ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2007 р.

Справа № 15/221/06

Миколаїв

за позовом

Снігурівського управління водного господарства, Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Леніна, 196.

до відповідача

Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції у Миколаївській області, Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Леніна, 3.

про

Скасування повідомлень –рішень

Суддя Ткаченко О.В

Представники:

Від позивача

Філевський Р.М., довіреність № 7 від 04.09.2007 року.

Від відповідача

Гладун М.П., довіреність № 1 від 02.04.2007 року., Чугай Т.Я., довіреність № 18 від 10.10.2007 року., Іваницька Т.Я., довіреність № 19 від 10.10.2007 року

Суть спору: Снігурівське управління водного господарства звернулося з позовом до відповідача, Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції в Миколаївській області, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення №№ /0, /0, /0, /0, 000852301/0 від 18.11.04 р. в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

ДПІ позов не визнала з підстав, зазначених в акті перевірки і у запереченнях на позовну заяву.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 16.08.06 р. було призначено проведення судово-економічної експертизи, яка доручена Миколаївському відділенню НДІСЕ.

Після отримання судом висновку експерта позивач повністю погодився з висновками експертизи і змінив позовні вимоги, просивши скасувати податкові повідомлення-рішення №№ /0, 000852301/0, /0 від 18.11.04 р. в повному обсязі, податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.11.04 р. - в частині донарахованого податку з доходів фізичних осіб в сумі 2002,51 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 4005,02 грн., податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.11.04 р. - в частині донарахованого податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 66 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 203 грн.

У судовому засіданні 19.11.07 р. представник позивача змінив позовні вимоги щодо податкового повідомлення-рішення № /0 від 18.11.04 р. і просив його скасувати в частині донарахованого податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 44 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 192 грн. (зважаючи на відсутність у позивача платіжного доручення, що підтверджувало сплату 22 грн. податку).

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з такого.

Фахівцями ДПІ була проведена комплексна планова документальна перевірка СУВГ з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01 жовтня 2001 року по 30 вересня 2004 р., результати якої оформлені актом від 17 листопада 2004 року № 154/23. 18 листопада 2004 року на підставі зазначеного акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення №№ /0, /0, /0, /0, 000852301/0, які позивач оскаржив в частині.

Відповідно до вимог діючого на час проведення перевірки та оформлення її результатів п. 2 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 16 вересня 2002 р. № 429, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2002 р. за № 1023/7311 за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового та валютного законодавства необхідно: висвітлити показники, які відображаються підприємством у податковій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку підприємства у розрізі періодів; у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб підприємства щодо встановлених порушень; зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення; зазначити перелік документів, що не були надані у ході здійснення перевірки; у разі відмови посадових осіб підприємства надати перевіряючим письмові пояснення щодо причини ненадання документів факт відмови відобразити в акті. Виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового та валютного законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони відносяться (назву, дату і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції, а також посилання на нормативно-правові акти, їх пункти і статті, положення яких порушені). Зазначені додатки повинні бути підписані перевіряючими, а також посадовими особами підприємства. Не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів…

Згадані вище вимоги Порядку не виконані ДПІ при проведенні перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З метою підтвердження обґрунтованості донарахованих сум податків та застосованих штрафних санкцій судом неодноразово в судових засіданнях від відповідача витребувались розрахунки з посиланням на первинні документи управління, але ДПІ не надала доказів, які б підтверджували обгрунтованість відображених в акті перевірки сум донарахованих податків та застосованих штрафних санкцій.

З огляду на це суд приймає в якості доказу висновок експерта, окрім податку з власників транспортних засобів, стосовно якого позивач змінив свої вимоги, зменшивши їх порівняно з висновком експерта на 22 грн. податку. Згідно з висновками експерта не є можливим обґрунтувати документально інформацію в деклараціях з ПДВ та даних висновків акту документальної перевірки від 17.11.04 р. № 154/23 про розмір податкових зобов’язань позивача, а як наслідок і визначити суми податку, що підлягає сплаті до бюджету чи відшкодуванню з бюджету.

Зважаючи на те, що експерт вказав на неможливість визначення та обгрунтування податкових зобов’язань позивача і неможливість підтвердити висновки акту документальної перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.11.04 р., останнє підлягає скасуванню повністю.

Приймаючи до уваги висновок експерта, суд вважає такими, що підлягають скасуванню повністю і податкові повідомлення-рішення №№ 000852301/0, /0 від 18.11.04 р.

Експерт підтвердив правомірність донарахування 1170,57 грн. прибуткового податку та податку з доходів з загальної суми донарахувань 3173,08 грн., податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.11.04 р. є правомірним на суму 1170,57 грн. податку та 2341,14 грн. штрафних санкцій на підставі п. 17.1.9. ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, тобто податкове повідомлення-рішення № /0 від 18 листопада 2004 року підлягає скасуванню в частині донарахованого податку в сумі 2002,51 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 4005,02 грн.

Також експертом підтверджено правомірність донарахування 1223,75 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, але у зв’язку з тим, що позивач змінив свої вимоги, зменшивши їх порівняно з висновком експерта на 22 грн. податку внаслідок відсутності на момент розгляду справи платіжного доручення, що підтверджує перерахування цієї суми до бюджету, податкове повідомлення-рішення є правомірним на суму 1245,75 грн. податку та 622,88 грн. штрафних санкцій на підставі п. 17.1.3. ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а підлягає скасуванню в частині донарахованого податку в сумі 44 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 192 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення №№ /0, 000852301/0, /0 від 18.11.04 р. в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.11.04 р. в частині донарахованого податку з доходів фізичних осіб в сумі 2002,51 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 4005,02 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.11.04 р. в частині донарахованого податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 44 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 192 грн.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко