КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2007                                                                                           № 47/351

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Сотнікова С.В.

суддів:                                         Дзюбка П.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі:                     Назаровій В.В.

За участю представників:

Луцюк В.В. дов. №689/1 від 21.05.2007 р.

Каліцький О.Г. довю №689 від 21.05.2007 р.

від відповідача :

Скоропашкін І.а. дов. №27 від 31.05.2005 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Чумацький шлях"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.02.2007

у справі № 47/351 (Сулім В.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Чумацький шлях"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Три-центральний аптечний склад"

про                                                  визнання договору неукладеним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.02.2007 р. у справі №47/351 припинено провадження у справі.

Не погоджуючись з даною ухвалою ТОВ “Чумацький шлях” звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду м. Києва, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м.Києва від 27.02.2007 р. по справі №47/351 повністю. Вважає, що дана ухвалу такою, що не відповідає вимогам норм процесуального права. Також, позивач вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було неповно та необ’єктивно досліджено всі обставини справи та докази, зроблено невірні висновки.

Представник відповідача в судове засідання надав відзив на апеляційну скаргу "№999 від 21.05.2007 р., однак з даного відзиву не вбачається, що саме просить відповідач. В судовому засіданні представник відповідача заперечував вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив суд залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний суд заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно та повно з’ясувавши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, встановив, що ухвалу суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних мотивів:

Ухвала суду про припинення провадження мотивована п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, а саме, суд вважає, що до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку та розмірах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в межах господарської справи №31/626-47/161 (№47/351-первісний номер справи) за позовом ТОВ “ТРИ - Центральний аптечний склад” до ТОВ “Чумацький шлях” та на підставі ст.60 ГПК України подав зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.09.2006 р. № 05-5-47/10923 дана зустрічна позовна заява була повернута без розгляду з підстави недодання до неї доказів, що підтверджують викладені у ній обставини.

ТОВ “Чумацький шлях” було оскаржено ухвалу від 11.09.2006 р.№05-5-47/10923 в апеляційному порядку. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2006 р. у справі № 05-5-47/10923 ухвала Господарського суду міста Києва від 11.09.2006 р. була скасована, а позовні матеріали направлені до місцевого суду для розгляду по суті.

Одночасно ТОВ “Чумацький шлях” було оскаржено до апеляційної інстанції рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2006 р. у справі № 31/626-47/161. Київським апеляційним господарським судом розгляд даної справи в апеляційному порядку було зупинено ухвалою від 20.11.2006 р. до винесення Господарським судом міста Києва рішення по суті зустрічного позову з міркувань, що перегляд рішення суду слід здійснювати з урахуванням рішення господарського суду щодо зустрічних позовних вимог товариства, які направлені для розгляду по суті.

Відповідно до оскаржуваної ухвали від 27.02.2007 р. суд першої інстанції у справі № 47/351 припинив на підставі п. 1 ч. 1 статті 80 ГПК України провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ “Чумацький шлях” до ТОВ “Три-Центральний аптечний склад” про визнання договору неукладеним.

З ухвали суду від 27.02.2007 р. вбачається, що місцевий суд вважає зазначений спір таким, який не підлягає вирішенню в господарських судах України.

З даним висновком суду, апеляційний суд не може погодитися, враховуючи наступне.

В оскаржуваній ухвалі зазначається, що відповідно до статті 1 ГПК України особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або прав, що оскаржуються і охоронюваних законом інтересів.

Місцевий суд, розглядаючи дану позовну заяву зазначає, що неукладений договір не породжує прав та обов’язків, відповідно й не може порушувати права та охоронювані законом інтереси. При існуванні цивільно-правового спору з правовідносин, пов’язаних з таким договором, сторони саме у цьому спорі мають довести факт не укладення договору. Суд також зазначає, що вимога про визнання договору неукладеним є встановленням факту, що має юридичне значення. Юридичні факти можуть встановлюватися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне. Відповідно вимога про визнання договору неукладеним не може бути самостійною позовною вимогою у господарському суді. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Дані висновку суду першої інстанції протирічять нормам Цивільного процесуального кодексу України, а саме Розділу 4 даного кодексу, яким передбачено окреме провадження та в рамках якого розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України визначено поняття окремого провадження, а саме це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 2 та 3 даної норми містять переліки справ, що розглядаються в порядку окремого провадження, ч.3 даної норми визначає, що в порядку окремого провадження можуть розглядатися інші справи у випадках передбачених чинним законодавством.

Однак, чинне законодавство, а саме ст.256 ЦПК України, якою визначено справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення не містить в своєму переліку справ про визнання договору неукладеним. Також до даного випадку (зустрічної позовної заяви) не можна застосувати ч. 2 даної норми, оскільки даний спір не стосується встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, апеляційний суд робить висновок, що посилання суду першої інстанції на те що вимога про визнання договору неукладеним є встановленням факту, що має юридичне значення є грубим порушенням норм процесуального права. Оскільки розглядає мий спір є позовним провадженням за участю юридичних осіб, предметом якого є визнання господарського договору неукладеним, отже, має всі ознаки підвідомчості господарським судам.

Також, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, не взято до уваги, що позовна заява ТОВ “Чумацький шлях” є не окремою позовною заявою, а є зустрічною позовною вимогою, яка нерозривно пов’язана з первісним позовом і заявлена до розгляду саме у зв’язку із існуванням та розглядом сторонами спору про право цивільне у справі № 31/626-47/161. Тому розгляд зазначеної вимоги по суті безпосередньо впливає на права та охоронювані законом інтереси товариства у спорі у справі № 31/626-47/161. Судом не враховано, що даний зустрічний позов розглядався у іншому провадженні, окремо від провадження відкритого за первісним позовом до підприємства (тобто як окремий позов).

Данні обставини підтверджується матеріалами справи, а тому висновки суду не відповідають обставинам справи та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, тобто перелік спорів в даній статі не є вичерпним. Спір про визнання господарського договору неукладеним виник саме із зазначених підстави.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд прийшов до висновку, що встановлюючи факт неналежної підвідомчості даної зустрічної позовної заяви місцевим господарським судом порушено вимоги ст.ст.1, 12 ГПК України.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що припиняючи провадження у справі місцевий суд порушив вимоги постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2006 р. у справі № 05-5-47/10923, відповідно до якої суд зобов’язав Господарський суд міста Києва розглянути позовні матеріали ТОВ “Чумацький Шлях” по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ГПК України вирішення господарського спору по суті здійснюється у формі задоволення позову та відмови в позові повністю або частково. Припинення провадження у справі відповідно до зазначеної норми не є розглядом справи по суті

Відповідно до прохальної частини апеляційної скарги ТОВ “ТРИ – Центральний аптечний склад” скаржник просить апеляційну інстанцію розглянути зустрічну позовну заяв по суті та задовольнити вимоги ТОВ “Чумацький шлях”, визнати неукладеним договір доручення.

Враховуючи норми ст.101 ГПК України, апеляційний суд зазначає, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Беручи до уваги, той факт, що в суді першої інстанції дана зустрічна позовна заява не була розглянута по суті, тому апеляційний суд не вповноважений приймати рішення з приводу предмета спору по суті, а отже відмовляє ТОВ “Чумацький шлях” в задоволенні даної апеляційної вимоги.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи ТОВ “Чумацький шлях”, викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки господарського суду першої інстанції, а тому є підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду повністю.

Апеляційний суд вважає, що господарський суд першої інстанції не встановив фактичні обставини справи, не дослідив наявні докази та не надав їм належної оцінки, в результаті чого прийняв ухвалу, яка не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу задовольняє частково, ухвалу суду скасовує повністю.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ “Чумацький шлях” на ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.02.2007 р. по справі №47/351 задовольнити частково.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.02.2007 р. по №47/351 скасувати повністю.

3.          В іншій частині апеляційну скаргу ТОВ “Чумацький шлях” на ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.02.2007 р. по справі №47/351 залишити без задоволення

4.          Матеріали справи №47/351направити до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя                                                                      Сотніков С.В.

Судді                                                                                          Дзюбко П.О.

Дикунська С.Я.