ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2007 р.

18:15

Справа № 7/606/07

м. Миколаїв

За позовом: Державної податкової інспекції у Заводського районі міста Миколаєва, 54029, м.Миколаїв, вул.Г.Петрової, 2-А

До відповідача: Приватного підприємства “Ліга”, 54056, м.Миколаїв, вул. Лазурна, 16Б, кв. 29

Про: стягнення за рахунок активів відповідача податкового боргу в сумі 170,00 грн.

Суддя Семенчук Н.О.

При секретарі судового засідання Дзюбі Ю.Ф.

Представники:

Від позивача: Єрошкіна Л.В., дов. № 1785/9/10-00 від 12.04.2007р.

Від відповідача: Рознін А.Ю. дов. № 2 від 02.11.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Державна податкова інспекція у Заводського районі міста Миколаєва звернулась до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з Приватного підприємства “Ліга” заборгованості в сумі 170,00 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує та зазначає, що відповідачем неправомірно прийняте податкове повідомлення-рішення, дія Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ не розповсюджується на порядок погашення обов’язків по єдиному податку, Указом Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” № 727/98 від 03.07.1998 року зі змінами та доповненнями не передбачені штрафні санкції за порушення термінів подання суб’єктами малого підприємництва до державного податкового органу “розрахунку сплати єдиного податку”.

У відзиві на заперечення відповідача позивач зазначає, що статтею 4 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” № 727/98 від 03.07.1998 року (зі змінами та доповненнями) визначені строки подання податкової звітності платником. Розрахунок про сплату єдиного податку є податковою декларацією в розумінні Закону України від 21.12.2000р. № 2181 і на нього поширюються всі без винятку норми Закону України від 21.12.2000р. № 2181. Вказує на те, що заперечення відповідача щодо неправомірності прийняття рішення ДПІ у Заводському районі від 06.02.2007 року № /0 - не є предметом спору.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд –

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство “Ліга” зареєстровано, як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа Виконкомом Миколаївської міської ради, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ № 19/10-460/10 від 17.07.2007р. (а.с. 5), та є платником єдиного податку.

26.01.2007 року старшим держподатінспектором Гросул Г.С. ДПІ у Заводському районі складено акт № 365/1501/13842278/31 щодо своєчасності надання податкової звітності –Розрахунку сплати єдиного податку за період ІІІ квартал 2006 року Приватним підприємством “Ліга”. Перевіркою встановлено: в порушення Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” № 727/98 від 03.07.1998 року зі змінами ПП “Ліга“ подало розрахунок сплати єдиного податку № 40225 від 20.10.2006 р. з порушенням терміну подання 19.10.2006р.

За встановлені порушення на підставі акту № 365/1501/13842278/31 від 26.01.2007 року позивачем прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 06.02.2007 року, яким визначено відповідачу суму податкового зобов’язання, за платежем: єдиний податок на підприємницьку діяльність для юридичних осіб - штрафні (фінансові) санкції в розмірі 170,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення відправлене на адресу відповідача повернулось до позивача з відміткою пошти: “уповноважена особа відмовилась від отримання”. 26.03.2007 року позивачем складено акт про розміщення податкового повідомлення-рішення на дошці податкових оголошень (повідомлень) в якому зазначено, що на підставі акту відмови від підпису матеріалів невиїзної документальної перевірки платника податків, довідок відділення зв’язку про відмову адресата в отриманні акта щодо своєчасності надання податкової звітності за ІІІ квартал 2006 року, платнику податків неможливе вручення податкового повідомлення-рішення № /0 та згідно ст. 6 ЗУ від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове повідомлення-рішення розміщене на дошці податкових оголошень.

На виконання ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідачу надіслані перша податкова вимога № 1/234 від 12.04.2007 року та друга податкова вимога № 2/376 від 19.06.2007 року.

Перша та друга податкові вимоги отримані відповідачем про що свідчать поштові повідомлення № 507851 та № 559759.

Податкове повідомлення-рішення та податкові вимоги у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувались.

Органи державної податкової служби на підставі ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу” мають право в установленому законом порядку проводити перевірки дотримання суб’єктами господарської діяльності вимог податкового законодавства, за результатами яких донараховувати податкові зобов’язання, застосовувати штрафні санкції та стягувати їх до бюджетів згідно діючого законодавства.

На час розгляду справи заборгованість у розмірі 170,00 грн. відповідачем не сплачена. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо неправомірності прийняття рішення ДПІ у Заводському районі судом відхиляються оскільки вони є предметом окремого позовного провадження, а позовні вимоги з цього приводу відповідач не заявляв, податкове повідомлення-рішення № /0 від 06.02.2007 року на час розгляду справи є чинним та не оскаржене в адміністративному чи судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 160-163, 167, 254, 258 КАСУ Господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.           Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Ліга” (54056, м.Миколаїв, вул. Лазурна, 16Б, кв. 29, р/р 25 міське відділення ВАТОЩАД м.Миколаїв, Ід. код 13842278) на користь Державного бюджету України заборгованість в сумі 170,00 грн.

Постанова у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Н.О.Семенчук