ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"15" листопада 2007 р.                             м.Чернівці                                            справа № 2/171

За позовом В.О. Прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі редакції Сокирянського районного радіомовлення

до Сокирянської районної ради

Сокирянської районної державної адміністрації

про скасування рішення 2-ої сесії Сокирянської районної ради 5 скликання № 43/2-06 від 26.07.2006 “Про вихід Сокирянської районної ради з числа засновників редакції Сокирянського районного радіомовлення”, розпоряджень Сокирянської районної державної адміністрації № 162-р від 04.04.07р. “Про вихід Сокирянської районної державної адміністрації з числа засновників редакції районного радіомовлення” та № 336-р від 16.06.2007р. “Про зміни до розпорядження заступника голови райдержадміністрації від 04.04.2007р. № 162-р “Про вихід Сокирянської районної державної адміністрації з числа засновників редакції районного радіомовлення”

Головуючий суддя Скрипничук І.В.

при секретарі Добровольській А.Я

Представники:

від позивача –Грубляк Л.В. –редактор

від відповідача 1 –Рудницька Т.А. –представник за довіреністю № 02-01-349/6 від 06.09.2007р.

від відповідача 2 –Цибульська Т.М. –за довіреністю № 1421/6 від 24.09.2007р.

в засіданні приймав участь прокурор Швець О.А.

СУТЬ СПОРУ: В.О. прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Сокирянського районного радіомовлення звернувся з позовом до Сокирянської районної ради та Сокирянської районної державної адміністрації про скасування рішення 2-ої сесії Сокирянської районної ради 5 скликання № 43/2-06 від 26.07.2006 “Про вихід Сокирянської районної ради з числа засновників редакції Сокирянського районного радіомовлення”, розпоряджень Сокирянської районної державної адміністрації № 162-р від 04.04.07р. “Про вихід Сокирянської районної державної адміністрації з числа засновників редакції районного радіомовлення” та № 336-р від 16.06.2007р. “Про зміни до розпорядження заступника голови райдержадміністрації від 04.04.2007р. № 162-р “Про вихід Сокирянської районної державної адміністрації з числа засновників редакції районного радіомовлення”.

У судовому засіданні 24.10.2007р. було оголошено перерву до 01.11.2007р.

Ухвалою суду від 01.11.2007р. зупинено провадження у справі до 15.11.2007р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до п.2 ст. 16 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” рішення про створення та фінансування комунальної телерадіоорганізації приймаються відповідним органом місцевого самоврядування. Із вказаної норми випливає, що за рішенням цього ж органу може бути здійснено припинення діяльності заснованого підприємства шляхом його ліквідації у відповідності до ст. 59 Господарського кодексу України.

Проте, норми вказаних законодавчих актів як райрадою так і райдержадміністрацією при прийнятті розпорядчих документів не були враховані.

Сокирянська районна рада позовні вимоги заперечує посилаючись на те, що всупереч рішення Конституційного Суду України (справа № 3-рп/99) в.о. прокурора Чернівецької області не зазначив у чому конкретно відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави з прийняттям Сокирянською районною радою та Сокирянською районною державною адміністрацією оскаржуваних рішень.

Інтереси держави ні повністю, ні частково не співпадають з інтересами припиненої (ліквідованої) юридичної особи.

Крім того, у випадку, якщо недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акту. Якщо ж акт у цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є правильними по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Жодним нормативним актом не передбачена заборона виходу з числа засновників комунального підприємства. Тобто, рішення Сокирянської районної ради про вихід з числа засновників редакції є правильним по суті та таким, що узгоджується з вимогами законодавства. Дане питання обговорювалося попередньо на президії ради, також воно попередньо, до прийняття рішення, обговорювалося і на пленумі сесії Сокирянської районної ради більшістю депутатів від загального складу ради.

Крім того, питання про вихід з складу засновників комунального підприємства не потребує його підготовки у відповідних комісіях, оскільки за своєю складністю не підлягає детальному вивченню. Достатнім є його обговорення на президії ради та пленарному засіданні сесії.

На сьогоднішній день скасування рішення про вихід із засновників редакції Сокирянського районного радіомовлення не має сенсу, так як Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення анулювала ліцензію редакції Сокирянського радіомовлення та вилучила її з державного реєстру телерадіоорганізації України. В районі діє телерадіоорганізація “Сокиряни” з обсягом мовлення в 3,6 рази більше, ніж було в редакції радіомовлення . Збільшення кількості місцевих засобів інформації є недоцільним, оскільки не передбачено бюджетом районної ради та Програмою підтримки засобів масової інформації.

Сокирянська районна державна адміністрація також заперечує позовні вимоги, посилаючись на наступне.

Згідно із рішенням сесії від 26 липня 2006 року № 13/2-06 районна рада вийшла з числа засновників редакції Сокирянського районного радіомовлення з 28 серпня 2006 року. Цим же рішенням фінансування з районного бюджету з 01.10.2006р. було припинено.

У зв’язку із виходом ради з числа засновників, розпорядженням першого заступника голови райдержадміністрації від 31.10.2006р. № 516-р до Статуту редакції були внесені зміни та визначено цю установу державним підприємством. Однак ст. 70 Бюджетного кодексу України фінансування з місцевого бюджету підприємств державної форми власності забороняється. Прийняття даного розпорядження суперечить і нормам  Закону України “Про телебачення і радіомовлення” у редакції від 12 січня 2006 року, згідно з якими районна державна адміністрація не може бути засновником  (співвласником) телерадіоорганізацій, а фінансування державних телерадіоорганізацій за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюється тільки через державне замовлення (ст.ст. 12, 13 Закону). Статтею 19 згаданого Закону встановлено заборону будь-якого прямого бюджетного утримання телерадіоорганізацій органами державної влади. Статтею 47 Закону України “Про місцеві державні адміністрації” визначено, що фінансове забезпечення місцевих державних адміністрацій здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а тому фінансування редакцій районного радіомовлення райдержадміністрацією не передбачене. Виходячи із цього, за розпорядженням заступника голови райдержадміністрації від 04.04.2007р. № 162-р Сокирянська райдержадміністрація вийшла із числа співзасновників редакції Сокирянського районного радіомовлення, утворила ліквідаційну комісію та розпочала процедуру ліквідації.

Рішенням № 533 від 14.05.2007р. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення вже анулювала ліцензію редакції Сокирянського районного радіомовлення на право користування каналом проводового мовлення та вилучила Редакцію із державного реєстру телерадіоорганізацій України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд встановив.

Так, згідно з положеннями статті 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 20 Закону України “Про прокуратуру” при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 361 даного Закону визначено підстави представництва прокурором інтересів держави,  саме: наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб’єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції  у спірних правовідносинах. Цей орган фактично є позивачем у справі, порушеній за заявою прокурора.

Однак, всупереч вищеназваного рішення Конституційного суду України за № 3-рп/99 прокурором у позовній заяві не зазначено органу уповноваженого державою здійснювати відповідні  функції у спірних правовідносинах, не вказано також у чому конкретно відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави в зв’язку з прийняттям Сокирянською  районною радою та Сокирянською районною адміністрацією оскаржуваних рішень.

Оскаржувані рішення стосуються виключно інтересів обох відповідачів, як колишніх засновників ліквідованої юридичної особи.

Таким чином, судом помилково порушено провадження у даній адміністративній справі за позовом в.о. прокурора Чернівецької області і інтересах держави в особі редакції Сокирянського районного радіомовлення до Сокирянської районної ради та Сокирянської районної державної адміністрації з урахуванням вище названого.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 86, 157, 165, 185, 186 КАС України, суд–

У Х В А Л И В:

Провадження у даній справі закрити.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                         І.В.Скрипничук