ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"23" жовтня 2007 р.            Справа № 5/315-07

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “УТН –Восток”, м. Донецьк

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Арктика”, м. Бориспіль

про

стягнення 2895,30 грн.

за участю представників:

позивача:

Зеленюх В. Р. –дов. від 19.09.2007 р.

відповідача:

не з’явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “УТН –Восток” (далі – Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Арктика” (далі –Відповідач) про стягнення 2895,30 грн. основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором від 17.06.2005р. №1/90 щодо здійснення повного розрахунку за відпущене пальне.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 03.08.2007 року, 20.09.2007 року та від 24.10.2007 року, в судові засідання тричі не з’явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі 17.06.2005 року було укладено договір № 1/90 (далі –Договір) купівлі –продажу пального та його відпуску за електронною карткою.

Відповідно до умов Договору позивач зобов’язався передати певну кількість пального (далі - товар) у власність відповідача, а відповідач зобов’язався прийняти і оплатити поставлений товар (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, ціна та вартість пального зазначається у рахунках, що надаються позивачем відповідачу, а також відображаються у видаткових документах на товар.

Сплата вартості пального за стандартною схемою здійснюється на умовах 100% попередньої оплати нафтопродуктів (тобто до моменту їх фактичного отримання) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача або шляхом внесення готівкових коштів до каси позивача на підставі наданого позивачем рахунку на оплату. Рахунок на оплату нафтопродуктів сплачується протягом двох календарних днів з моменту надання рахунку відповідачеві у відповідності до п. 8.5 Договору. (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.2 Договору, сплата вартості пального за лімітною схемою (у випадку обумовлених у п. 8.3, 8.4 Договору) здійснюється на підставі наданих позивачем рахунків на оплату товару, протягом двох календарних днів з моменту надання рахунку відповідачеві, відповідно до п. 8.5 Договору.

На виконання умов договору позивач відпустив відповідачу пальне на загальну суму 33100 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Факт отримання відповідачем товару на вказану суму підтверджується довіреностями, копії яких додані до матеріалів справи.

Разом з тим відповідач свої зобов’язання щодо оплати відпущеного пального виконав частково, перерахувавши позивачу грошові кошти в сумі 31594,81 грн., що підтверджується банківськими виписками позивача про рух коштів, які знаходяться в матеріалах справи.

Отже, відповідач в порушення своїх зобов’язань за відпущений товар не розрахувався в повному обсязі, у зв’язку з чим за ним, на час розгляду справи, рахується заборгованість на загальну суму 2895,30 грн. –різниця між вартістю поставленого товару та перерахованими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов до відповідача про стягнення вказаної заборгованості.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2895,30 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Арктика” (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 79, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УТН –Восток” (83030, м. Донецьк, вул. Майська, 86-А, ) 2895 (дві тисячі вісімсот дев’яносто п’ять) грн. 30 коп. боргу, 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Подоляк Ю.В.