КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2007                                                                                           № 2/575

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Мартюк А.І.

суддів:                                         Лосєва А.М.

Зубець Л.П.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Пилипчук Г.В. (дов. б/н від 07.08.2007 р.)

від відповідача Єрмак В.О. (дов. №220/602/д від 13.07.2007 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву за нововиявленими обставинами Малого Підприємства "Агротранс"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 від 25.04.2007

у справі № 2/575 (Домнічева І.О.)

за позовом                               Мале підприємство "Агротранс"

до                                                   Міністерство оборони України

про                                                  визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.12.2006 року у cпpaвi № 2/575 позов Малого підприємства "Агротранс" (далі – позивач, МП "Агротранс") до Управління розквартирування військ і експлуатації фонду будівельно-квартирних органів Міністерства оборони, Міністерства оборони України (далі – відповідач) задоволено повністю: визнано право власності Малого підприємства "Агротранс" на вбудовано-прибудований комплекс нежитлових приміщень загальною площею 139,67 кв.м. по вул. Тополевій, 7 в м. Києві.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 р. по справі № 2/575 рішення Господарського суду м. Києва від 26.12.2006 р. скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог, заявлених до Міністерства оборони України відмовлено повністю. Припинено на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України провадження в частині позовних вимог до Управління розквартирування військ і експлуатації фонду будівельно-квартирних органів Міністерства оборони.

Мале підприємство "Агротранс" подало заяву про перегляд Рішення суду (постанови Київського Апеляційного господарського суду від 25.04.2007 р. по справі № 2/575) за нововиявленими обставинами до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007р. по справі № 2/575 та прийняти нове рішення, яким визнати право власності МП "Агротранс" на вбудовано-прибудований комплекс нежитлових приміщень загальною площею 139,67 кв. м по вул. Тополевій, 4-8 в м. Києві.

Заява МП "Агротранс" про перегляд постанови Київського Апеляційного господарського суду від 25.04.2007 р. по справі № 2/575 за нововиявленими обставинами мотивована наступним: Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України є правонаступником Управління розквартирування військ і експлуатації фондів будівельно-квартирних органів МО України, з яким позивач укладав інвестиційний договір № 102 від 17.02.1994 р., а також правонаступником Центрального квартирно-експлуатаційного управління МО України, яке передало по акту позивачу 20.05.1994 р. вбудовано-прибудований комплекс помешкань загальною площею 139,87 кв. м по вул. Тополевій, 4-8 в м. Києві. Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України, як правонаступник Управління розквартирування військ і експлуатації фондів будівельно-квартирних органів МО України та Центрального квартирно-експлуатаційного управління МО України, має повноваження на виконання зобов’язань за інвестиційним договором № 102 від 17.02.1994 р., та уповноважений на це, у відповідності до Положення про Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України (п. п. 3, 7), відповідачем – Міністерством Оборони України. Ці докази та документи не були відомі суду під час розгляду справи за апеляційною скаргою відповідача у квітні 2007 р. Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України у відповідності до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» є суб’єктом господарської діяльності у Збройних Силах України, має печатку з зображенням державного герба, та ідентифікаційний код присвоєний Міністерством Оборони України за погодженням з Державним комітетом статистики (довідка Головного міжрегіонального управління статистики м. Києві Держкомстатистики України від 19.10.2007р. № 21-10/6208). Ці обставини підтверджуються довідкою про правонаступництво виданою Департаментом будівництва Міністерства оборони України, листом на адресу позивача від 24.09.2007 р. Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, Положенням про Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України, Історією організації будівництва та розвитку військової частини (установи).

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції заяву про перегляд рішення суду (постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 р. по справі № 2/575) за нововиявленими обставинами підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції просив залишити без задоволення заяву позивача, постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 р. по справі № 2/575 – без змін, вважаючи, що підстав для скасування зазначеної постанови немає.

Дослідивши доводи викладені в заяві позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та додані до неї докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

10 лютого 1994 року Представник Президента України, Голова Залізничної районної державної адміністрації м. Києва, розглянувши лист Управління розквартирування військ та експлуатації фонду Міністерства оборони України від 27 жовтня 1993 року № 144/8/1117 про інвестування збудованого приміщення та пропозиції Малого підприємства "Агротранс" про пайову участь в завершенні будівництва приміщення для побутового обслуговування, керуючись Положенням про інвестування будівництва та придбання житла для військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженим Указом Президента України від 1 липня 1993 року № 240/93, видав розпорядження № 146, яким погодив перерахування коштів МП "Агротранс" для завершення будівництва приміщення загальною площею 140 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Тополева, 7.

17 лютого 1994 року між позивачем та Управлінням розквартирування військ та експлуатації фонду будівельно-квартирних органів Міністерства оборони України (надалі-Управління) було укладено Договір № 102 (надалі –Договір). За договором позивач для прискорення реалізації «Програми забезпечення житлом військовослужбовців» інвестував грошові кошти у будівництво житлового будинку в м. Києві по вул. Тополевій, 7 в частині, що стосується вбудовано-прибудованих приміщень, передбачених проектом, як приміщень пункту прокату електротоварів і туристичного спорядження загальною площею 139,67 кв. м. Будівництво відбувалося «під ключ» з власною інженерною та соціально-побутовою інфраструктурою в строк до 30 березня 1994 року. Інвестиції здійснені Позивачем, погашались шляхом передачі останньому у власність приміщень (п. 1.2. Договору), будівництво яких здійснювалося за рахунок інвестованих за Договором коштів. Договір було погоджено з Начальником юридичної групи будівельно-квартирних органів Міністерства оборони України, Начальником Головного Управління військового будівництва та затверджено Начальником Головного Управління розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Управління зобов’язалось передати позивачу в 2-ох тижневий строк після затвердження Акту Державної комісії документи, які необхідні для передачі визначених приміщень позивачу у власність.

Акт приймальної комісії від 31.12.1993 року, про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва 15-ти поверхового житлового будинку по вул. Тополевій 4-8 в Залізничному районі м. Києва, був затверджений Управлінням держархбудконтролю Головархітектури Київської міської державної адміністрації 06.01.1994 року № 201.

Директивою начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 12 квітня 1994 року № 115/1/340 Управління розквартирування військ і експлуатації фондів будівельно-квартирних органів Міністерства оборони України переформовано в Центральне квартирно-експлуатаційне управління Міністерстав оборони України. 20 травня 1994 року Начальником Центрального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України було підписано акт, яким Позивачу було передано, згідно Договору, вбудовано-прибудований комплекс помешкань загальною площею 139,67 кв. м до житлового будинку по вул. Тополевій у м. Києві. З червня 1994 року позивач займає передане йому приміщення по вул. Тополевій, 4-8 у м. Києві (надалі-Приміщення), що підтверджено довідкою Будинкоуправління № 12 Київського КЕУ від 23.07.2007р. № 381.

20.12.1996 р. Директивою Міністра оборони України №115/1/0375 Центральне квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України переформовано в Головне квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України.

З 30 квітня 2004 р. Головне квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України переформовано у Головне управління Збройних сил України (Директива Міністра оборони України від 05.02.2004 р. №Д-115/1/02).

В додатку 1 до Правил державної реєстрації об’єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, який затверджено Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995 р., визначено перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація об’єктів нерухомого майна. В цьому переліку не зазначено інвестиційний договір та акт передачі нерухомого майна, як підставу для проведення державної реєстрації об’єктів нерухомого майна. Документів, необхідних для реєстрації приміщення в виконавчих органах державної влади, передано позивачу не було.

У відповідності до Указу Президента України від 01.07.1993 року № 240 «Про інвестування будівництва та придбання житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей», п. 4 визначено, що передача у власність інвесторам житла, споруд соціально-побутового призначення здійснюється після введення в експлуатацію об’єктів та їх реєстрації в органах технічної інвентаризації. Також цей пункт Указу Президента України визначає, що для отримання свідоцтва до Бюро технічної інвентаризації (надалі-БТІ) подаються документи, перелік яких визначається законодавством.

Позивач не отримав від Центрального квартирно-експлуатаційного управління МО України документів, на підставі яких він зміг би зареєструвати приміщення в БТІ. Центральне квартирно-експлуатаційного управління МО України при передачі приміщення позивачу порушило умови Договору, а саме п. п. 1.2., 2.1., а також п. 4 Указу Президента України від 01.07.1993 року № 240 «Про інвестування будівництва та придбання житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей», не здійснивши процедуру реєстрації нерухомого майна в БТІ передбачену цим пунктом Указу Президента України. З боку зазначеного управління були також порушені п. п. 5.3., 5.4. Договору 102 від 17.02.1994 р. в частині не повідомлення позивача про зміну свого правового статусу й передачу прав до правонаступників.

На звернення позивача, вже під час розгляду спору, відповідач листом від 24.09.2007 року № 303/3/12/710, повідомив позивача, що Головне квартирно-експлуатаційне Управління Збройних Сил України є правонаступником Управління розквартирування військ та експлуатації фонду МО України.

Договір між позивачем та Управлінням розквартирування військ і експлуатації фонду будівельно-квартирних органів Міністерства оборони України укладено під час дії ЦК УРСР.

Статтею 161 ЦК УРСР визначено загальні умови виконання зобов’язання, згідно якої зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в встановлений строк у відповідності з вказівками закону, акту планування, договору. Статтею 216 ЦК УРСР визначено умови припинення зобов’язання виконанням його належним чином.

З 1 січня 2004 року набрав чинності ЦК України. На час набрання чинності цим кодексом законної сили, будинок в якому знаходиться приміщення, введений в експлуатацію, а приміщення, передане позивачу, не зареєстровано в БТІ. Спір про право на предмет позову виник з набранням чинності нового Цивільного кодексу з 1 січня 2004 р., який пов’язує виникнення права власності на об’єкти нерухомості після їх державної реєстрації (п. 2 ст. 331, ст. 334 ЦК України). Фактично договірні відносини з боку відповідача не виконано в повному обсязі, договором не встановлено строк його припинення, і тому договірні відносини між позивачем і відповідачем продовжуються і в цей час до моменту належного виконання договору, і до цих відносин, у відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України застосовуються положення ЦК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України зазначено підстави набуття права власності, зокрема із правочинів.

Статтею 331 ЦК України визначено набуття права власності на новостворене майно.

В ст. 334 ЦК України визначено моменти набуття права власності за договором, та згідно п.1 цієї статті право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Центральне квартирно-експлуатаційне управління МО України передало приміщення позивачу, але не здійснило дій, необхідних для його реєстрації в БТІ у відповідності до вимог законодавства; з іншої сторони зазначене управління, у відповідності до п.п. 1.2., 2.1. Договору, не надало документів, які б дозволили позивачу здійснити реєстрацію приміщення в БТІ самостійно.

Статтею 392 ЦК України встановлена можливість визнання права власності шляхом пред’явлення позову про його визнання.

Відповідач – Міністерство оборони України діє на підставі Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 р. № 1081 і є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням.

У відповідності до Положення про Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, останнє є органом військового управління, яке утримується на окремому штаті у складі МО України і призначене для реалізації державної, військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, підпорядковане заступнику Міністра оборони України відповідно до функціональних обов’язків; у відповідності до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» є суб’єктом господарської діяльності у Збройних Силах України, має печатку з зображенням державного герба, та ідентифікаційний код присвоєний Міністерством Оборони України за погодженням з Державним комітетом статистики; представляє МО України в інших органах виконавчої влади та місцевого самоврядування у відповідності до покладених на нього обов’язків без доручення з питань, що належать до його компетенції; за встановленим у МО України порядком, укладає (розриває) від імені Міністерства оборони України угоди (договори, контракти) підряду, підряду на капітальне будівництво.

Крім того, позивач просив виправити в рішенні Господарського суду м. Києва від 26.12.2006 р. допущену в написанні адреси будинку помилку: м. Київ, вул. Тополева, 7, оскільки формулюючи позовні вимоги позивач допустив помилку в написанні адреси місця розташування вбудовано-прибудованого комплексу нежитлових приміщень, яка й була повторена в рішенні суду; під час будівництва відбулося уточнення адреси і при підписанні Акту приймальної комісії від 31.12.1993 р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку вона була визначена як м. Київ, вул. Тополева, 4-8.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити правильну адресу місця розташування вбудовано-прибудованого комплексу нежитлових приміщень, а саме: м. Київ вул. Тополева, 4-8.

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Колегія суддів Київського апеляційного суду вважає, що обставини, викладені позивачем в заяві про перегляд постанови, мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові під час розгляду справи за апеляційною скаргою відповідача – Міністерства оборони України, а тому є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 112 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем доведені суду обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а отже, є підстави для часткового скасування Постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 р. по справі № 2/575.

Проте, колегія апеляційного суду вважає, що відсутні підстави для скасування зазначеної Постанови в частині припинення провадження на підставі п.1 ст. 80 ГПК України в частині позовних вимог до Управління розквартирування військ і експлуатації фонду будівельно-квартирних органів Міністерства оборони, а тому в цій частині Постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 101-105, 112- 114 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Малого підприємства "Агротранс" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 року по справі № 2/575 за нововиявленими обставинами задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 року по справі № 2/575 скасувати частково.

Прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, Рішення Господарського суду м. Києва від 26.12.2006 року у cпpaвi № 2/575 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

« Позов задовольнити повністю: визнати право власності Малого підприємства "Агротранс" (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. 3 Інтернаціоналу, 155, ідентифікаційний код № 13705073, р/р 4841 в АКБ «Укрсоцбанк», МФО 300023) на вбудовано-прибудований комплекс нежитлових приміщень загальною площею 139,67 кв.м. по вул. Тополевій, 4-8 в м. Києві. »

В частині припинення провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України, в частині позовних вимог до Управління розквартирування військ і експлуатації фонду будівельно-квартирних органів Міністерства оборони, постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 по справі №2/575 залишити без змін.

В іншій частині Рішення Господарського суду м. Києва від 26.12.2006 року у cпpaвi № 2/575 залишити без змін.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь Малого підприємства "Агротранс" 42,50 грн. по сплаті державного мита за подання заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                            Мартюк А.І.

Судді

Лосєв А.М.

Зубець Л.П.

26.11.07 (відправлено)