прийнятті вищезазначеної заяви на підставі ст.51  Закону України “Про третейські суди”.

Як передбачено ст. 51 Закону України “Про третейські суди” рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення третейського суду може бути оскаржене стороною у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно ст. 2 Закону України “Про третейські суди” сторони третейського розгляду (далі - сторони) - позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред’явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред’явлено позовні вимоги.

Відповідно до п. 1.3. Рекомендації Президії Вищого господарського суду України від 11.04.2005 № 04-5/639 закон передбачає можливість подання заяви про скасування рішення третейського суду лише стороною у справі (частина друга статті 51 Закону). Отже, місцевий господарський суд повинен відмовляти у прийнятті такої заяви, якщо її подано не стороною у справі, тобто позивачем або відповідачем, які згідно зі статтею 2 Закону не були сторонами третейського розгляду.

Як вбачається з заяви про оскарження рішення третейського суду, остання подана Заступником прокурора Закарпатської області .

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що прокурор у третейській справі №10/24 не є ні позивачем ні відповідачем, а тому не є стороною в розумінні ст. 51 Закону України “Про третейські суди” і відповідно не має права на оскарження вказаного рішення третейського суду.

Правовідносини, пов’язані із вирішенням спорів у третейських судах, регулюються Законом України “Про третейські суди”, і вказаним законом не передбачено права прокурора на представництво за законом інтересів сторін третейської справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 13.08.2007 по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.101-106 Господарського процесуального кодексу, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційне подання Першого заступника прокурора Закарпатської області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва № 05-6-45/667 від 13.08.2007 без змін.

2. Матеріали справи № 05-6-45/667 повернути до Господарського суду   міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Смірнова  Л.Г.

Судді                                                                                          Алданова  С.О.

Коротун  О.М.

16.11.07 (відправлено)