СУД
ПОСТАНОВА

09.10.07р.

Справа № А27/336-07

За позовом  Центральної міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі

до  Товариства з обмеженою відповідальністю
«АЛОНЖ», м. Кривий Ріг

Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

про визнання недійсної угоди від
05.09.05р. №05/09/05-1

Суддя    В.О.Татарчук

Секретар Дякун А.І.

представники:

від позивача - Котович Д.В. 14.05.07р. №10056/к/100, Швець К.В. дов. від
18.05.07р. №10494/к/235

від відповідача-1 - не з'явився

від відповідача-2 - не з'явився

Суть спору:

Центральна міжрайонна державна
податкова інспекція у м. Кривому Розі звернулася з позовом до товариства
з обмеженою відповідальністю «Алонж»та суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 (далі СПД ОСОБА_1) про:

- визнання недійсним договору від
05.09.05р. №05/09/05-1, укладеного між ТОВ «Алонж» та СПД ОСОБА_1;

- стягнення з ТОВ «Алонж»на користь
держави 7000грн.;

- стягнення з СПД ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Алонж»7000грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що:

-          з боку відповідача-2 угода була
укладена з метою завідомо суперечною інтересам держави та суспільства і повинна
бути визнана недійсною на підставі ч.1 ст.207 ГК України;

-          19.10.2006р. вироком суду Жовтневого
району м. Кривого Рогу встановлено умисел на ухилення від сплати податків на
додану вартість за період з 01.07.05 по 31.12.05, в який був укладений договір
з ТОВ «Алонж».

Відповідачі не забезпечили явку
представників в судове засідання. Суд вважає за можливе розглянути справу за їх
відсутності, так як останні були належним чином повідомлені про час та місце
судового засідання.

В судовому засіданні 09.10.2007р.
були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд -

встановив:

05.09.2005р. між ТОВ «Алонж»та СПД
ОСОБА_1 був укладений договір про надання маркетингових послуг №05/09/05-1,
згідно з яким, надано маркетингових послуг з пошуку ринку збуту та постачання
зерна виконавцем на суму 7000грн.

Факт виконання сторонами наведеного
договору підтверджується наявними в матеріалах справи рахунком №05/09/05-1,
податковою накладною від 05.09.05р. №05/09/05-1, платіжним дорученням №210 від
27.09.05р., а також актом виконаних робіт від 05.09.05р.

Суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги в частині визнання недійсним договору
№05/09/05-1від 05.09.05р. з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.207 ГК України
господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або  укладено учасниками господарських відносин з
порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно з п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 28.04.1978р. «Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними»при розгляді справ про визнання угоди недійсною на
підставі ст.49 Цивільного кодексу України (1540-06) судам слід мати на увазі,
що дія цієї норми поширюється на угоди, які укладені з метою, завідомо
суперечною інтересам держави і суспільства, тобто порушують основні принципи
існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать угоди, спрямовані на
використання всупереч закону колективної, державної або чиєїсь приватної
власності з корисливою метою, приховування фізичними та юридичними особами від
оподаткування доходів, використання майна, що знаходиться у їх власності або
користуванні, на шкоду правам, свободам і гідності громадян інтересам
суспільства, на незаконне відчуження землі або незаконне нею користування,
розпорядження чи придбання всупереч встановленим правилам предметів, вилучених
з обігу або обмежених у обігу.

Задовольняючи позов у такій справі,
суд повинен у рішенні вказати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна
інтересам держави і суспільства мета укладення угоди і хто з її учасників мав
умисел на досягнення цієї мети.

В даному випадку відповідна мета
присутня в діях відповідача-2 і направлена на приховування від оподаткування
прибутків та доходів.

Так, вироком суду Жовтневого району
м. Кривого Рогу від 19.10.2006р. по справі №1-516-2006 р. визнано ОСОБА_1
винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.212 КК України. Встановлено, що
ОСОБА_1 в період з липня по жовтень 2005р. шляхом необґрунтованого завищення
податкового кредиту і заниження податкових зобов'язань з ПДВ, що підлягали
сплаті до бюджету, умисно ухилився від сплати до бюджету ПДВ в сумі 407681грн.,
чим завдав державі шкоду у великих розмірах.

Також, зазначено, що вина ОСОБА_1
підтверджується зокрема, актом №37/17.3/ від 22.05.2006 року «Про
результати виїзної позапланової перевірки дотримання вимог податкового
законодавства суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 за період з
01.07.2005р. по 31.12.2005р.».

Наявні в матеріалах справи копії
первинних документів свідчать, що спірний договір виконувався сторонами у
вересні 2005р.

Суд враховує встановлені вказаним
вироком обставини згідно з ч.4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно з п.13 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі питання застосування законодавства про
відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових
платежів»від 08.10.2004 №15 ухилення від сплати податків, зборів, інших
обов'язкових платежів може бути вчинене як шляхом неподання документів, із їх
обчисленням та сплатою до бюджетів чи державних цільових фондів (податкових
декларацій, розрахунків, бухгалтерських звітів і балансів тощо), так і шляхом
приховування об'єктів оподаткування, а також шляхом заниження об'єктів
оподаткування та іншими способами.

Факти встановлені вироком суду
Жовтневого району м. Кривого Рогу свідчать про наявність у відповідача-2 мети
завідомо суперечної інтересам держави та суспільства при укладенні спірного
договору.

Таким чином, за умови наявності в
діях СПД ОСОБА_1 мети завідомо суперечної інтересам держави та суспільства позовні
вимоги щодо визнання недійсним спірного договору підлягають задоволенню.

В той же час, суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні позову щодо застосування наслідків визнання
договору недійсним з наступних підстав.

Відповідно до ст.250 ГК України адміністративно-господарські
санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести
місяців з дня виявлення порушення, але
не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами  правил здійснення
господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи, що спірний договір був
укладений та виконувався протягом 2005р., закінчився строк для застосування
наслідків визнання угоди недійсною, як адміністративно-господарських санкцій.

Викладені обставини свідчать про
необхідність відмови в задоволенні позову у вказаній частині.

Керуючись ст.ст.207, 208, 250 ГК
України, ст.ст.94, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
-

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір від
05.09.05р. №05/09/05-1, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю
«Алонж»та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені
ст.186 КАС України.

Суддя
В.О.Татарчук

Дата
підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України
-17.10.2007р.