ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15.11.2007р.
м.Київ
№ 32/394-А

За позовом     Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії

"Нафтогаз України"

До                    Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з

великими платниками податків

про                  скасування рішення

Суддя Хрипун О.О.

Секретар судового засідання Ковальчук О.В.

Представники:

Від позивача          Зубар О.В. –голов.фах.юр.упр., Портянко С.П. –предст.

Від відповідача     Кравчук Т.О. –голов.держ.под.інсп.,

Аргат Т.В. –нач.відд.прав.експ., Сагач А.М. –нач.відд.,

Шалінова С.І. –голов.держ.под.інсп., Пузіно К.С. –голов.держ.под.інсп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.07.2007 позивач звернувся із позовом про скасування рішення виконуючого обов’язки начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків Неменшого А.І. від 16.07.2007 № 00003 про застосування умовного адміністративного арешту активів платника податків - ДК "Укргазвидобування".

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення та подання до Господарського суду міста Києва про продовження терміну його застосування не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки ДК "Укргазвидобування", відмовляючи податковим ревізорам у допуску до перевірки, правомірно керувалася ч. 8 ст. 11-1 та ч. 1 ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову службу". Крім того, позивач послався на відсутність податкового боргу. Також позивач послався на норми п. 9.1.1 ст. 9 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", згідно з якими адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу, а тому  не може застосовуватися в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідач позовні вимоги заперечив, стверджуючи, що рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 16.07.2007 № 00003 про застосування умовного адміністративного арешту активів платника податків - ДК "Укргазвидобування" прийняте у зв’язку з відмовою позивача від проведення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при обчисленні та сплаті податків за І півріччя 2007 року за наявності законних підстав для її проведення. Спірне рішення відповідає вимогам чинного законодавства.

Також відповідач вказав на відсутність предмету спору в даній справі, оскільки термін дії рішення № 00003 від 16.07.2006 сплинув 20.07.2007 об 09-00. З 18.07.2007 умовний адміністративний арешт активів діяв на підставі постанови Господарського суду міста Києва від 18.07.2007 у справі № 11/347.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2007 о 9 год. 00 хв. виконуючим обов’язки начальника рішення виконуючого обов’язки начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків Неменшим А.І. за матеріалами подання органу податкової міліції ГВ ПМ СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП на підставі п. "г" п.п. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" було прийняте рішення № 00003 про застосування умовного адміністративного арешту активів платника податків  ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України", .

Відповідно до п. "г" п.п. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" адміністративний арешт активів може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування.

На виконання вимог постанови старшого слідчого ОВС СВ ПМ ДПА у м. Києві від 12.07.2007 (копія –в справі) про призначення перевірки в межах кримінальної справи           № 70-401, порушеної за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" за ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, якою призначено на ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" документальну позапланову податкову перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства при обчисленні та сплаті вказаним суб'єктом господарювання податків за І півріччя 2007 року, та доручено СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП організувати проведення вказаної перевірки, керуючись приписами Кримінально-процесуального кодексу України та ч. 8 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу", начальником СДПІ у             м. Києві по роботі з ВПП видано наказ від 12.07.2007 № 388 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ДК "Укргазвидобування НАК "Нафтогаз України" (копія –в справі) та направлення на перевірку від 12.07.2007 № 275 (копія –в справі) в період з 12.07.2007 по 17.07.2007.

12.07.2007 посадовими особами ДК "Укргазвидобування НАК "Нафтогаз України" було відмовлено СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП у допуску до проведення позапланової документальної перевірки та від допуску СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або  пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, про що складено акт відмови від 12.08.2007 від допуску до проведення перевірки (копія –в справі).

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Згідно з ч. 1 ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову службу" посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; копії наказу  керівника  податкового  органу  про  проведення  позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Як передбачено п. 7 ч. 6 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу", позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться у разі, коли стосовно платника  податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з чим є потреба у проведенні  позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків.

Згідно з ч. 8 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу" позапланова  виїзна перевірка здійснюється   на  підставі виникнення  обставин,  викладених  у  цій  статті,   за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Як вбачається з матеріалів справи, позапланова перевірка вимог дотримання податкового законодавства ДК "Укргазвидобування" була призначена на виконання вимог постанови старшого слідчого ОВС СВ ПМ ДПА у м. Києві від 12.07.2007 про призначення перевірки в межах кримінальної справи № 70-401, порушеної за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" за ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 66 Кримінально-процесуального кодексу України особа, яка провадить дізнання, слідчий, прокурор і суд в справах, які перебувають в їх провадженні, вправі викликати в порядку, встановленому цим Кодексом, будь-яких осіб як свідків і як потерпілих для допиту або як експертів для дачі висновків; вимагати від підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян пред'явлення предметів і документів, які можуть встановити необхідні в справі фактичні дані; вимагати проведення ревізій, вимагати від банків інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб у порядку та обсязі, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Виконання цих вимог є обов'язковим для всіх громадян, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до ст. 114 Кримінально-процесуального кодексу України при провадженні досудового слідства всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій слідчий приймає самостійно, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання згоди від суду (судді) або прокурора, і несе повну відповідальність за їх законне і своєчасне проведення.

Слідчий по розслідуваних ним справах вправі давати органам дізнання доручення і вказівки про провадження розшукних та слідчих дій і вимагати від органів дізнання допомоги при провадженні окремих слідчих дій. Такі доручення і вказівки слідчого є для органів дізнання обов'язковими.

Постанови слідчого, винесені відповідно до закону в кримінальній справі, яка перебуває в його провадженні, є обов'язковими для виконання всіма підприємствами, установами і організаціями, посадовими особами і громадянами.

Разом з тим, суд враховує, що призначенням Кримінально-процесуального кодексу України є визначення порядку провадження у кримінальних справах (ст. 1 КПК України).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у ньому, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

А згідно з пп. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

Порядок погашення податкового боргу регламентується Законом України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", повноваження посадових осіб при цьому визначаються Законом України "Про державну податкову службу". Саме вказаними законодавчими актами та виданими на їх виконання підзаконними актами мали керуватися посадові особи відповідача при визначенні підстав призначення  позапланової перевірки та порядку стягнення податкового боргу позивача.

Кримінально-процесуальне законодавство своєю метою не визначає погашення податкового боргу і не передбачає порядку його стягнення.

Тому при виконанні постанови старшого слідчого в ОВС СВ ПМ ДПА у м. Києві від 12.07.2007 про призначення перевірки в межах кримінальної справи № 70-401, порушеної за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" за ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, посадові особи відповідача мали діяти з метою досягнення завдань кримінального судочинства, а не з метою вжиття заходів до погашення податкового боргу.

При відмові у допуску до проведення перевірки слідчий мав право вжити заходи, передбачені кримінально-процесуальним законодавством: провести виїмку, обшук тощо. Кримінально-процесуальним кодексом України не передбачено можливості застосування адміністративного арешту активів платника податків у ході розслідування кримінальної справи.

Судом також приймається до уваги надана позивачем Постанова Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 4-ск-290/07 від 17.08.2007 про скасування постанови старшого слідчого в ОВС СВ ПМ ДПА у м. Києві від 21.06.2007 про порушення кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Разом з тим, судом враховується, що згідно з пп. 9.3.3 п. 9.3 ст. 9 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" арешт може бути накладено на активи строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником податкового органу (його заступником). Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, за винятком випадків, коли власника заарештованих активів не встановлено (не виявлено), - у цьому випадку такі активи перебувають під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законодавством для визнання їх безхазяйними, або у разі коли такі активи є такими, що швидко псуються, - протягом граничного строку, визначеного законодавством, після якого вони підлягають продажу за процедурою, встановленою статтею 10 цього Закону.

Постановою Господарського суду міста Києва від 18.07.2007 у справі № 11/347-А строк умовного адміністративного арешту активів Дочірньої компанії „Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, застосованого на підставі рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 16.07.2007 № 00003, продовжено до 1200 годин з моменту його прийняття.

Судом також береться до уваги, що термін дії рішення № 00003 від 16.07.2007 про застосування умовного адміністративного арешту активів платника податків ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" навіть з урахуванням судового рішення про продовження його строку на час вирішення зазначеного спору сплинув.

Таким чином, оскаржуване в даній справі рішення на час вирішення спору вже втратило чинність у зв’язку зі закінченням строку, на який воно видавалося та на який воно продовжувалось .

Оскільки станом на час вирішення спору строк умовного адміністративного арешту активів Дочірньої компанії „Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, застосованого на підставі рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 16.07.2007      № 00003, сплинув, то оспорюване рішення на цей час не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а тому у позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 71, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя
О.О.Хрипун

Дата підписання постанови: 24.11.2007