ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"21" вересня 2007 р.                                                            Справа №9/581-НА

за позовом Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" м. Хмельницький

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому

про скасування податкових повідомлень-рішень № 0/6059 від 09.08.07р., № 0/6060 від 09.08.07р.

Суддя Олійник Ю.П. Секретар судового засідання Римар Н.М.

Представники сторін:

від позивача - Безрука Т.Л. –за дов. від 1.12.05 ,

від відповідача –Назаренко О.В. - за дов. від 05.09.07,

Єфімова Л.Л. - за дов. від 20.09.07

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину рішення згідно ст. 160 КАС України .

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень № 0/6059 від 09.08.07р., № 0/6060 від 09.08.07р., посилаючись на ст.ст. 8, 19, 58 Конституції України, ст.ст. 1 ( п.п. 1.7) , ст. 7 ( п.п. 7.2.1) Закону України „ Про податок на додану вартість”. Звертається увага, що основним аргументом відповідача, щодо порушень позивача шляхом завищення сум валових витрат в розмірі 45142 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Універсал-Про ЛТД», що призвело до заниження податку на прибуток на суму 11286 грн. та відповідно до безпідставного включення до складу податкового кредиту ПДВ згідно податкових накладних, отриманих від ТОВ «Універсал-Про ЛТД»за липень 2005р. на загальну суму ПДВ 9028 грн., є постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 16.02.2006р. у справі № 2-825-1/06 , якою визнано недійсним Свідоцтво про державну реєстрацію № 0003329 ТОВ «Універсал-Про ЛТД»з моменту реєстрації 21.03.2005р., а також визнано недійсним Свідоцтво № 36108864 про реєстрацію ТОВ «Універсал-Про ЛТД»в якості платника податку на додану вартість з 29.03.2005р., визнано недійсним протокол зборів засновників ТОВ «Універсал-Про ЛТД»№ 1 від 11.03.2005р. Однак, позивачем були надані всі первинні бухгалтерські документи , у т.ч. звітні декларації та журнали обліку . Крім того, на момент існування договірних відносин між позивачем та ТОВ «Універсал-Про ЛТД», останнє не було виключено з ЄДРПОУ, а відповідно здійснювало господарську діяльність, подавало відповідну звітність, у т.ч. до органів державної податкової служби.

Позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні посилаюься на те, що чинним законодавством України не встановлено обов'язок сторін за договором встановлювати чи перевіряти правоздатність своїх контрагентів чи ступінь дотримання ними податкової дисципліни. Відповідно до ч.2 ст.58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення. Посилання податкового органу на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16.02.2006р. у справі № 2-825-1/06 спростовується тим, що на момент виконання зобов'язань за укладеним договором про надання юридичних послуг ТОВ «Універсал-Про ЛТД»знаходилось в Єдиному державному реєстрі, а також мало свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ. Окрім того, визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість саме по собі не тягне недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи і до моменту виключення з державного реєстру, та не позбавляє права правового значення виданих за такими господарськими операціями бухгалтерських документів. Крім того, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»встановлено, що, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатись на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними ( ст.18 Закону). За таких обставин добросовісний контрагент не може нести відповідальність за можливу недостовірність відомостей про його контрагента та не може бути обізнаний про те, що в майбутньому його установчі документи будуть визнані недійсними.

Позивач також посилається на те, що згідно акту планової виїзної перевірки від 16.01.07року взаєморозрахунки та оформлення документів з ТОВ «Універсал-Про ЛТД»під сумнів відповідачем не ставились . В ціні наданих послуг за укладеним договором, позивачем було сплачено ПДВ та отримано податкову накладну. Оплата за товар здійснювалась безготівковими коштами з рахунку згідно платіжних доручень. Чинне законодавство України, у т.ч. Закон України "Про податок на додану вартість" не встановлюють обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару (послуг). Відповідно до положень Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку на додану вартість, що включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету. У даній справі такий обов'язок покладений податковою інспекцією на позивача, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідач у запереченнях на позов та його представники у судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на те, що перевіркою встановлено порушення п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994р., у редакції Закону України від 22.05.1997р. № 283/97-ВР, зі змінами та доповненнями . Порушення вказаних норм Закону призвело до завищення валових витрат на 45142 грн. та відповідно до заниження податку на прибуток, що підлягав сплаті до бюджету на 11286 грн. Крім цього , звертається увага, що позивачем порушено п.п.7.4.5, п.7.4, п.п.7.2.1, п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.97 із змінами та доповненнями. Порушення вказаних норм Закону про ПДВ призвело до заниження суми ПДВ у липні 2005 року на 9028 грн.

Відповідач також посилається на те, що згідно ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг), особою, яка підпадає під визначення платника податку і зареєстрована у встановленому порядку, виписується податкова накладна. Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом, а згідно п.п.7.4.5 ст.7 Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. Згідно наказу ДПА України від 24.04.2003р. №196 щодо здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість юридичним особам під час проведення документальних перевірок заявленого до відшкодування податку на додану вартість необхідно забезпечити проведення зустрічних перевірок основних постачальників (до виробника або імпортера товарів, робіт, послуг). Звертається увага на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 26.02.2006р. по справі №2-825-1/06 про визнання недійсними свідоцтва платника ПДВ ТОВ "Універсал-Про ЛТД" від дати внесення до реєстру платників ПДВ та статут ТОВ "Універсал-Про ЛТД" з моменту реєстрації, а також на те, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для госпродарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Постановою Солом'янського районного суду м.Києва встановлено, що установчі документи ТОВ "Універсал-Про ЛТД" є такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки фактично підприємницька діяльність ТОВ проводилась невідомими особами, статут містить недостовірні дані, щодо засновника та місця знаходження підприємства, чим створені умови для здійснення іншими фізичними особами діяльності поза державним контролем з метою ухилення від сплати податків, а тому установчі документи не можуть вважатись такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Планова виїзна перевірка відповідачем позивача з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства за період з 1.01.05 по 30.90.06 проводилась з 7.12.06 по 9.01.07 , за результатами чого складено акт № 7023414148278 від 16.01.07.

Відповідачем проведено виїзну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства з питань взаємовідносин з ТОВ „ Універсал- Про Лтд” м. Київ за період з 01.01.2005р. по 30.09.2006р., за результатами якої складено акт № 10023-314148278 від 27.07.2007р. Перевіркою встановлено порушення позивачем п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994р. у редакції Закону України від 22.05.1997р. зі змінами та доповненнями , що призвело до завищення валових витрат на 45142 грн. та відповідно до заниження податку на прибуток, що підлягав сплаті до бюджету на 11286 грн. Крім того, встановлено порушення п.п.7.4.5, п.7.4, п.п.7.2.1, п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.97 із змінами та доповненнями , що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет у липні 2005 року на 9028 грн.

При цьому перевіркою встановлено , що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.02.2006р. у справі № 2-825-1/06 визнано недійсним Свідоцтво про державну реєстрацію № 0003329 ТОВ «Універсал-Про ЛТД»з моменту реєстрації 21.03.2005р., а також визнано недійсним Свідоцтво № 36108864 про реєстрацію ТОВ «Універсал-Про ЛТД»в якості платника податку на додану вартість з 29.03.2005р., визнано недійсним протокол зборів засновників ТОВ «Універсал-Про ЛТД»№1 від 11.03.2005р. Відповідно визначено порушення п.1,2 ст.9, ст. 2 , п. 2 ст. 3 , п.3.2 ст. 3 , ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99, п.1.2., 2.1, 2.4, 2.15, 2.16. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за №168/704. Враховуючи, що засновник (керівник) ТОВ «Універсал-Про Лтд” фактично до діяльності товариства відношення не має, ніяких документів, пов’язаних з діяльністю не підписував і нікого не уповноважував це роботи. Тому позивачем неправомірно включались до складу валових витрат витрати з операції із зазначеним контрагентом, безпідставно завищено суму валових витрат, що не підтверджені відповідними розрахунковими документами, платіжними та іншими документами , обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами податкового обліку.

За цих же підстав з врахуванням п.1.7 ст.1, пп. 7.2.1,7.2.4, 7.4.1. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 №165 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 23.06.1997 за №233/2037, перевіркою визначено, що у господарських операціях з позивачем від ТОВ „ Універсал-Про Лтд” діяли особи, які не мали законних повноважень на здійснення таких операцій та підписання документів податкової звітності (податкової накладної) . Тому зазначене свідчить про невідповідність вимогам Закону всіх податкових накладних та безпідставність включення позивачем відповідних цим товариством. Відповідно п.п.7.4.5. ст.7 Закону не підлягають включенню до податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку не підтверджені податковими накладними. Визначено, що віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, складених від імені ТОВ „ Універсал-Про Лтд” здійснено неправомірно, оскільки суми ПДВ по податковим накладним не нараховувались та не сплачувались до бюджету , вказані податкові накладні не відповідають вимогам Закону України "Про податок на додану вартість" та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 №165 . Тому перевіркою встановлено, що позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ .

На підставі зазначеного акту перевірки від 27.07.07 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № 0/6059 від 09.08.07 про визначення податкового зобов'язання по ПДВ у сумі 9028,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 4514,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № 0/6060 від 09.08.07 про визначення податкового зобов'язання по податку на прибуток у сумі 11286,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 5643,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та ТОВ „ Універсал-Про Лтд” м.Київ укладено договір про надання юридичних послуг № 385 від 1.04.05 .

30.06.05 сторонами складено акти здачі-приймання виконаних робіт № 284 та № 283 відповідно на суми 25460 грн. та 28700 грн. При цьому ТОВ „ Універсал-Про Лтд” м.Київ надано позивачу податкові накладні № 283 від 30.06.05 на суму 28700 грн., в т.ч. 4783,33 грн. ПДВ та № 284 від 30.06.05 на суму 25460 грн., у т.ч. 4243,33 грн. ПДВ . ТОВ „ Універсал-Про Лтд” виставлені рахунки №№283-284 від 30.06.05 про оплату, яка здійснена 19.07.05 у розмірі 28700 грн. та у розмірі 25460 грн.

Листом № 37076723-0709 від 7.04.07 ДПІ у Деснянському районі м.Києва повідомлено, що ТОВ „ Універсал-Про Лтд” зареєстровано 21.03.05, свідоцтво платника отримано 29.03.05, надавало податкові декларації з ПДВ за квітень, травень, червень 2005 року, Декларації з податку на прибуток за півріччя 2005 року, з липня 2005 року не звітує. Актом № 2742 від 13.04.06 анульовано реєстрацію платника ПДВ з датою анулювання –29.03.05 ( дата внесення до Реєстру).

Досліджуючи надані сторонами докази , аналізуючи наведені представниками сторін міркування та заперечення , оцінюючи їх в сукупності , судом враховується наступне.

Згідно п.5.3.9. ст. 5 Закону України „ Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994р. (в редакції , чинній на період, що перевірявся відповідачем ) не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. При цьому згідно п.5.1. ст. 5 цього Закону валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно п. 1.7. ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” від 3.04.1997р. (в редакції , чинній на період, що перевірявся відповідачем ) податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно п.п. 7.4.1. ст. 7 цього Закону 7.4.1. податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Крім того, у підпункті 7.4.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” зазначено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями . При цьому п. 7.2.1 ст. 7 зазначеного Закону визначені вимоги до податкової накладної.

Не дозволяється включення до податкового кредиту згідно з п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів у оплату вартості таких робіт (послуг) . Відповідно встановлено лише одну підставу для не включення до податковог кредиту витрат по сплаті ПДВ –відсутність податкової накладної.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності судом враховується, що позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу валових витрат по податку на прибуток підприємств у 3-му кварталі 2005 року та податкового кредиту сум ПДВ за липень 2005 надано первинні бухгалтерські документи акти здачі-приймання виконаних робіт № 284 та № 283 відповідно на суми 25460 грн. та 28700 грн., які відповідають вимогам Закону України „ Про бухгалтерський облік і фінансову звітність”, докази слати контрагенту ТОВ „ Універсал-Про Лтд” м.Київ коштів ( банківські виписки від 19.07.05 ) та податкові накладні, які не мають недоліків та порядок заповнення яких відповідає встановленому чинним законодавством ( податкові накладні № 283 від 30.06.05 на суму 28700 грн., в т.ч. 4783,33 грн. ПДВ та № 284 від 30.06.05 на суму 25460 грн., у т.ч. 4243,33 грн. ПДВ) . При цьому здійснення позивачем з ТОВ „Універсал-Про Лтд” м.Київ господарської операції підтверджується укладеним між сторонами договором про надання юридичних послуг № 385 від 1.04.05 , рахунками №№283-284 від 30.06.05 про оплату.

Суд вважає помилковим висновки відповідача про не підтвердження позивачем валових витрат і податкового кредиту з огляду на визнання рішенням суду недійсними установчих документів контрагента позивача вже після здійснення господарських операцій, за якими ними були видані податкові накладні та не сплату ним податку до бюджету . Судом враховується, що визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість саме по собі не тягнуло за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи та не позбавляло правового значення виданих за такими господарськими операціями податкових накладних, складених первинних бухгалтерських документів. Докази визнання угоди недійсною відсутні, вини в діях позивача не встановлено.

При цьому відповідачем не спростовані ті обставини, що на момент здійснення господарських операцій обґрунтованість віднесення позивачем до податкового кредиту, сум ПДВ, ТОВ „Універсал-Про Лтд” м.Київ було в Єдиному державному реєстрі, мало свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ. тому позивач не може нести відповідальність як за несплату податків контрагентом, так і за можливу недостовірність відомостей про них, включених до Єдиного державного реєстру, оскільки відсутні докази , що позивач знав пр це.

Чинним на момент розгляду справи Законом "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.03 (ч. 1, ч. 2 ст. 18 ) встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними . Відповідно якщо первинні бухгалтерські документи , податкові накладні підписані керівником юридичної особи, дані про яку внесені в Держреєстр, то зазначене є достатнім підтвердженням легітимності підпису такої особи на документах.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 1.3 ст. 1 Закону "Про податок на додану вартість" платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. При цьому саме платники податку, визначені у пп. "а", "в", "г", "д" п. 10.1 ст. 10, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону . Тому сама по собі несплата податку продавцем при фактичному здійсненні господарської операції не може впливати на податковий кредит покупця . Натомість у встановленому порядку відповідачем не підтверджено фати підроблення первинних бухгалтерських та податкових документів конкретною особою.

Судом враховується, що згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

За таких обставин спірні податкові повідомлення-рішення відповідача підлягають скасуванню , а позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи , відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову, згідно з ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем (платіжне доручення № ПП-0002384 від 21.08.07), підлягають відшкодуванню йому з Державного бюджету України у розмірі , визначеному згідно п.п. 2 п. 3 Розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КАС України - 3, 40 грн. (відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" ) . У решті судові витрати є зайво сплаченими позивачем судовими витратами.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 167, 254-255, п.п.3,6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

ПОСТАНОВИВ:

ПОЗОВ Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" м. Хмельницький до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому м. Хмельницький про скасування податкових повідомлень-рішень № 0/6059 від 09.08.07, № 0/6060 від 09.08.07 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому м. Хмельницький № 0/6059 від 09.08.07 про визначення Приватному малому виробничо-комерційному підприємству "Лан" м. Хмельницький податкового зобов'язання по ПДВ у сумі 9028,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 4514,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № 0/6060 від від 09.08.07 про визначення податкового зобов'язання по податку на прибуток у сумі 11286,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 5643,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" м. Хмельницький ( вул. Грушевського, 99 , код 14148278) 3,40 грн. /три гривні 40 коп./ відшкодування сплаченого державного мита.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.П. Олійник

Постанова складена у повному обсязі і підписана - 24.09.07

Віддрук. 3 прим.:

1-          до справи,

2 - позивачу ,

3- відповідачу,