ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2007 р.
Справа №8/406

за
позовом  Закритого акціонерного товариства
"Полтавський лікеро-горілчаний завод", м.Полтава

до
Приватного  підприємця  ОСОБА_1, м.Полтава

про
визнання недійсною угоди щодо оренди нежитлового приміщення від 28
листопада 2006 року та стягнення виплаченої орендної  плати в сумі 17680 грн.

Суддя  Плеханова Л.Б.

Представники:

від позивача:
Антоненко В.О., дов.№ 410/07-юр від 18.05.2007 р.,

Колесникова Г.О.,дов.№
25/07-юр від 18.04.2005 р.

від відповідача:  ОСОБА_2, дов.№ 4140 від 11.07.2007 р.
(представник приватного підприємця ОСОБА_1).

В
розгляді справи оголошувалась перерва до 12.10.2007 р.

До
початку судового засідання повноважні представники сторін заявили клопотання
про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом
задоволено.

Розглядається
позовна заява про визнання недійсним угоди щодо оренди нежитлового приміщення
від 28 листопаду 2006 року та стягнення виплаченої орендної плати в сумі 17 680
грн.

В
своєму виступі представник позивача -Антоненко В.О. позовні вимоги відстоював і
просив визнати договір оренди нежитлового приміщення від 28 листопаду 2006 року
укладеного між ЗАТ «Полтавський лікеро-горілчаний завод»та приватним
підприємцем ОСОБА_1 -недійсним, в зв'язку з тим, що був підписаний не
уповноваженими особами так як в їх права та обов'язки не входить укладення,
підписання угод (договорів) і крім того вони не є представниками в зв'язку з
відсутністю у них відповідних довіреностей. Крім того стягнути зОСОБА_1
сплачену орендну плату в розмірі 17 680 гривень та відповідні суми сплаченого
державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Представник
відповідача за довіреністю ОСОБА_2 у своєму відзиві просить суд в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю мотивуючи наступним:

1.
Позивач у своєму позові залучив до розгляду справи третю особу -ОСОБА_3. У
відповідності до статті 27 ГПК України треті особи -це ті особи, щодо яких «рішення
з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін». А існуюча судова практика виходить із того, що господарські суди не
можуть розглядати спори, якщо рішення у такому спорі може зачепити права і
обов'язки фізичних осіб, таким чином, має бути припинення провадження у справі
за п.1. ст. 80 ГПК України.

2. У
своєму позові ЗАТ «Полтавський лікеро-горілчаний завод просить суд визнати
спірний договір оренди недійсним з огляду на те, що цей договір був підписаний
не уповноваженими особами. Вони вважають таку вимогу необґрунтованою з огляду
на викладене нижче.

Навіть,
якщо припустити, що зі сторони позивача договір оренди підписала не
уповноважена особа, то спірний договір все одно є дійсним з моменту його
підписання (вчинення). Так, у відповідності до ст. 241 ЦК України «Правочин,
вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до
виконання». Крім цього, правочин, схвалений шляхом вчинення конклюдентних дій,
є чинним «з моменту вчинення цього правочину»(ч.2 ст. 241).

Вони
стверджують, що позивач своїми наступними діями схвалив спірний договір,
прийнявши його до виконання. Це підтверджується наступним:

Позивач
двічі здійснив перерахування коштів на рахунок
за оренду нежитлового приміщення. Сам позивач підтверджує у своїй
позовній заяві , що грошові кошти в сумі 17680 грн. були перераховані за
спірним договором;

Позивач
уклав договір з БПФ «Торгсервіс»про надання обслуговуючих послуг для приміщення
магазину та здійснював платежі за цим договором;

19
квітня 2007 року позивач за підписом голови правління Псєха В.О. надіслав
відповідачу лист № 316/07-5 із пропозицією розірвати договір з огляду на
збитковість фірмового магазину № 8. Із цього листа випливає, що позивач був
обізнаний із фінансовими умовами договору і жодним чином не заперечував розмір
орендної плати, а також не висував заперечень щодо дійсності договору, і
навпаки визнавав його дійсність шляхом висування пропозиції його розірвати;

В
подальшому (30.04.2007 року) позивач надсилає відповідачу ще один лист № 363/07-5
в якому уповноважені попереднім листом особи повідомляють відповідача про
закриття магазину і просять «вважати розірваними»всі угоди між сторонами цього
спору.

На
думку відповідача, викладені вище факти беззаперечно свідчать про те, що
позивач схвалив спірний договір оренди шляхом прийняття його до виконання.
Таким чином, на його переконання, спірний договір є чинним з моменту його
вчинення (з 28.11.2006р). на підставі приписів ст. 241 ЦК України.

Відповідно
до статті 22 ГПК України позивач в судовому засіданні заявив клопотання  про виключення ОСОБА_3, як 3-ю особу із
поданої ЗАТ «Полтавський лікеро-горілчаний завод»позовної заяви.

Судом
дане клопотання було задоволене і із позовної заяви ЗАТ «Полтавський
лікеро-горілчаний завод»ОСОБА_3, як 3-я особа був виключений.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно дослідивши
обставини справи, суд встановив, що 28 листопаду 2006 року між закритим
акціонерним товариством «Полтавський лікеро-горілчаний завод»та приватним
підприємцем ОСОБА_1 була укладена угода на оренду нежитлового приміщення, яке
знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Чураївни, 3/2 у приватній власності
останньої.

Згідно
із частиною другою статті 207 цивільного кодексу України правочин (договір)
вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його
сторонами.

Правочин,
який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її
установчими документами довіреністю, законом, або іншими актами цивільного
законодавства.

Сторонами
при укладені договору оренди:

Згідно
п. 10.10. ст. 10 статуту ЗАТ «Полтавський лікеро-горілчаний завод», а також
частини 5 ст.65 Господарського кодексу України голова правління  - Псєха В.О., без доручення укладає договори
та інші угоди, а за дорученнями:

-          від 26.12.2006 року головний інженер
Товмач Віктор Федорович;

-          від 01.01.2006 року заступник голови
правління Марюхненко Валерій Миколайович (доказ - ксерокопії доручень
знаходяться у справі), яких уповноважив укладати і підписувати договори голова
правління Псєха В.О..

Представництвом
відповідно до положень статті 237 ЦК України є правовідношеня, в якому одна
сторона  (представник) зобов'язана або
має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Зобов'язань,
прав вчиняти правочини (укладати, підписувати договір оренди) у ОСОБА_3-бувшого
начальника відділу збуту (маркетингу) та
В.М. Бєлого -заступника голови правління по кадрах та загальних
питаннях, не було, чим порушено ч.ч. 1; 3 статті 237 ЦК України.

Статутом
та посадовими інструкціями в їх права та обов'язки не входить укладення,
підписання угод (договорів).

В
засіданні суду ОСОБА_2 - представник за довіреністю від імені ПП ОСОБА_1 в
усній формі повідомив, що у її батька ОСОБА_3 доручення на право укладення,
підпису договору оренди не має.

Представники
товариства стверджують, що укладання, підписання особою угоди без відповідних
повноважень є підставою визнання укладеного договору оренди недійсним як
такого, що не відповідає вимогам закону.

Крім
того у договорі відсутні будь-які вказівки щодо повноважень:

-
заступника голови правління по кадрам і загальним питанням В.М.Бєлого, на
укладення договору оренди від імені ЗАТ «Полтавський лікеро-горілчаний завод»та
начальника відділу збуту і маркетингу ОСОБА_3 на укладення договору оренди від
імені ППОСОБА_1.

Що ж
до кола повноважень ЗАТ «Полтавський лікеро-горілчаний завод»стосовно укладення
угод від його імені, то вони визначаються його установчими документами, або
довіреністю виданою ним у встановленому порядку. У даному разі в
матеріалах справи відсутні відомості про видачу довіреностей В.М. Бєлому і
ОСОБА_3.

ОСОБА_4
(представник від імені ППОСОБА_1) -позивач в залі суду посилаючись на свій
відзив стверджував, що правочин (договір оренди) товариством схвалений.

Товариство
з цим повністю не згодне з наступних підстав:

-
подальшого схвалення головою правління ЗАТ «Полтавський лікеро-горілчаний
завод»укладеного правочину В.М. Бєлим,ОСОБА_3 не було, так як:

зроблені
дії правочину оренди (акт приймання-передачі в орендне користування нежитлового
приміщення від 28 листопаду 2006 року)
не уповноваженими на це особами -начальником відділу збуту (маркетингу)
ОСОБА_3 та заступником голови правління по кадрах та загальним питанням Бєлим
В.М..

Розподіл
обов'язків та відповідальності між працівниками при оформленні та виконанні
договорів визначено в наказі № 212-к від 07.11.2003 року по товариству.

У
відповідності з вищеназваним наказом визначено посадових осіб, які мають право
на підпис договорів, а також їх порядок підпису зі структурними підрозділами, в
тому числі і узгодження з юридичним відділом, що не було зроблено ОСОБА_3.

Всі
рахунки за сплату оренди за період з грудня 2006 року по 6 березня 2007 року
включно, підписані ОСОБА_3- батьком приватного підприємця ОСОБА_1 і на них
немає відповідних резолюцій посадових осіб про сплату оренди, а саме:

-          голови правління ЗАТ «Полтавський
лікеро-горілчаний завод»Псєхи В.О.;

-          бувшого заступника голови правління
ОСОБА_4;

-          головного інженера Товмача В.Ф.;

-
комерційного директора Кирилюка Б.Д. -
накази по товариству № 211-к від 30.12.2005 року і № 226 - к від
29.12.2006 року.

Договір
із БПФ «Торгсервіз» не приймається до уваги, так - як він не пов"язаний
з  договором  оренди нежитлового приміщення, на який
посилався в суді ОСОБА_4.

Стаття
241 Цивільного кодексу України передбачає:

1.
Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює,
припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі
наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим,
зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про
прийняття його до виконання.

2.
Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і
припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

У
випадку товариства:

- ні
В.М. Бєлий, ніОСОБА_3 не є представниками, так - як у них відсутні довіреності;

-
відсутні довіреності, а значить і особи яких би вони представляли.

В
зв'язку з тим, що відсутні:

-
особи від імені якої виступалиОСОБА_3, В.М. Бєлий;

-
представники при наявності у них довіреностей то і питання про наступне
схвалення правочину у товариства повністю відпадає.

Зловживаючи
своїм посадовим становищем ОСОБА_3, від імені
доньки (не маючи від неї відповідно оформленої довіреності на ці дії),
надав вищезазначений  договір з підписом
на підпис заступнику голови  правління по
кадрах та загальних питаннях Бєломуу В.М., який не  мав права підписувати дану угоду від імені
ЗАТ "Полтавський лікеро-горілчаний завод".

У
відповідності з ч.ч.1,2,3 ст.92 ЦК України :

"1.Юридична
особа набуває цивільних прав та обов"язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно  до
установчих документів та закону.

Порядок
створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та
законом.

2.У
випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та
обов"язків і здійснювати їх через своїх учасників.

3.Орган
або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону
виступає віжд її імені, зобов"язана діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

В
протиріч ч.2 ст.207 ЦК України договір від 28 листопада 2006 року підписаний
сторонами без відповідних довіреностей. Підписи осіб, які укладали цей договір,
не засвідчені нотаріально, посадовою особою за місцем роботи, яка його вчиняє.

Частиною
5 статті 65 Господарського Кодексу України встановлено, що тільки керівник
підприємства без доручення  діє від імені
підприємства, представляє його інтереси в органах державної влати і органах
місцевого  самоврядування, інших о
рганізаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами.

В  зв"язку з вищевказаними вимогами Закону
- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільно ї
дієздатності, але в протиріч цьому кожна зі сторін не мала відповідних
довіреностей на право укладення договору оренди на нежитлове приміщення
(павільйону) розтащшованого за адресою : м.Полтава, вул.Чураївни, 3/2 від
26.11.2006 року, а тоум одна сторона не мала права здавати його в оренду від
імені його влас ника, а друга сторона не мала права підписувати договір оренди
нежитлового приміщення без відповідного доручення з боку керівника
підприємства.

Частинами
1,3, ст.215 ЦК України визначено :

"1.Підставою
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

3.Якщо
недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

В
ч.ч.1,2,5 ст.216  ЦК  вказано:

"1.Недійсний
правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов"язані з його недійсністю.

У
разі недійсності правочину кожна із
сторін  зобов"язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього  правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано,
за цінами, які існують на момент відшкодування.

2.Якщо
у зв"язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій
особі завдано збитків та моральної шкоди, вони
підлягають відшкодуванню винною стороною.

5.Вимога
про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути
пред"явлена  будь-якою
заінтересованою особою."

Таким
чином, позовні вимоги закритого акціонерного товариства «Полтавський
лікеро-горілчаний завод»підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Визнати договір оренди нежитлового приміщення від 28 листопаду 2006 року
укладеного між закритим акціонерним товариством «Полтавський лікеро-горілчаний
завод»та приватним підприємцем ОСОБА_1 -недійсним.

2.
Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, інд.НОМЕР_1, Св-во  НОМЕР_2) 17 680 грн. основного боргу, 261,80
грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати
накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Плеханова  Л.Б.