КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.09.2007
№ 16/149

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Гарник
Л.Л.

при секретарі:                     Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача -не з'явились;

від відповідача - Грищенюк Д.І. (дов. від
06.062007 р., б/н);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
25.06.2007

у справі № 16/149 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до                                                   Української
федерації профспілкових організацій - профспілка працівниківспільних
підприємств

про                                                  розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду м. Києва від 25.06.2007 року по справі№ 16/149 в позові
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(далі - позивач, Ф.О. - підприємець ОСОБА_1)
до Української федерації профспілкових організацій - профспілка працівників
спільних підприємств (далі - відповідач, Профспілка працівників СП) про
розірвання договору оренди відмовлено повністю.

Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1, не погоджуючись з прийняттям судом такого рішення
по справі, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти
нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В
обґрунтування апеляційних вимог позивач зазначає, що при прийнятті спірного
рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а саме, суд
не взяв до уваги докази незнаходження відповідача за вказаною в договорі
адресою та несповіщення позивача про її зміну, що є підставою для розірвання
господарського договору.

Українська
федерація профспілкових організацій - профспілка працівників спільних
підприємств письмового відзиву на апеляційну скаргу позивача не надала, але
усно в судовому засіданні спростувала наведені в ній доводи та просила залишити
апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1без задоволення, а спірне
рішення від 25.06.2007 року - без змін.

Ухвалою
від 27.07.2007 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну
скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1до провадження та призначив її розгляд
на 24.09.2007 року.

В
судове засідання в апеляційній інстанції з'явився представник відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з'явився. Оскільки процесуальні
документи, що направлялись позивачу, повернулись з відміткою поштового відділення
“за закінченням терміну зберігання”, колегія вважає можливим здійснити
перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку
за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Заслухавши
пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно
ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК
України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно
до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх
подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються
вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

01.01.2007
року Профспілка працівників СП (Орендодавець) уклала договір № 6 оренди нене
житлового приміщення з Ф.О. - підприємцем ОСОБА_1 (орендар), відповідно до умов
якого Орендодавець передає Орендарю в користування не житлове приміщення,
згідно акта прийому - передачі, для розміщення офісу по АДРЕСА_1 загальною
площею 26,0 кв. м.

Як
визначено п. 2.1 договору, Орендодавець має право виступати з ініціативою
розірвання договору внаслідок невиконання умов договору та у разі погіршення
стану об'єкту оренди.

Згідно
п. 2.2 договору, в разі передчасного розірвання даного договору внаслідок
невиконання його умов по використанню приміщення не за призначенням, своєчасної
сплати коштів по оренді, невиконанні протипожежних та санітарно-гігієнічних
правил, Орендодавець зобов'язаний повідомити Орендаря про звільнення приміщення
не пізніше ніж за 10 днів.

Відповідно
до п. 2.4 договору. Орендар зобов'язаний сплачувати протягом 10 днів кожного
місяця орендну плату після одержання рахунку.

Статтею
3 договору визначено, що сума сплати за оренду по договору складає 1 125,00
грн. За несвоєчасну сплату платежів нараховується пеня в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховувалась пеня від суми недоїмки
за кожний день прострочення.

Відповідно
до ст.. 5 договору, він вступає в дію з 01.01.2007 року і діє до 30.06.2007
року.

Згідно
акту прийому-передачі нежилих приміщень У ФПО СП від 01.01.2007 року,
приміщення площею 26,0 кв. м по АДРЕСА_1 звільнено УФПО СП та прийнято Ф.О. -
підприємцем ОСОБА_1; стан приміщення на момент передачі задовільний.

Як
вбачається з матеріалів справи, 01.03.2007 року Ф.О. - підприємцем ОСОБА_1 було
направлено телеграму Профспілці працівників СП з інформацією про розірвання
договору оренди від 01.01.2007 року, яка не була доставлена адресату у
зв'язку  з його вибуттям.

Як
зазначив позивач, спірний договір був підписаний зі сторони Орендодавця
ОСОБА_2, а в якості адреси, відповідно до реквізитів, зазначено: 04053, м.
Київ, АДРЕСА_1 однак за вказаною адресою відповідач не перебував, то він
звернувся з позовом про розірвання договору на підставі ст.. 651 Цивільного
кодексу України, вважаючи, що вказане господарське зобов'язання не може бути
виконане.

Відповідно
до ст.. 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зміна або
розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі
або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом,
договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно
ст.. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися
при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті
зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що,
якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його
на інших умовах.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом про розірвання
договору лише тому, що відповідач (Орендодавець) не знаходиться за вказаною у
договорі адресою.

Суд
першої інстанції вірно зазначив, що ця обставина не є істотним порушенням
відповідачем договору, незнаходженням відповідача за адресою, зазначеною в
договорі. позивачу не завдано шкоди, у зв'язку з чим позивач значною мірою
позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору.

Умовами
договору не передбачено його розірвання з таких підстав.

Належних
та допустимих доказів, в розумінні ст.. 34 ГПК України, на підтвердження
істотного порушення відповідачем договору, що могло б бути підставою для його
розірвання позивачем не надано.

Крім
того, суд першої інстанції вірно зазначив, що телеграма поштового відділення
про невручення телеграми адресату не є належним доказом незнаходження
відповідача за вказаною адресою, оскільки спростовується документами наданими
відповідачем, а також тим, що ухвали суду були отримані відповідачем за
вказаною адресою: АДРЕСА_1

Відповідно
до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На
думку апеляційної інстанції, Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1не доведено
свої позовні вимоги, а тому вони не підлягають задоволенню.

Таким
чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно
з'ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм
матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішення по справі, судовою колегією не встановлено.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 - 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва
від 25.06.2007 року по справі № 16/149 за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1до Української федерації профспілкових організацій - профспілка
працівників спільних підприємств про розірвання договору оренди залишити без
змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1-  без задоволення.

2.          Справу № 16/149 повернути до
господарського суду м. Києва.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції
протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя
Коваленко В.М.

Судді
Вербицька О.В.

Гарник
Л.Л.

26.09.07 (відправлено)