ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  32/574

16.12.07

За позовом  Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор»Відкритого акціонерного

товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

До                  Приватного підприємства «Єлісей»

Про               визнання договору недійсним

Суддя Хрипун О.О.

Представники

Від позивача       Корованенко С.А. –предст.

Від відповідача   не з’явилися.

Обставини  справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним  договору купівлі-продажу цінних паперів № Л-101/1-1 від 10.11.2003, укладений між ДП «Миколаївський облавтодор»та ПП «Єлісей», акту прийому передачі векселів №1, № 2 від 13.11.2003, додаткової угоди № 1 від 12.11.2003 до договору про зміну порядку розрахунків, накладної на поставку щебеню б/н від 13.11.2003, податкової накладної № 143 від 30.11.2003.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний договір укладений сторонами без наміру створення юридичних наслідків, товар (векселі) за вказаним договором купівлі –продажу  фактично не передавались, оскільки були передані за іншим правочином, вироком Заводського  районного суду м. Миколаєва від 27.04.2007 у кримінальній справі № 1-50/2007 встановлено, що вказана  господарська операція відноситься до безтоварної, директор ДП «Миколаївський облавтодор»Іваненко М.П., який уклав спірну угоду визнаний винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме неналежне виконання посадовою особою  своїх службових обов’язків, в наслідок недобросовісного відношення до них, що спричинило значну шкоду інтересам юридичної особи.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку повноважних представників не забезпечив, хоча про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином.

У зв’язку з нез’явленням представників відповідача  ПП «Єлісей»  та ненаданням ним витребуваних доказів розгляд справи відкладався, ухвали про призначення розгляду справи та про її відкладення направлялися відповідачу за всіма наявними у матеріалах справи адресами, в т.ч. зазначеними в його реєстраційних документах.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши  пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2003 між Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор»(Покупець) та Приватним підприємством «Єдісей»(Продавець) укладений договір купівлі-продажу цінних паперів № Л-101/1-1.

Відповідно до п. 1.1 Договору Покупець погоджується оплатити і прийняти, а Продавець погоджується передати права власності на цінні папери, а саме: вексель простий №1 від 07.11.2003 номінальною вартістю 1327218,00 грн., № 2 від 07.11.2003 номінальною вартістю 1400000,00 грн. векселедавця ПП «Рутес». Загальна номінальна вартість векселів становить 2 727 218,00 грн. Вартість  цінних паперів за договором купівлі-продажу становить 2 700 113,00 грн.

До договору купівлі-продажу цінних паперів від 10.11.2003 №Л-101/1-1 сторонами 13.11.2003 складений акт прийому передачі цінних паперів: простих векселів № 1 від 07.11.2003, № 2 від 07.11.2003 векселедавця ПП «Рутес», місто передачі та підписання  акту - місто Київ.

Також матеріалами справи встановлено, що 10.11.2003  між ТОВ «Гера ТЦП» (Покупець), що діє на підставі договору доручення  № К264А-03 від 07.11.2003, укладеного з ДП «Миколаївський облавтодор», та Приватним підприємством «Єлісей»(Продавець) укладений договір купівлі-продажу цінних паперів № К-264А-03/1, місто укладання м. Одеса, предметом якого є реалізація Продавцем векселів ПП «Рутес № 1 від 07.11.2003 номінальною вартістю 1327218,00 грн., № 2 від 07.11.2003 номінальною вартістю 1400000,00 грн. Вартість угоди становить 2 700 113,00 грн.

13.11.2003 на виконання договору купівлі-продажу Продавцем передано, а Покупцем прийняті векселі № 1 від 07.11.2003, № 2 від 07.11.2003 векселедавця ПП «Рутес», про що складений акт прийому передачі векселів місто передачі та підписання  акту - місто Одеса.

Додатковою угодою № 1 від 12.11.2003 до договору купівлі продажу цінних паперів від 10.11.2003 № Л-101/1-1, якою у зв’язку з неспроможністю з боку Покупця оплатити отримані векселі грошовими коштами в установлений строк змінено порядок розрахунків за договором та передбачено, що в рахунок оплати за векселі Покупець передає Продавцю товар –щебінь фракції 5-20 у кількості 109850 тон на загальну суму 3240135,60 грн. Покупець, за ініціативою якого змінена форма розрахунків за векселями з грошової на бартерну, компенсує Продавцю податок на додану вартість  у розмірі 20 відсотків від вартості векселів в сумі 540022,60 грн.

Передача товару –щебеня фракції 5-20 у кількості 109850 тон на суму 3240135,60 грн., в тому числі ПДВ, оформлена видатковою накладною б/н від 13.11.2003 та дорученням серії ЯЗУ № 456954, виданим 10.10.2003  ПП «Єлісей»директору підприємства Онуфрієнко В.П.

13.11.2003 ДП «Миколаївський облавтодор»виписав на адресу ПП «Єлісей»податкову накладну № 143 на загальну суму 3240135,60 грн., в тому числі ПДВ 540822,60 грн.

Копії всіх перелічених документів наявні в матеріалах справи.

До матеріалів справи долученому копію вироку Заводського  районного суду м. Миколаєва від 27.07.2007 у кримінальній справі № 1-50/2007, яким  Іваненко М.П., який с 06.05.2003 по березень 2004 року перебував на посаді директора Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор», визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме в наслідок неналежного виконання своїх службових обов’язків та недобросовісного відношення до них, інтересам юридичної особи спричинимо значну шкоду.

Вироком Заводського  районного суду м. Миколаєва від 27.07.2007 у кримінальній справі № 1-50/2007  встановлено, що товар –щебінь фракції 5-20 за договором купівлі продажу від 07.11.2003 №П-01/03 ПП «Рутес»ДП «Миколаївський облавтодор»не передавався та на склад ДП «Миколаївський облавтодор»не поступав.

Висновком судової бухгалтерської експертизи від 08.04.2005 № 535-537, проведеної у кримінальній справі за фактом крадіжки посадовими особами ДП «Миколаївський облавтодор»,  встановлено, що в бухгалтерському обліку виконані фінансово-господарські операції в листопаді 2003 року між ДП «Миколаївський облавтодор»,  ПП «Рутас»та ПП «Єлісей»відноситься до безтоварних операцій. По бухгалтерським накладним рахується документальний, а не фактичний відпуск щебеня ПП «Рутас»для ДП «Миколаївський облавтодор». Документи, що підтверджують поставку щебеня від ПП «Рутас»до ДП «Миколаївський облавтодор», в матеріалах справи відсутні, так як не складались.

Під час розгляду кримінальної справи посадові особи підприємств підтвердили, що фактично по виписаним накладним щебінь на суму 3239476,50 грн. ПП «Рутес»не відвантажувався, а ДП «Миколаївський облавтодор»не отримувався.

Вказаний вирок набрав законної сили та є чинним станом на день розгляду цього спору.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що вирок у кримінальній справи, що набрав законної сили є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань чи мали місце певні дії та ким вони  вчинені.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Цивільного кодексу Української РСР недійсною є угода, укладена лише про людське око, без  наміру  створити юридичні наслідки (мнима угода).

З 01.01.2004 набрав чинність Цивільний Кодекс України.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який вступив в дію з 01.01.2004, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини між сторонами виникли до 01.01.2004, але не припинені (у зв’язку з невиконання спірної угоди), судом визнається, що дані відносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до  ст. 234 Цивільного кодексу України правочин,  який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим право чином, є фіктивним .

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України).

Згідно з пунктом 3 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними»№ 02-5/111 від 12.03.1999 господарським судам у вирішенні спорів, пов'язаних з визнанням  угод  недійсними, необхідно враховувати, зокрема, таке. Угоди,  які  містять  порушення  закону,  не  породжують будь-яких бажаних  сторонами  результатів, незалежно від рішення суду і волі сторін та  їх  вини  в укладенні протизаконної угоди. Правові наслідки таких угод настають лише у вигляді повернення сторін у початковий стан або в інших формах, передбачених законом. Це, зокрема,  угоди, які підпадають під ознаки статей 48, 49, 50, 58 Цивільного  кодексу,  а  також  укладені  з порушенням форми, якщо законом  спеціально  передбачено  таку  форму (стаття 46 і частина перша статті 47 Цивільного кодексу).

Відповідно до п. 14 вказаного Роз’яснення  Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999 мнима угода (стаття 58 Цивільного кодексу) є недійсною незалежно  від мети її укладення, оскільки сторони такої угоди не мають  на  увазі  настання  правових  наслідків,  що  породжуються відповідною угодою. Такою може бути визнана будь-яка угода, в тому числі здійснена у нотаріальній формі. Якщо сторонами не вчинено ніяких  дій  на  виконання мнимої угоди, господарський суд приймає рішення лише про визнання угоди недійсною без  застосування будь-яких наслідків. У разі коли за мнимою угодою було передано якесь майно, сторони не позбавлені права звернутися з позовами про його  витребування,  тому що у зв'язку з відсутністю у такої угоди будь-яких  правових  наслідків,  сторони  повинні бути приведені до попереднього стану.

Суд вважає, що сукупність вказаних фактів є достатньою підставою для висновку, що  при укладанні спірної угоди та додаткової угоди до неї сторони не мали наміру створити певні юридичні наслідки, а саме передати в оплату за цінні папери товар - щебінь фракції 5-20, оскільки вказаний товар у ДП «Миколаївський облавтодор» відсутній, до того ж в один день укладено два договору на придбання одних и тих самих цінних паперів, дії сторін за договором купівлі-продажу були направлені лише на створення видимості господарської операції, сторони не вчиняли жодних дій щодо здійснення договору з метою юридичних наслідків, без наміру його виконання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на всі викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними договір купівлі-продажу цінних паперів № Л-101/1-1 від 10.11.2003, укладений між Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор»та Приватним підприємством «Єлісей», акти прийому-передачі векселів від 13.11.2003 № 1,           №  2, складені у м. Києві, додаткову угоду № 1 від 12.11.2003 до договору купівлі-продажу цінних паперів № Л-101/1-1 від 10.11.2003,  видаткову накладної б/н від 13.11.2003, виписану Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор»на поставку щебеню у кількості 109850 тон на суму 3240135,60 грн. та податкову накладу Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор»№ 143 від 30.11.2003.

Стягнути  з Приватного підприємства «Єлісей»(м. Київ, вул. Генерала Наумова, 23-б, ) на користь Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор»  85,00 грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя                                                                                                                   О.О.Хрипун

Дата підписання рішення:11.03.2008