КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2007                                                                                           № 46/369

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:            Калатай  Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі:           Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача -Колгойда О. В. – представник за довіреністю № 7 від 20.01.2007 року

від відповідача - Соковська Л. М. – представник за довіреністю від 20.05.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.11.2007

у справі № 46/369 (Шабунін С.В.)

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Українська екологічна страхова компанія"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс"

про                                                  стягнення 53194,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача 79480,64 грн. страхового відшкодування, виплаченого позивачем за договором страхування ПП ТФ „Антошка”, та 1550 грн. вартості проведення оцінки матеріального збитку.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2007 року у справі № 46/369 позовні вимоги задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 79480,64 грн. страхового відшкодування, 794,64 грн. державного мита та 115,74 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що страховий випадок стався через протікання належного відповідачу пожежного гідранту, і враховуючи, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача щодо сплаченого страхового відшкодування, позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У стягненні 1550 грн., сплачених за проведення оцінки матеріального збитку, судом відмовлено з тих підстав, що такі витрати відносяться до витрат господарської діяльності позивача і не підлягають стягненню за регресною вимогою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Інфокс” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду міста Києва по справі 46/369 від 05.11.2007 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача 79480,64 грн., посилаючись на те, що судом не було досліджено належним чином наявність безпосереднього зв’язку між проривом пожежного гідранту та шкодою, що заподіяна ПП ТФ “Антошка”, не обґрунтовано розмір заподіяної шкоди та наявність вини відповідача у її заподіянні.

Ухвалою від 30.11.2007 року колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя – Капацин Н. В., судді Калатай Н. Ф., Смірнова Л. Г. апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “Інфокс” прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

18.12.2007 року до канцелярії Київського апеляційного господарського суду від Закритого акціонерного товариства “Українська екологічна страхова компанія” надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Голови суду № 01 –23/1/4 від 11.12.2007 р. справу № 46/369 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Капацин Н. В., суддів Калатай Н. Ф., Пашкіної С. А.

В судовому засіданні 19.12.2007 року представник відповідача надав усні пояснення, в яких апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, та просив Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду міста Києва по справі 46/369 від 05.11.2007 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача 79480,64 грн.

Позивач в усних поясненнях проти задоволення апеляційної скарги заперечив, проте просив Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2006 року у справі № 46/369 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 1550 грн., сплачених за проведення оцінки матеріального збитку, в цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в решті залишити вказане рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

04.01.2006 року  позивач та Приватне підприємство ТФ “Антошка” уклали договір страхування № КИ 10-1/20-1/220-5/06-1 (далі Договір), об’єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов’язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном страхувальника, яке знаходиться у нього на праві власності, а саме: проведеними в приміщеннях за адресами: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 10 (Грецька, 26/28) магазин дитячих товарів) та м. Дніпропетровськ, пр-т К. Маркса, 67-Д (магазин “Антошка”), а також товарними запасами, що зберігаються за вказаними адресами.

Страховими випадками, згідно з п. 5 Договору є знищення або пошкодження вищевказаного майна внаслідок, зокрема, аварії: раптового та непередбаченого впливу води (і/або інших рідин) при пошкодженні водопровідних, каналізаційних і опалювальних систем та систем пожежегасіння.

Як свідчать матеріали справи, вночі з 22.10.2006 р. на 22.10.2006 р. сталася аварія системи водопостачання, внаслідок якої відбулося затоплення підвального та підсобного приміщення, а також товарного залу буд. 10 по вул. Рішельєвській у м. Одесі, де розташований магазин дитячих товарів „Теремок” ПП ТФ „Антошка”, що є об’єктом страхування за Договором.

23.10.2006 року ПП ТФ “Антошка” звернулося до позивача з заявою про настання страхового випадку, якою повідомило, що в результаті аварії системи водопостачання, котра сталася вночі з 22.10.2006 р. на 23.10.2006 р., було затоплено підвальні та підсобні приміщення, а також товарний зал магазину по вул. Рішельєвській, 10 у м. Одесі, внаслідок чого пошкоджено велику кількість товарів та інвентарю.

Факт аварії підтверджується Актом, складеним 22.10.2006 р. директором ЦДМ „Теремок” Завозненко, товарознавцем ЦДМ „Теремок” Погорєловою, заступником директора роздрібної мережі м. Одеси Вількінським, а також листом відповідача від 27.10.2006 р. № 603 на ім’я директора ПП ТФ „Антошка” (а.с. 24, 27).

Згідно листа Управління житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 09.11.2006 р. № 01-04/819 пожежний гідрант по вул. Рішильєвській, 10 кут вул. Грецької в м. Одесі знаходиться на балансі Міськводопроводу філії „Інфоксводоканал”, який займається його ремонтом та обслуговуванням.

Відповідно до положення про філію “Інфоксводоканал”, затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Інфокс” від 22.12.2003 р. (протокол № 01/12), філія є структурним підрозділом відповідача, що створений на базі орендованого цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства КП “Одесводоканал” і не має статусу юридичної особи.

Отже, визначення відповідача як особи, що відповідальна за матеріальну шкоду в даному випадку, є вірним.

Листом від 14.11.2006 р. № 158/06-2 позивач запросив відповідача та Міськводопровід філії “Інфоксводоканал” для огляду 16.11.2007 року о 12:00 товарних запасів та приміщення ПП ТФ “Антошка”, що були пошкоджені внаслідок затоплення (а.с. 8), попередивши, що в разі неявки запрошуваних осіб, огляд буде проведено за їх відсутності.

На доказ направлення листа до матеріалів справи долучено копію фіскального чеку № 8255 від 15.11.2006 р., з якого вбачається, що лист № 158/06-2 був направлений адресатам телеграмою.

16.11.2006 р. за наслідками огляду та обстеження майна ПП ТФ “Антошка” на замовлення позивача Товариством з обмеженою відповідальністю “Експертна компанія “Укравтоекспертиза-Стандарт” за участю представників позивача та ПП ТФ “Антошка” у присутності представників відповідача складено Дефектний акт № 16/11, яким визначено кількість і вид товару, що був затоплений в магазині по вул. Рішельєвській, 10 кут вул. Грецької в м. Одесі, а також, встановлено характер, вид і обсяги впливу води на товари, що знаходилися в приміщенні. Представники відповідача від підпису Дефектного акту відмовилися, про що в акті зроблено відповідний напис.

21.11.2006 р. Товариством з обмеженою відповідальністю “Експертна компанія “Укравтоекспертиза-Стандарт” з урахуванням даних Дефектного акту складено Звіт з визначення вартості матеріального збитку, завданого страхувальнику (Приватному підприємству торгівельній фірмі “Антошка”) через пошкодження товарних запасів, котрі знаходилися за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд.10, відповідно до якого вартість збитку складає 106 361,50 грн.

Вартість проведення оцінки матеріального збитку склала 1 550,00 грн., яку позивачем 06.02.2007 р. було сплачено ТОВ “Експертна компанія “Укравтоекспертиза-Стандарт”, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією виписки з банківського рахунку позивача (а.с. 19).

23.11.2006 р. позивачем складено Акт огляду застрахованого за Договором об’єкту, що розташований в м. Одесі по вул. Рішельєвській, 10 (Грецька, 26/28), з якого слідує, що перевіркою на місці, а також на підставі документів, встановлено, що застрахований об’єкт пошкоджено внаслідок затоплення, яке сталося 21-22 жовтня 2006 року. В якості причини та характеристики виникнення страхового випадку визначено, що у зв’язку з виходом з ладу пожежного гідратну, котрий знаходиться поблизу магазину, була затоплено евакуаційний вхід бомбосховища, в якому базуються торгові склади магазину. Серед заходів, прийнятих страхувальником для запобігання знищенню (пошкодженню) застрахованого об’єкту, вказано, що ним було викликано аварійну службу, перекрито водопостачання та викачано воду з затоплених приміщень. Для рятування застрахованого об’єкту під час страхового випадку товар перенесено в незатоплене приміщення, а для недопущення подальшого його знищення (пошкодження) —вивезено на склад.

12.02.2007 р. позивачем складено Страховий акт № КИ-10-1/20-1/20-5/06-01/1/012, згідно якому розмір страхового відшкодування складає 79480,64 грн. (а.с. 28).

Платіжним дорученням від 13.03.2007 р. № 35 позивач перерахував ПП ТФ „Антошка” суму страхового відшкодування у повному обсязі (а.с. 29).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо сплати спірної суми. Матеріали справи містять копію претензії № 07–05 (вих. № 58/07–05) від 22.03.2007 р., на доказ направлення якої до матеріалів справи долучено копію повідомлення про вручення поштового відправлення № 7401301 від 26.03.2007 р. з відміткою відповідача про отримання.

Відповідач на вказану претензію не відповів, кошти не перерахував.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Матеріали справи свідчать про те, що пожежний гідрант, протікання підставки якого призвело до затоплення застрахованого приміщення, належить відповідачеві, а тому вина за пошкодження цього приміщення та майна, що в ньому знаходилось, також лежить на відповідачеві.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власність зобов'язує.

Жодних доказів того, що спірне приміщення було затоплене внаслідок іншої причини, а не протікання підставки належного йому пожежного гідранту, відповідачем не надано.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача 79480,64 грн. виплаченого за Договором страхового відшкодування прийняте обґрунтовано з урахуванням дійсних обставин справи, правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині не вбачається.

При цьому, посилання відповідача у відзиві на позов та апеляційній скарзі на те, що позивач виплатив страхове відшкодування без достатніх на то підстав, до уваги судом не приймається з огляду на таке.

Згідно ст. 8 Закону України „Про страхування” страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Загальна страхова сума за Договором складає 808 800,00 грн. Виходячи з п. 6.2 Договору, ліміти відповідальності щодо ремонтно-оздоблювальних робіт по кожному магазину становлять 50 500,00 грн., по товарним запасам —353 850,00 грн.

Виплачене позивачем застрахованій за умовами Договору особі страхове відшкодування в сумі 79480,64 грн. не перевищує страхової суми, встановленої цим договором.

Згідно ст. 8 Закону України „Про страхування” страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно Звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого страхувальнику (Приватному підприємству торгівельній фірмі “Антошка”), складеного суб’єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю “Експертна компанія “Укравтоекспертиза-Стандарт” на підставі Сертифіката суб’єкта оціночної діяльності № 3192/05 від 07.04.2005 р., через пошкодження товарних запасів, котрі знаходилися за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд.10, вартість збитку складає 106 361,50 грн.

Виплачене позивачем застрахованій за умовами Договору особі страхове відшкодування в сумі 79480,64 грн. не перевищує прямого збитку, якого зазнало ПП ТФ „Антошка”.

Крім того, згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно ст. 25 Закону України „Про страхування”, в редакції на дату виникнення страхового випадку, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Страховий акт, на підставі якого здійснене страхове відшкодування, складений позивачем на підставі Звіту з визначення вартості матеріального збитку, який, в свою чергу, складений позивачем з урахуванням даних Дефективного акту, при складенні якого представники відповідача були присутні і підписати який відмовились.

При цьому, а ні Страховий акт, а ні Звіт з визначення вартості матеріального збитку, а ні Дефектний акт оскаржені або скасовані у встановленому законом порядку не були, тому у суду відсутні підстави вважати наведені у цих документах дані неправдивими.

Згідно з ст. 33 Господарського України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення 1550 грн., сплачених ним за проведення оцінки матеріального збитку слід зазначити наступне.

Понесення вказаних витрат позивач підтверджує доданою до матеріалів справи копією виписки з свого банківського рахунку за 05.02.2007 р.

Судом першої інстанції у задоволенні вимог позивача в цій частині відмовлено, з чим колегія погодитися не може з огляду на таке.

Пунктом 15.8 Договору розмір заподіяної шкоди та остаточної вартості майна визначаються шляхом проведення товарознавчої експертизи або письмовою угодою страховика та  страхувальника.

Відповідно до Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”, проведення оцінки майна є обов’язковим у випадках: визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом і здійснюється суб’єктами оціночної діяльності.

Отже, витрати позивача в даному випадку, є обов’язковими і є прямим наслідком дій відповідача.

Виходячи з положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України “Про страхування”, згідно якій до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, вимоги позивача стягнути з відповідача вартості сплаченого ним проведення оцінки матеріального збитку в сумі 1550 грн. є правомочними і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому рішення господарського суду міста Києва  від 05.11.2007 року у даній справі підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Інфокс”на рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2007 року у справі № 46/369 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2007 року у справі № 46/369 змінити.

3. Викласти резолютивну частину рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2007 року у справі № 46/369 в наступній редакції:

“1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інфокс” (04111, м. Київ, вул. Мельникова, 46, ідентифікаційний код 14289688, р/р 3301 в АКІБ “УкрСиббанк”, МФО 351005, або з будь – якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Закритого акціонерного товариства “Українська екологічна страхова компанія” (04074, м. Київ, вул.. Резервна, 8, ідентифікаційний код 30729278, р/р 163 в ВАТ КБ “Хрещатик”. МФО 300670)  79 480 (сімдесят дев’ять тисяч  чотириста вісімдесят) грн. 64 коп. вартості страхового відшкодування, 1550 (одна тисяча п’ятсот п’ятдесят) грн. збитків, сплачених за проведення експертизи, 810 (вісімсот десять) грн. 31коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.”

4. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

5. Повернути до господарського суду міста Києва матеріали справи № 46/369.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Калатай  Н.Ф.

Пашкіна С.А.

27.12.07 (відправлено)