КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2007                                                                                           № 36/324

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:            Коршун Н.М.

За участю представників:

від позивача -Чоповський Д.П.  - представник за  довіреністю,

від відповідача - Вініцька М.В. -  представник  за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної телекомпанії України

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.10.2007

у справі № 36/324

за позовом                               Національної телекомпанії України

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Київський палац Спорту"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  повернення безпідставно набутого майна

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2007 року Національна телекомпанія України звернулася до Господарського суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товаритсва “Київський палац спорту” безпідставно отриманих коштів в розмірі 37 000,00 грн..

Рішенням Господарського суду м. Києва  від 17.10.2007 р. у справі №36/324  в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, Національна телекомпанія України  звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 17.10.2007 р. скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись  на  порушення господарським судом  норм матеріального права та процесуального права.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач, зокрема, посилається на те, що  Головним контрольно-ревізійним управлінням України в ході перевірки використання Національною телекомпанією України бюджетних коштів, виділених на проведення пісенного конкурсу “Євробачення-2005” було встановлено недотримання вимог п.3.3.10.1 Правил визначення вартості будівництва ( ДБН. 1.1-1-2000), затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174 (зі змінами), а саме, завищено вартість робіт, проведених субпідрядником ПП “Газда” на суму 37,7тис. грн.  З огляду на це, позивач вважає, що відповідач безпідставно набув кошти, сплачені позивачем відповідачу за додатковим договором від 14.04.2005р. № 218-25.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши  пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

Встановлено, що 22 березня 2005р. між ЗАТ “Київський палац спорту” та Національною телекомпанією України був укладений Договір оренди  №154-25.

За даним договором відповідач передав, а позивач прийняв приміщення загальною площею 22 805,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 1 з метою організації, підготовки та проведення пісенного конкурсу “Євробачення-2005” в м. Києві в квітні – травні 2005 року.

Строк дії зазначеного договору сторони обумовили з 23.04.2005р. до 25.05.2005р.

За пунктом 2.4.2 Договору собівартість одного дня функціонування  Палацу спорту визначається в додатку №3 до договору та становить 29 999 грн. з урахуванням ПДВ 5000грн.

14.04.2005р. між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №218/25 до договору №154-25.

Згідно з пунктом 1.1 додаткового договору №218-25 до договору №154-25  предметом договору є необхідні для належного забезпечення проведення пісенного конкурсу “Євробачення-2005” ремонтні та оздоблювальні роботи приміщення, технологічного басейну, розташованого перед будівлею Палацу Спорту на спортивній площі 1, а також благоустрій площі перед будівлею Палацу Спорту.

За змістом п.1.3 додаткового договору загальна вартість робіт, що визначені в п. 1.2 цього договору, складає 2 675 945 грн., в тому числі ПДВ 445 990,84 грн.

Умовами  пункту 2.2.1  договору  передбачено, що орендар має право залучати субпідрядні та інші належно уповноважені організації до проведення робіт, що є предметом цього договору, якщо такі роботи не можуть бути проведені власними силами.

За змістом  п. 1.4 додаткового договору №218-25 склад кожного виду роботи було визначено проектно-кошторисною документацією; зведений кошторисний розрахунок вартості кожного виду робіт як відповідний додаток до додаткового договору було погоджено та підписано уповноваженим представником позивача ще до початку виконання робіт.

В силу  ч.1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов’язань, які погоджені сторонами, та і ті, що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства.

З  матеріалів справи  вбачається, що виконання кожного виду робіт та прийняття такого виконання було підтверджено підписаними актами виконаних робіт: між субпідрядниками-виконавцями та ЗАТ “Київський Палац спорту” (акти типової форми К-2в); між ЗАТ “Київський Палац спорту” та НТКУ (загальний Акт від 10.05.2005р. виконаних робіт згідно додаткового договору №218-25 від 14.04.2005р.)

Загальна вартість виконаних робіт (як і вартість окремих видів робіт) відповідно до Акту виконаних робіт від 10.05.2006р. відповідає вартості, визначеній сторонами при підписанні додаткового договору №218-25.

З Акту виконаних робіт від 10.05.2006р. слідує, що всі роботи виконані в повному обсязі, якісно, вчасно і без взаємних претензій.

Окрім того, фактичне виконання робіт по косметичному ремонту фойє, сходових клітин, коридорів та переобладнання залу хореографії в перукарсько - макіяжний зал із зворотнім переобладнанням, а також виконання підвісної стелі фойє другого поверху ПП “Газда” також  підтверджується Актом №3 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2005р. від 20 квітня 2005р., Актом №6 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2005р. від 20 квітня 2005р., Актом №8 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2005р. від 29 квітня 2005р. та Актом №10 приймання виконаних підрядних робіт за червень 2005р. від 03 червня 2005р.

Відповідно до положень ст. ч.1 837 ЦК України  за договором підряду одна сторона ( підрядник) зобов”язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони ( замовника), а замовник зобов”язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу  ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов”язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить  такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов або недоліки у виконаній роботі.

Встановлені та викладені вище обставини свідчать про те, що сторонами відповідно до принципу свободи договору та їх  волевиявлення  були укладені вище зазначені Договори, які визначили права та обов”язки сторін;  на виконання укладених Договорів сторони виконали взяті за ним зобов”язання, зокрема,  відповідачем  в повному обсязі виконані  підрядні роботи, а позивачем  проведена оплата саме за дані роботи; як свідчать акти приймання виконаних робіт по окремих об”єктах та загальний акт виконаних робіт, позивач прийняв виконані роботи без будь-яких зауважень; склад кожного виду  робіт визначався проектно-кошторисною документацією, зведений кошторисний розрахунок вартості кожного виду робіт, як відповідний додаток до Додаткового договору було погоджено та підписано сторонами.

Таким чином,  суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави стверджувати, що отримані відповідачем за виконані субпідрядником ПП “Газда” роботи кошти в сумі 37 000 грн. є  безпідставно отриманими, оскільки такі кошти є оплатою за  проведення робіт за зазначеними вище договорами.

Окрім того, як вбачається з витягу Акту ревізії використання Національною Компанією України бюджетних коштів, виділених на проведення пісенного конкурсу “Євробачення-2005” в Україні від 12.09.2006р. за № 03-22/23  по зробленим розрахункам договірної ціни Держбудом України за зверненням ЗАТ “Київський палац спорту” було надано зауваження та експертні висновки, які враховані при укладанні додаткового договору.

Такі  дії відповідають Положенню про Державний комітет України з будівництва та архітектури, затвердженого Указом Президентом України від 20 серпня 2002р. №725/2002, відповідно до якого Державний комітет забезпечує проведення експертизи державних інвестиційних програм, проектів будівництва, містобудівної документації, а також науково-проектної документації щодо реставрації пам’яток архітектури і містобудування.

Колегія суддів також зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які свідчили б про перевищення вартості виконаних робіт, зафіксовану в актах виконаних робіт, в тому числі і тих, які були виконані субпідрядником ПП “Газда”. Вартість окремих видів робіт, виконаних субпідрядником ПП “Газда”, сплачена йому ЗАТ “Київський Палац спорту” з коштів, отриманих від НТКУ, також не перевищує ні суму коштів, зазначену в зведених та локальних кошторисах, оформлених між ПП “Газда” та відповідачем, ні вартість робіт, зазначену в актах типової форми КБ-2в.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки  суду першої інстанції з огляду на вище викладене.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що Акт ревізії не є нормативно-правовим документом, який  свідчив би про неправомірність дій сторін при укладенні ними  вказаних Договорів.

Сторонами не оспорювались у передбаченому законом порядку  зазначені Договори, зокрема, в частині  вартості виконаних відповідачем робіт.

За змістом ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації та інші юридичні особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх порушених та оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Позивачем не доведено, що має місце порушення його прав з боку відповідача.

Окрім того, колегія суддів наголошує на тому, що посилання позивача на норми статті 1212 ЦК України є безпідставним, оскільки  положення даної статті стосуються обставин,  при яких  особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи  без достатньої підстави ( безпідставно набуте майно), зобов”язана повернути потерпілому це майно. З огляду на це, позивачем не доведено факту безпідставного  набуття  відповідачем спірних у даній справі коштів.

Згідно зі ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК  України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду, яким  відмовлено в задоволенні позовних вимог, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Місцевим судом правильно дотримані вимоги ст.49 ГПК України щодо покладення судових витрат на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національної телекомпанії України на рішення Господарського суду  м. Києва  від 17.10.2007 року  залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду  м. Києва  від 17.10.2007 року у справі № 36/324  залишити без змін.

3.          Матеріали справи  № 36/324 направити до Господарського суду  м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Коршун Н.М.