ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2007                                                                                               Справа № 21/11

за позовом прокурора Диканського району Полтавської області в інтересах держави в особі Великобудищанської загальноосвітньої школи 1-3 ступеня, с. Великі Будища Диканського району Полтавської області

до Приватного агропідприємства “Диканське”, с. Великі Будища Диканського району Полтавської області

третя особа –Великобудищанська сільська рада, с. Великі Будища Диканського району Полтавської області

про стягнення грошових коштів

Суддя: Тимченко Б.П.

Представники:

від позивача:           Калашник О.І. –директор (паспорт КО № 148774, 10.02.2001 р.)

від відповідача:           Борових С.Ф., дов. № 1 від 01.06.2006 р.

від третьої особи:          Покутня Х.С. –сільський голова, посв. від 07.04.2006 р.

від прокуратури:           не з’явився

За згодою представників сторін в судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява прокурора Диканського району Полтавської області в інтересах держави в особі Великобудищанської загальноосвітньої школи 1-3 ступеня про стягнення заборгованості по орендній платі за землю  в розмірі 3 515,00 гривень по договору суборенди від 14.02.2006 р. Вищезазначена позовна заява подана прокурором Диканського району Полтавської області в інтересах держави в порядку ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву від 19.04.2007 р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з  мотивів, зазначених  у позовній заяві, посилаючись на те, що за договором суборенди земельної ділянки відповідач прийняв у строкове платне користуванні земельну ділянку площею 19 га та зобов’язався внести суборендну плату в розмірі 3 515,00 гривень до грудня 2006 року. Через невиконання відповідачем договірних зобов’язань по сплаті суборендної плати заборгованість за договором суборенди складає 3 515,00 гривень.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував з мотивів не відповідності позову ст. 2 ГПК України, в порушення якої в позові не вказаний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. За підрахунком відповідача розмір суборендної плати становить 2 175,00 гривень і підлягає частковому зарахуванню  в порядку ст. 597 ЦК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази та заслухавши представників сторін,  суд встановив:

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 р. прокурор або його заступник подають до господарського суду позови саме в інтересах держави. Прокурор (або його заступник) самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави або в чому існує загроза інтересам держави.

Прокуратурою Диканського району в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів, проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства про оренду землі на території Великобудищанської сільської ради. Виявлені порушення безоплатного користування земельною ділянкою площею 19 га, стали підставою для звернення до суду в інтересах держави в порядку ст. 2 ГПК України.

14.02.2002 р. на підставі рішення Великобудищанської сільської ради від 06.02.2002 р. між Великобудищанською сільською радою та Великобудищанською загальноосвітньою школою 1-3 ступені був укладений договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до умов договору в оренду строком на п’ять років передається земельна ділянка площею 19 га, що знаходиться на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області.

Відповідно до п. 3.2. договору позивач має право за згодою орендодавця (Великобудищанської сільської ради) передавати у володіння і користування орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі (суборенда) у випадках та на умовах передбачених законом.

14.02.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір суборенди земельної ділянки площею 19 га терміном на 1 рік з щорічною платою в розмірі 3 515,00 гривень або 268,00 гривень в місяць.

Згідно з актом встановлення та погодження меж земельної ділянки фактичне визначення та погодження в натурі меж земельної ділянки, яка була передана в оренду позивачу було проведено лише 01.06.2006 р.

Рішенням № 15 Великобудищанської сілької ради від 12.07.2006 р. позивачу було погоджено передати в суборенду ПАП “Диканське” земельну ділянку площею 19 га терміном на 1 рік.

Відповідно до п. 3.1. договору суборенди позивач зобов’язаний передати відповідачу по акту прийому-передачу в належному стані та у визначених межах земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами фактична передача земельної ділянки в суборенду відбулася лише 22.07.2006 р., що підтверджується актом прийому передачі земельної ділянки.

Таким чином, фактичне користування відповідачем орендованої земельною ділянкою почалося з 22.07.2006 р., тобто через 5 місяців та 8 днів з дня укладення договору суборенди.

Стаття 2 Закону України “Про плату за землю” передбачає, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України “Про оренду землі” орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.ст. 525,  526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства..

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Великобудищанської загальноосвітньої школи  1-3 ступеня в частині стягнення заборгованості по суборендній платі за період фактичного користування земельною ділянкою ПАП “Диканське” з 22.07.2006 р. по 14.02.2007 р., а саме в розмірі 2 175, 00 гривень.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо не відповідності даного позову ст. 2 ГПК України, в порушення якої в позові не вказаний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів громадян і держави в суді у випадках. визначених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 20 Закону України “Про прокуратуру” при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатися до суду або господарського суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, підприємств та інших юридичних осіб.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” представництво прокуратурою інтересів громадян і держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадян або держави у випадках, передбачених законом.

Судом також не приймаються твердження представника відповідача про те, що відповідач має право згідно з ст. 597 ЦК України на задоволення своїх вимог на суму 1981 гривень, які виникли з передачі позивачу малоцінного інвентарю,  за рахунок невиплати на цю суму суборендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Не можуть бути належними доказами передачі малоцінного інвентарю у користування позивача акт приймання передачі майна від 12.01.2005 р., підписаний відповідачем та іншою  особою ТОВ “Світанок”, а також довідка, видана ТОВ “Світанок” щодо знаходження цього майна у користуванні позивача.

Крім того, право притримання речі в порядку ст. 594 ЦК України виникає у кредитора тільки у разі не своєчасної оплати цієї речі або відшкодування кредиторові витрат, пов’язаних з цією річчю.

У правовідносинах по суборенді відповідач є боржником, що позбавляє його права на притримання речі та задоволення за її рахунок грошових вимог.

Враховуючи наведені законодавчі норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі зазначеного і керуючись ст.ст. 2, 4, 45, 47, 12, 13, 34, 49, 69, 74, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного агропідприємства “Диканське” (38521  Полтавська область, Диканський район, с. Великі Будища, р/р № 2411  в Полтавське ГРУ “Приватбанк”, МФО 331401, ):

-  на користь Великобудищанської загальноосвітньої шкоди 1-3 ступеня (38521 Полтавська область, Диканський район, с. Великі Будищаі, вул. Леніна, 70,  відділ освіти Диканської РДА  р/р № 0514 в УДК України в Полтавській області, МФО 831019, )   заборгованість   по   суборендній  платі  за  землю  в розмірі 2 175,00 грн;

- в дохід державного бюджету України  по коду бюджетної класифікації 22090200, отримувач - УДК в м.Полтава, ЗКПО 34698804, ГУДКУ у Полтавській області, МФО 831019, р/р 0002 - 63,12 грн витрат по сплаті державного мита;

- по коду бюдетної класифікації 22050000, отримувач - УДК у м.Полтава, банк - ГУДКУ у Полтавській області, МФО 831019, р/р 0002, код ЄДРПОУ - 34698804, символ 259 - 73 грн витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4.Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Суддя                                                                                                 Тимченко Б.П.

Повний текст рішення підписано 29.05.2007 р.

Згідно з оригіналом

Помічник судді                                      О.С.Мацко