ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.11.07                                                                                       Справа №11/435д/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Колодій Н.А. судді  Колодій Н.А.    , Кричмаржевський В.А.  , Юхименко О.В.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача:     Купцов Ю.М.,   довіреність №   1960 від 09.11.2007р.;

відповідача:   Скворцова О.О., довіреність № 01/11 від 10.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного комунального підприємства «Бердянський міськводоканал», м. Бердянськ Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької області від 13.08.2007 р. у справі № 11/435д/07

за позовом  Державного комунального підприємства «Бердянський міськводоканал», м. Бердянськ Запорізької області

до відповідача Комунального підприємства «Облводоканал», м. Запоріжжя

про внесення змін до договору  та зменшення плати

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №3054 від 15.11.2007 року справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя – Колодій Н.А. (доповідач), судді –   Кричмаржевський В.А., Юхименко О.В.

Державне комунальне підприємство  «Бердянський міськводоканал»  звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом  до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, в якому, з урахуванням поданих  уточнень,   просить внести зміни в пункт 7.4 Договору №4 від 07.11.2006 року «Про надання послуг з водопостачання»  шляхом зменшення  ціни (тарифу), що підлягає сплаті, з 1,75 грн. за 1 куб.м. до 1,40 грн. ( в тому числі  20% ПДВ) в період подачі  питної води з 15.01.2007 року по 31.03.2007 року та зменшити плату  за подану відповідачем в цей період питну воду  на 494659,90 грн (том 1 а.с.3-6, том 2  а.с.5-8).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.08.2007 р. у справі                          № 11/435д-07 (суддя Гончаренко С.А.) у задоволенні  позову  відмовлено. Рішення мотивовано наступним: позивачем не було дотримано встановленого законодавством порядку внесення змін до господарських договорів (ст.188 ГК України), тариф на послуги водопостачання, зазначений у пункті 7.1 Договору, може бути змінений лише на підставі рішення органу, уповноваженого встановлювати ці тарифи;  позивачем не надано належних доказів в підтвердження факту подачі  відповідачем неякісної води.

Не погоджуючись із прийнятим судовим актом, Державне комунальне підприємство  «Бердянський міськводоканал»  звернувся до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької  області від 13.08.2007 р. у справі № 11/435д/07, як прийняте внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Заявник стверджує, що господарський суд порушив норми процесуального права, несвоєчасно  направив на  його адресу  прийняте  рішення, що стало причиною пропуску ним процесуального строку для подачі апеляційної скарги. Позивач не погоджується з висновком господарського суду щодо недоведеності подачі відповідачем води, яка не відповідає ДЕСТу 2874-82 «Вода питна. Гігієнічні вимоги, контроль за якістю» Вказує, що відбір проб води було проведено  без участі представника Облводоканалу  з причин ігнорування відповідачем приписів  пункту 2.4 Договору. Вважає, що господарським судом безпідставно не прийнято до уваги подані позивачем документі - листи, які, за його переконанням, свідчать про неякісність питної води, що подавалась відповідачем у спірний період. Зазначає, що  господарський суд  при вирішенні  питання щодо зменшення вартості  води на 20% необґрунтовано не застосував до спірних відносин положення Правил надання  послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення , затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630.

КП «Облводоканал», відповідач у справі, вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим та не погоджується з доводами, викладеними позивачем  в апеляційній скарзі з огляду на наступне:

Підтверджує, що позивачем не дотримано умов пункту 2.4 Договору від 07.11.2006 року щодо порядку відбору проб води для перевірки  її якості, в тому числі участі виробника при здійсненні відбору та аналізу води, визначення місця відбору. Не погоджується з посиланням повивача  на приписи  ст.. 678 ЦК України, як на  нормативне обґрунтування вимог щодо зменшення вартості  води на 20%, вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми гл. 63 ЦК України «Послуги. Загальні положення». Зазначає, що незастосування господарським судом  у спорі між сторонами Правил надання  послуг з централізованого опалення є правомірним, так як наведені Правила регулюють правовідносини між суб’єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг,  та фізичною або юридичною особою,  яка отримує, або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, тобто є кінцевим споживачем. Позивач не є таким  споживачем.

Судове засідання проводилось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу – програмного комплексу «Діловодство суду»..

За згодою представників сторін в судовому засіданні 16.11.2007 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами,  наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним комунальним підприємством  «Бердянський міськводоканал» (Споживач) та Комунальним підприємством «Облводоканал» Запорізької обласної ради (виробник) 07.11.2006 року  укладено договір №4 «Про надання послуг з водопостачання» (далі –Договір), який сторонами підписано з протоколом розбіжностей ( т.1 а.с.9-12). За умовами  названого договору  Виробник зобов’язався забезпечити Споживачу, який є оптовим споживачем, надання послуг з постачання води на господарські, побутові та виробничі потреби  в передбаченому договором обсязі, а Споживач зобов’язався прийняти надану питну воду та оплатити її у порядку та на умовах даного договору ( пункт  1.1 Договору).

У розділі  2 Договору сторони узгодили кількість та якість питної води,  у розділах 7 і 8 Договору, відповідно, вартість води, порядок та умови проведення розрахунків.  Так, згідно з пунктом 7.1 Договору, тариф на послуги водопостачання ( для оптових споживачів) становить 1,75 грн. за 1 куб.м, в т.ч. ПДВ. Споживач проводить оплату за надані послуги до 25 числа наступного за звітним місяця на підставі отриманого рахунку, податкової накладної та акту про надані послуги ( пункт 8.1.1 Договору).

За період з 15.01.2007  по 31.03.2007  відповідачем було подано позивачу 1 413 314 куб.м. води,  виписані  та направлені позивачу рахунки: №42 від 31.01.2007 року  на суму 514758,50 грн.;  №80 від 28.02.3007 року на суму 931691,25 грн.; №122 від 31.03.2007 року на суму 1 026 859,75 грн., а  всього  - на суму 2 473299,50 грн., що підтверджується наведеними у позовній заяві  розрахунками,  відповідними  двосторонніми актами, рахунками ( копії містяться в матеріалах справи).

Посилаючись  на акти про проведення відбору проб питної води, складені  лабораторією цеху водопостачання  ДКП «Бердянський міськводоканал» ( том 1 а.с. 33-105), в яких зазначено  про невідповідність  питної дніпровської води ДЕСТу 2874-82 по кольору та залізу,  позивач  звернувся до господарського суду із позовом щодо  зміни ціни (тарифу) поставленої у спірний період ( з 15.01 по31.03.2007 року)  питної води  з 1,75 грн. до 1,40 грн. за 1 куб.м  шляхом  внесення відповідних змін в пункт  7.1 Договору та, у зв’язку з цим,   зменшення вартості поданої за спірний період води, що заявлена відповідачем до сплати,  на 494659,90 грн., що стало предметом розгляду у рамках даної справи.

Аналізуючи приписи  цивільного та господарського законодавства України, що регулюють правовідносини між  суб’єктами господарювання, колегія  суддів зазначає, що однією з підстав виникнення цивільних правовідносин є господарський договір. Господарський договір  - це регулятор конкретних господарських відносин між суб’єктами господарської діяльності, умови якого встановлюють самі суб’єкти. Законодавством України ( ст.ст.179-192 Господарського кодексу України) встановлено загальний порядок як укладання  господарських договорів, так і порядок їх розірвання, внесення змін в умови договору.

Відповідно до приписів ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.  При не досягненні сторонами згоди щодо внесення змін в договір, спір передається на вирішення суду.

Отже, законодавець передбачив спеціальний порядок  зміни та розірвання господарських договорів, дотримання якого є обов’язковим .

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивач,  дотримуючись приписів ст. 188 ГК України,  звертався  у встановленому законом порядку до відповідача з пропозицією внести зміни в  умови Договору № 4 від 07.11.2006 року «Про надання послуг з водопостачання» , а саме, в пункт 7.1 Договору., в якому йдеться по  визначену ціну ( тариф) на послуги водопостачання.  Не надані таки докази і суду апеляційної інстанції.

Крім того, слід зазначити, що виходячи зі змісту пункту 7.2  Договору, тариф на послуги водопостачання, вказаний в пункті 7.1 Договору, може бути змінений на підставі рішення органу, уповноваженого встановлювати тарифи; виробник при зміні тарифу зобов’язаний повідомити Споживача.

Як свідчать матеріали справи та надані докази, такого рішення відповідним органом  в спірний період не приймалося.

Також колегія суддів зауважує, що узгоджена сторонами умова Договору ( пункт 7.1) не суперечить приписам Закону України «Про ціни і ціноутворення» щодо порядку встановлення цін та тарифів на житлово-комунальні послуги. Господарським судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що тариф у розмірі 1,75  грн. за 1 куб.м.               (для оптових споживачів) встановлено рішенням Запорізької обласної ради  № 29 від 28.07.2006 «Про затвердження тарифів на комунальні послуги КП «Облводоканал», є врегульованим та не може бути змінений  за домовленістю сторін Договору, або за їх  вимогою (том 2 а.с.1).

Крім того, колегія  зазначає, що виходячи з приписів закону  ( ч.5 ст. 188 ГК України), якщо судовим рішенням договір змінено, то як правило, договір вважається зміненим  з дня набрання чинності цим рішенням. Разом з тим, зі змісту заявлених  позовних вимог вбачається,  що  позивач просить внести зміни в умову договору щодо зміни тарифу  за певний період ( з 15.01 по 31.03.2007 року), який на час звернення   із позовом до суду              (станом на  11.06.2007 року)  вже минув.

За наведених обставин колегія суддів  вважає висновок господарського суду щодо відсутності  підстав для задоволення позову в частині вимог про внесення змін до пункту 7.1 Договору №4 від 07.11.2006 року    обґрунтованим та таким, що відповідає  приписам закону, що регулює  дані правовідносини.

Виходячи зі змісту пункту 2.3 Договору, вода подається Споживачу згідно з узгодженими нормативами, вказаними в таблиці 2. При наявності дозволу компетентних органів Виробник має право відступити від узгоджених показників.

При укладенні  Договору №4 сторони ( позивач і відповідач)  узгодили та зазначили у пункті 2.4 порядок здійснення контролю за якістю води, а саме: контроль за якістю здійснюється шляхом відбору проб води на виході з водоводу представниками двох акредитованих лабораторій Виробника та Споживача та здійснення аналізу в лабораторії Споживача за участю представника Виробника.. При наявності відхилень якості води від узгоджених нормативів сторони складають акт за формою згідно додатку №1 до Договору, визначається дата та час початку робіт по доочистці води Споживачем.

Позивач, стверджуючи, що  КП «Облводоканал» в спірний період поставляв неякісну воду  та вимагаючи зменшення її вартості на 20 відсотків ( на 494659,90 грн.), посилається на  Акти, що складені ним одноособово, без дотримання приписів пункту 2.4 Договору.

Отже, надані суду документи ( Акти) не можуть бути прийняті  судом  як належний доказ підтвердження фактів постачання відповідачем   неякісної питної води.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу заявлених вимог або заперечень. Стаття 34 ГПК України закріплює, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено у встановленому законом та Договором порядку факту  подачі йому неякісної води.

Крім того, зі змісту пункту  2.5 Договору вбачається, що у разі  відхилення якості питної води від узгоджених показників, Споживач проводить доочистку води до необхідних показників, вартість робіт щодо доочистки води, проведеної Споживачем, компенсується Виробником згідно  витрат на підставі відповідного рахунку.

Тобто, сторони домовились  щодо порядку   компенсації витрат, пов’язаних з подачею неякісної води.

Умовами Договору не передбачено зменшення вартості  поданої відповідачем та отриманої позивачем ( оптовим Споживачем)  питної води у разі виявлення її неякісності , на 20 %.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо порушення судом першої інстанції процесуальних норм ,  колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Порушення господарським судом приписів ст. 87 ГПК України щодо розсилання рішення сторонам у 5-денний термін після його прийняття не є тим порушенням  норм процесуального права, яке згідно зі ст.. 104 ГПК України  є підставою для скасування рішення. Крім того, судом апеляційної інстанції було відновлено строк на подачу апеляційної скарги  та скаргу прийнято до провадження  відповідно до ст.. 98 ГПК України. Отже, невиконання господарським судом приписів ст.. 87 ГПК України не вплинуло на  права позивача та його можливість оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Аналіз умов Договору №4 свідчить про те, що між сторонами склалися правовідносини з приводу надання відповідачем послуг з водопостачання, а не  відносини щодо купівлі-продажу  майна (товару), тому  господарський суд правомірно не застосував при вирішенні спору положення глави 54 ЦК України..

Доводи заявника  апеляційної скарги щодо порушення та неправильного застосування господарським судом норм матеріального права є необґрунтованими, не спростовують висновків суду  першої інстанції та не приймаються судом до уваги з зазначених в мотивувальній частині постанови  підстав.

Враховуюче вищевикладене,  колегія суддів вважає, що господарський суд Запорізької  області вірно застосував норми матеріального  права  і правильно прийняв рішення про відмову в задоволенні позову.

Виходячи з приписів  ст.49 ГПК України, судові витрати по розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції покладаються на позивача - Державне комунальне підприємство «Бердянський міськводоканал».

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  Державного комунального підприємства «Бердянський міськводоканал», м. Бердянськ Запорізької області, на рішення господарського суду Запорізької області від 13.08.2007 року  у справі №11/435д/07  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької  області від 13.08.2007 року  у справі №11/435д/07   - без змін.

Головуючий суддя Колодій Н.А.

судді  Колодій Н.А.

Кричмаржевський В.А.  Юхименко О.В.