ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.07.07
Справа № 11/109.

Господарський суд Луганської
області у складі судді Москаленко М.О.,
при секретарі Мелеховій О.С., розглянувши матеріали справи за
позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Старобільськ, Луганська область

до  Кредитної спілки «Фермер», м. Старобільськ,
Луганська область

третя особа -Приватне мале
підприємство «Аштарак», м. Старобільськ, Луганська область

про відшкодування збитків у
сумі  21000 грн. 00 коп.

в
присутності представників сторін:

від
позивача - ОСОБА_1

від
відповідача -Апанасова Н.М., дов. б/н від 24.04.2007

від
третьої особи -не прибув

в с т а н о в
и в:

Суть спору:   позивачем заявлено вимогу про стягнення з
відповідача                21000 грн. 00
коп. збитків, заподіяних останнім відмовою звільнити орендоване приміщення, що
належить позивачу, після розірвання договору оренди.

За доводами позивачки 23.06.2006
нею з відповідачем був укладений  договір
оренди нежитлового приміщення зі строком дії до 23.07.2006.  Написом на
вказаному договорі оренди, засвідченим підписами повноважних
представників сторін та відповідними печатками, строк дії договору був
продовжений до 31.08.2006.

У зв»язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов»язань за договором оренди, а саме несвоєчасною сплатою
орендної плати, позивачкою на адресу відповідача 11.08.2006 був надісланий лист
про розірвання вказаного договору з ініціативи позивачки.

10.08.2007 позивачкою з третьою особою був
укладений договір  № 15 від на проведення
ремонтно-будівельних робіт в орендованому відповідачем нежитловому приміщенні.
На момент початку ремонтних робіт, а саме 15.08.2006, приміщення відповідачем
звільнене не було, тому працівниками третьої особи ремонтні роботи розпочаті не
були. Приміщення було звільнене відповідачем лише 04.09.2006.  За час вимушеного простою з 15.08.2006 по
04.09.2006 у відповідності з умовами укладеного договору позивачкою третій
особі був сплачений штраф у сумі 21000 грн. 00 коп. Зазначаючи, що вказані
витрати у розмірі 21000 грн. 00 коп.
були понесені з вини відповідача, який своєчасно не звільнив орендоване
приміщення після розірвання договору оренди, позивачка просить суд стягнути
зазначену суму з відповідача як збитки, спричинені з його вини.

Під час розгляду справи заявою від
02.07.2007  позовні вимоги позивачкою
були зменшені та до стягнення з відповідача заявлено збитки у розмірі за період
вимушеного простою з 31.08.2006 по 04.09.2006 у сумі 5000 грн. 00 коп.

Відзивом на позовну заяву та
додатковими письмовими поясненнями відповідач проти позовну заперечив,
посилаючись на недотримання позивачкою приписів ст.ст. 781 -783 Цивільного
кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України стосовно підстав та
порядку розірвання договорів оренди (найму).

Так, за доводами відповідача,
пропозицію про розірвання договору оренди зі строком дії до 31.08.2007  у вигляді листа позивачкою було надіслано на
адресу відповідача 11.08.2006. Ст. 188 Господарського кодексу України
передбачає, що сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. Договір з третьою особою
позивачкою був укладений 10.08.2006, ремонтні роботи згідно з вказаним
договором повинні були розпочатися
15.08.2006, тобто до спливу передбаченого Господарським кодексом України
строку для надання відповіді на пропозицію про розірвання договору оренди
нежитлового приміщення. За твердженнями відповідача  за юридичною адресою підприємства працівники
третьої особи не з»являлися, про початок проведення ремонтних робіт
відповідача  позивачка не повідомляла,
станом на 15.08.2006 договір оренди у встановленому чинним законодавством
порядку розірваний не був. За таких обставин позивач вважає, що у спричиненні
збитків позивачці його вина відсутня, а тому відсутні підстави для стягнення
зазначених збитків з відповідача.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, вислухавши представників сторін, суд встановив таке.

23.06.2006  сторонами у даній справі був укладений
договір оренди нежитлового приміщення (далі за текстом -договір оренди), у
відповідності з умовами якого відповідачеві (Орендатору) у користування на
умовах оренди було передане нежитлове приміщення, розташоване за адресою:м.
Старобільськ Луганської області, вул. Леніна, 46, загальною площею 115,2 кв. м.

Згідно з умовами підпункту  2 пункту
4  договору  оренди оплата повинна була проводитися
відповідачем  помісячно виходячи з
розрахунку 1728 грн. 00 коп. в місяць не пізніше першого числа місяця, у якому
здійснюється оплата.

Підпунктом 1 пункту 5 договору
встановлено, що дострокове розірвання договору можливе лише за ініціативою
Орендодавця (позивачки у даній справі).

Додатковою угодою сторін,
оформленою у вигляді засвідченого підписами повноважних представників сторін та
печатками напису на основному примірнику договору оренди, строк дії договору
був продовжений до 31.08.2006.

У зв»язку з несвоєчасною сплатою
відповідачем орендної плати позивачкою на адресу відповідача 24.07.2006,
31.07.2006, 07.08.2006  були надіслані
листи з  вимогою погашення заборгованості
з орендної плати  (а.с. 21-23).

11.08.2006  позивачкою на адресу відповідача було
надіслано лист  вих. №11, в якому
відповідача  було повідомлено про
дострокове  розірвання договору
оренди  у зв»язку з неналежним виконанням
останнім зобов»язань з внесення орендної плати та відповідачеві запропоновано
звільнити орендоване приміщення у строк до 15.08.2006. Вручення відповідачеві
зазначеного листа підтверджено повідомленням про вручення поштового
відправлення від 14.08.2006 (а.с. 24) (лист отриманий уповноваженою                      особою Замар Л.М. -  відповідальною за діловодство у КС
«Фермер»згідно наказу            №6-к від
11.12.2004 (а.с. 135).

10.08.2006  між позивачкою та  ПМП «Аштарак»був укладений договір № 15 (далі
за текстом -договір підряду), у відповідності з яким позивачка (Замовник)
доручила, а ПМП «Аштарак»(Підрядник) прийняв на себе зобов»язання  з виконання ремонтно-будівельних робіт за
адресою: м. Старобільськ Луганської області, вул. Леніна, 46, у приміщенні
площею 115,2 кв. м.

У відповідності з пунктом 2.1
договору підряду ремонтні роботи повинні були розпочатися 15.08.2006.

За твердженням позивачки ремонтні
роботи за договором не були розпочаті працівниками третьої особи з вини
відповідача, а  саме тому, що  на момент прибуття працівників третьої особи
15.08.2006 до вказаного вище приміщення у ньому знаходилися працівники
відповідача, а також належне відповідачеві майно.

Під час судового розгляду  позивачкою суду були надані  письмові пояснення працівників ПМП
«Аштарак»про те, що  ремонтні роботи за
договором позивачки та третьої особи 15.08.2006 розпочаті не були у зв»язку з
тим, що приміщення не було звільнене відповідачем. Вказані пояснення
датовані 01.06.2007.

В обґрунтування заперечень на
позовну заяву відповідачем суду було надано
довідку № 154/7 від 05.06.2007 (а.с. 131) про те, що за період
фактичного користування нежитловим приміщенням з 23.06.2006 по 31.08.2006 за договором
оренди  повідомлення від позивачки про
дострокове розірвання договору оренди та звільнення орендованого приміщення для
проведення ремонтних робіт відповідачем отримано не було.

Вивчивши обставини справи у їх
сукупності, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов є
необґрунтованим та задоволенню не підлягає, виходячи з таких обставин.

Статтею 783 Цивільного кодексу
України встановлений вичерпний перелік
обставин, за наявності яких наймодавець має право вимагати розірвання
договору найму.  Несвоєчасна сплата
орендної плати  до переліку зазначених
обставин не входить.

В той же час статтею 782 Цивільного
кодексу України передбачене право наймодавця
відмовитися від договору найму і вимагати  повернення речі, якщо наймач не вносить
плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Договір оренди був укладений
сторонами у справі строком з 23.06.2006 по 31.08.2006.  Передбачена договором оренди орендна
плата  була перерахована  відповідачем на розрахунковий рахунок
позивачки платіжними дорученнями №22 від 24.07.2006 на суму 1728 грн. 00 коп.
та № 271 від 04.09.2006 на суму 5500 грн. 00 коп. Зазначені обставини
позивачкою не заперечуються.

Таким чином, на момент початку
ремонтних робіт 15.08.2006 у позивачки були відсутні передбачені чинним
законодавством підстави для дострокового розірвання або припинення договору
оренди з відповідачем. Договором оренди підстави для його розірвання
передбачені не були.

Крім того, приписи статті 188
Господарського кодексу України регламентують порядок розірвання договорів. У
відповідності з частинами 3, 4 зазначеної норми сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У
разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання)  договору або неодержання відповіді  у встановлений строк з урахуванням  часу поштового обігу, заінтересована сторона
має право передати спір на вирішення суду.

Викладені у довідці № 154/7 від
05.06.2007 відомості відповідача про те, що ним не було отримане повідомлення
про дострокове розірвання договору оренди,
спростовуються матеріалами справи, зокрема, зазначеним вище
повідомленням від 14.08.2006 (а.с. 24) про вручення поштового відправлення
(листа позивачки про дострокове розірвання договору оренди) працівнику
відповідача Замар Л.М. За таких обставин датою отримання відповідачем
повідомлення про дострокове розірвання договору оренди слід вважати  14.08.2006.

Строк, передбачений статтею 188
Господарського кодексу України для надання відповіді на пропозицію щодо
розірвання договору оренди, у даному випадку спливав 03.09.2006. Згоду на
пропозицію щодо розірвання договору оренди відповідачем надано не було, тому у
подальшому спір щодо розірвання договору оренди підлягав вирішенню у судовому
порядку.

З огляду на викладені
обставини  станом на 15.08.2006 у
відповідача був відсутній обов»язок звільнити орендоване приміщення.

Твердження позивачки про те, що
доступ до приміщення з метою проведення ремонтних робіт був неможливим з вини
відповідача, судом оцінюються критично, оскільки зазначені обставини  не
були ніяким чином зафіксовані саме 15.08.2006. Письмові пояснення
працівників третьої особи позивачкою були надані  лише 01.06.2007, тобто після спливу
десяти  місяців з моменту подій, що
відбулися. Інших документів у підтвердження того, що 15.08.2006 працівники
третьої особи не розпочали ремонтні роботи саме з вини відповідача, позивачкою
надані не були.

У відповідності зі ст. 224
Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов»язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки су»єкту, права або законні
інтереси якого порушено.

З урахуванням викладених вище
обставин позивачкою не доведено вини відповідача у спричиненні позивачці витрат
у сумі 21000 грн. 00 коп., причинного зв»язку між понесеними позивачкою
витратами та діями відповідача, оскільки позивачка безпідставно вважала договір
оренди розірваним.

Заявою від 02.07.2006 про зменшення
позовних вимог до стягнення з відповідача позивачкою було заявлено збитки у
розмірі за період вимушеного простою працівників  ПМП «Аштарак»з 31.08.2006 по 04.09.2006 у
сумі 5000 грн.           00 коп.

Заява про стягнення з відповідача
понесених витрат у сумі 5000 грн. 00 коп. обґрунтована позивачкою фактом
відмови відповідача звільнити орендоване приміщення після закінчення строку дії
договору оренди,  тобто після 31.08.2006.
За твердженням позивачки, даний факт підтверджений відомостями, викладеними у
постанові інспектора Старобільського РВ УМВС України в  Луганській області від 06.09.2006  про відмову
у порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1.
(а.с. 38). Як зазначено у вказаній постанові, звернення ОСОБА_1. до органу
внутрішніх справ було обґрунтовано зриванням працівниками  КС «Фермер»пломб з дверей приміщення, яке
розташоване за адресою м. Старобільськ Луганської області, вул. Леніна, 46
(площею115,2кв.м.) та належить позивачці.

Як зазначено у вказаній постанові
про відмову у порушенні кримінальної справи, «в связи с тем, что гражданка
ОСОБА_2 нарушила условие договора, гражданка ОСОБА_1. договор на аренду
помещения расторгла, при этом вышеуказанное помещение опечатала своей печатью и
закрыла на свой замок, на что члены Кредитного союза «Фермер»в лице гражданки
ОСОБА_2 стали возражать и гражданка ОСОБА_1
сообщила  о  происшедшем в Старобельский РО УМВД».

Таким чином, зі змісту постанови
органу внутрішніх справ випливає, що  майно
відповідача знаходилося у приміщенні, яке він орендував до 31.08.2006, після
закінчення строку дії договору оренди саме з вини позивачки, яка перешкоджала
доступу відповідача у вказане приміщення.

Зазначені факти підтверджені також
постановою інспектора Старобільського РВ УМВС України в Луганській області від
06.09.2006 про відмову у порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_1.  за заявою ОСОБА_2 (а.с. 69). Згідно з даною
постановою внаслідок невиконання КС «Фермер»умов укладеного між  приватним підприємцем ОСОБА_1. та КС
«Фермер»в особі голови правління
ОСОБА_2 договору оренди нежитлового приміщення громадянка               ОСОБА_1.  розірвала вказаний договір, 01.09.2006
опечатала приміщення, чим обмежила доступ
працівників КС «Фермер»до майна, що належить кредитній спілці, про що
ОСОБА_2 повідомила у Старобільський РВ УМВС України в Луганській області.  Лише 04.09.2006 відповідач звільнив
приміщення, про що був складений комісійний акт від 04.09.2006.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено,
що майно, яке належить відповідачеві, знаходилося у вказаному вище
приміщенні  після закінчення строку дії
договору оренди не з вини відповідача, а з причини перешкоджання позивачки
доступу відповідача у  дане приміщення.

Крім того, у підтвердження
можливості звільнити раніше орендоване
приміщення відповідачем суду надано копію договору оренди  від 01.09.2006, укладеного між КС «Фермер» та
Приватним підприємцем ОСОБА_3

З урахуванням викладеного вина
відповідача у понесенні позивачкою витрат за договором підряду останньою під
час судового розгляду не доведена, у зв»язку з чим у задоволенні позову слід
відмовити, судові витрати на підставі приписів ст. 49 Господарського кодексу
України  покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 781 - 783 Цивільного
кодексу України,  ст. 188 Господарського
кодексу України, ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення
-06.07.2007.

Суддя                                                                                           М.О.
Москаленко