ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" березня 2007 р.                                                                            Справа  № 7/2

За позовом закритого акціонерного товариства «Костопільський завод скловиробів»

до відповідача закритого акціонерного товариства «Ей-І-Ес Рівнеенерго»

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Енергозахід»

про стягнення 162929,85 грн. збитків

Суддя  Маціщук А. В.

За участю представників сторін :

від поз.- пред-к Головачик В.О./пост.дор.№ 27 від 10.01.07 р./

від відп.- комерц.дир-р Центру Голуб М.Т./пост.дор.№ 3 від 05.01.07 р./, юр-т Котовська О.М. /пост.дор.№ 95 від 10.11.06 р./

Позивач просить стягнути з відповідача 162929,85 грн. збитків, завданих підприємству внаслідок відключення електроенергії без попередження, яке мало місце 27.07.06 р. з 00-28 до 12-30 год.

Відповідач не заперечує факт аварійного відключення. Разом з тим, позов не визнає, поскільки вважає, що таке відключення електроенергії призвело до збитків з вини самого позивача. Вважає також необгрунтованим розмір збитків.

Третя особа пояснює, що згідно з умовами договору та п.10.4 ПКЕЕ відповідальність за якість та кількість електричної енергії, яку отримує споживач, покладає на ліцензіата з передачі енергії –ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго».

Судом встановлено слідуюче.

Відповідно до норм ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є договори та інші право чини, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі тощо.

Згідно зі ст.224 ГК України та ст.623 ЦК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Разом з тим, відповідно до норм ч.1 ст.224, ч.3 ст.226 ГК України та ст.614 ЦК України сторона господарського зобов’язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі, якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов’язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крм випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Відповідно до договору передачі електричної енергії і потужності № 232, укладеного сторонами 24.03.05 р., відповідач зобов'язаний здійснювати передачу електричної енергії від межі балансової належності ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго»і по його електричних мережах до споживача/позивача в обсягах, зазначених в повідомленні на заявлений обсяг купівлі електричної енергії. Додатком № 1.1 до договору визначено, що струмоприймачі ЗАТ „Костопільський завод скловиробів” відповідно до виданих технічних умов віднесені до другої категорії.

Відповідно до ч.4 п.1.2.17 Правил улаштування електроустановок (ПУЕ, затв.Міністерством енергетики і елетрофікації СРСР, що діють в редакції 1986 р. із змінами та доповненнями для України) до струмоприймачів другої категорії забезпечення надійності електропостачання віднесені струмоприймачі, перерва в енергопостачанні яких призводить до масового недовідпуску продукції, порушення в нормальній діяльності працівників, механізмів і промислового транспорту. Для струмоприймачів другої категорії рекомендується забезпечення енергопостачання від двох взаєморезервуючих джерел живлення.

Згідно з п.1.2.19 Правил улаштування електроустановок друга категорія надійності допускає переривання електропостачання на час, необхідний для включення резервного живлення черговим персоналом чи виїздною оперативною бригадою. Відповідно до норм п.1.2.19 ПУЕ друга категорія надійності передбачає можливість короткочасних перерв в електропостачанні терміном до 1 доби для усунення аварій діями працівників енергопостачальника.

Суд звертає увагу також на такі обставини.

Споживачі самостійно визначають необхідний їм рівень надійності і технічні умови погоджують з енергопостачальною організацією.

За рішенням спільної наради керівників ЗАТ ”Костопільский завод скловиробів” і ЗАТ „Ей-І-Ес Рівнеенерго” з приводу забезпечення надійності енергопостачання ЗАТ ”Костопільский завод скловиробів” відповідач взяв зобов’язання до 10.08.03 р. включити другий трансформатор на ПС –110/35/10кВ Костопіль для покращення надійності електропостачання склозаводу та організувати надійний зв’язок диспетчера Костопільського РЕМ з енергослужбою заводу. Такі заходи відповідачем були виконані. Разом з тим, позивач  прийняв рішення про закупівлю  та встановлення пристроїв затримки відпадання пускачів при посадках напруги в мережі , а також –встановлення газової електростанції необхідної потужності для паралельної роботи з енергосистемою ЗАТ „Ей-І-Ес Рівнеенерго”.Необхідність встановлення додаткового джерела живлення  обумовлена обладнанням заводу струмоприймачами, які відносять до першої категорії надійності електропостачання і вимагають безперебійного постачання електроенергії.

Відповідно до технічних умов № 006-04-Кс від 12.03.04 р. на установку ЕС (електростанції), виданих відповідачем позивачеві ЗАТ ”Костопільский завод скловиробів” необхідна категорія надійності електропостачання передбачає виробництво електроенергії для споживачів ЗАТ ”Костопільский завод скловиробів” та паралельну роботу з електромережею Костопільського РЕМ /а.с.27 у т.2/. Про те, що відповідач неодноразово повідомляв позивача про те, що схема електропостачання ЗАТ ”Костопільский завод скловиробів” після реконструкції та модернізації електрообладнання не відповідає вимогам проектних рішень та виданим технічним умовам /п.5 Технічних умов/, тому потребує перегляду норм технологічного проектування електропостачання підприємства, розроблення індивідуальних технічних умов на приєднання до електромережі РЕМ. Про зазначене свідчать лист Костопільського РЕМ  від 08.10.02 р. та приписи Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Рівненській області про приведення схеми електропостачання ЗАТ ”Костопільский завод скловиробів” у відповідність до вимог першої та особливої групи за надійністю електропостачання /а.с.89-90,96 у т.2/. Вимоги приписів Державної інспекції та пропозиції ЗАТ „Ей-І-Ес Рівнеенерго” не виконані позивачем.

27.07.06 р. о 00 год.28 хв. внаслідок аварії на підстанції Костопіль відбулось вимкнення електроенергії, що призвело до вимкнення обладнання склотарного цеху. Електропостачання було відновлено о 12 год. 31 хв. 27.07.06 р.

Протягом зазначеного терміну тимчасового припинення електропостачання на заводі були відключені три кабельно-повітряні лінії з чотирьох і постачання електроенергії відбувалось по одному кабелю на РП цеху № 4, що є недостатнім для технологічного процесу. Наведені обставини відображені у акті-претензії № 213 від 27.07.06 р., який склали і підписали представники обох сторін /а.с.30 у т.1/ та оперативних журналах ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго»/оригінал диспетчерського жкрналу оглянуто в с/з, виписка на а.с.99-102 у т.1/ та ЗАТ Костопільського заводу скловиробів /оригінал журналу оглянуто, виписка на а.с.163-165 у т.2/.

Суд звертає увагу, що вимкнення постачання електроенергії по трьом з чотирьох кабельно-повітряних ліній відбулось внаслідок аварії і було відновлено в межах доби, що є допустимим для другої категорії ніжності електропостачання, визначеної за умовами договору сторін. Згідно з п.6.48 Правил користування електроенергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96 р. № 28 в редакції постанови НКРЕ від 22.08.02 р. № 928, зареєстрованих у Міністерштві юстиції України 14.11.02 р. за № 903/7191, - визначено, що електропередавальна організація несе відповідальність лише за ті заподіяні споживачеві збитки, які викликані її діями чи без діяльністю. За нормами підпункту 8 пункту 11.5 Правил користування електричною енергією електропередавальна організація не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну спживачеві внаслідок переривання або обмеження обсягу передачі електричної енергії, які викликані перервами в передачі електроенергії на час, який встановлений ПУЕ для відповідної категорії з надійності електропостачання струмоприймачів споживача, зазначеної в договорі. Наведені обставини в їх сукупності дозволяють дійти висновку про те, що відповідачем не були порушені умови договору та установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності з енергопостачання.

Разом з тим, з матеріалів справи дають підстави для висновку, що працівниками позивача не вжито необхідних заходів до попередження та зменшення збитків. Крім зазначеного вище, суд звертає увагу на наступне. Так, відповідно до п.2.2.12 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживача, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України 09.01.98 р. № 4, визначено, що у разі порушення режиму роботи, пошкодження чи аварії електроустаткування оперативний працівник зобов’язаний негайно вжити заходів з відновлення схеми нормального режиму роботи. У разі неправильних дій оперативних працівників під час ліквідації аварії старший в зміні оперативний працівник зобов’язаний прийняти на себе керівництво і відповідальність за подальший перебіг ліквідації аврії. Технічне завдання на газовий двигун-генератор Дв Г1А-500 потужністю 500 кВТ при 600 об/хв /а.с.16-20/ визначає, режим роботи двигуна-генератора –паралельна робота із зовнішньою електричною мережею. За Інструкцією про порядок вмикання на паралельну роботу локальної електростанції на базі газового двигуна-генератора, яка має зв’язок з електромережами 10 кВ Костопільського РЕМ /а.с.21-26 у т.2/ визначено, що все електрообладнання  електростанції обслуговується персоналом склозаводу. За розд.3-4 цієї Інструкції всі переключення по 10 кВ, включення виконуються згідно з Положенням про взаємовідносини оперативного персоналу Костопільського РЕМ з оперативним персоналом склозаводу. При цьому черговий персонал електростанції керується вказівками чергового оперативного працівника заводу та диспетчера РЕМ. За даними оперативного журналу Костопільського РЕМ ЗАТ „Ей-І-Ес Рівнеенерго” від 27.07.06 р. відсутні дані про запит і одержання оперативним персоналом позивача дозволу на введення в роботу резервного джерела живлення для забезпечення подачі напруги до струмоприймачів /виписки залучені до матеріалів справи і в судовому засіданні озвучено технічний запис перемовин оперативних працівників сторін/. Представники позивача в судовому засіданні не змогля пояснити, чому такі дії працівниками склозаводу вчинені не були. Наведене свідчить про те, що позивачем не використана можливість (за схемами електропостачання заводу) здійснити відповідні переключення для відновлення постачання електроенергії до струмоприймачів заводу.

Рівненською Торгово-промисловою палатою 27.07.06 р. складений акт про те, що завод відновив виробництво 27.07.06 р. о 22 год.15 хв.,  і до цього часу продукція не вироблялась /а.с.25 у т.1/. На підтвердження збитків в сумі 162929,85 грн. позивач посилається на Висновок спеціаліста щодо відшкодування збитків підприємству ЗАТ «Костопільський завод скловиробів», які воно понесло внаслідок відключення електричної енергії 27.07.06 р. з 00 год. 28 хв. до 13 год. 40 хв./а.с.31-42 у т.1/. До складу збитків за цим Висновком віднесені :  вартість невиготовленої продукції 228616,33 грн. на підставі довідки позивача про недовипущену продукцію внаслідок відключення електроенергії 27.07.06 р./а.с.45 у т.1/; 5613,3 грн. вартості 15 т скломаси, яка вітікла з печі № 1, та 5585,12 грн. витрат на повторну наварку  на підставі довідок позивача /а.с.48-49, 58/; 26121,78 грн. вартості перевитраченого газу, електроенергії та води у зв’язку із повторною наваркою скломаси - на підставі довідки позивача /а.с.47/; 2743,46 грн. вартості ремонту механізму ножиць СФМ із заміною 24 штук ножиць –згідно з розрахунком позивача на а.с.41 у т.1; 76268,16 грн. вартості підвищеного зносу формокомплектів внаслідок зупинки виробництва і нового запуску обладнання –згідно з п.4 розрахунком позивача на а.с.42 у т.1; прямі втрати від вимушеного простою 5997,87 грн. і 2284,59 грн. нарахувань, на підтвердження чого позивач надав акти про вимушений простій /а.с.57 у.1/; витрати на оплату 37 залучених до ліквідації аварії працівників /а.с.59-60 у т.1/. Відповідно до норм ст.ст.33,34 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, надавши суду належні та допустимі докази. В обґрунтування збитків позивачем не були представлені суду первинні документи, які у даному випадку ають бути допустимими доказами складових та вартості завданої шкоди. На вимогу суду такі документи у достатньому обсязі надані також не були.

Таким чином, суд відповідно до норм ст.43 ГПК України оцінив представлені сторонами докази в їх сукупності і не вбачає правових підстав для покладення відповідальності на відповідача з огляду на недоведеність його вини, правомірності дій позивача та недоведеності складу і розміру збитків.

Керуючись  ст.ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у позові.

Суддя