КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2007                                                                                           № 05-5-20/10475

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Коваленка В.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явились;

від відповідача - не з’явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньбуд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.08.2007

у справі № 05-5-20/10475

за позовом                               Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньбуд"

до                                                   Акціонерного товариства холдингової компанії "Київміськбуд"

про                                                  відміну торгів на закупівлю робіт: будівництво 16-ти поверхових житлових будинків (оголошення № 22000907)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.08.2007 року у справі № 05-5-20/10475 позовну заяву Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд” (далі по тексту – позивач, Підприємство “Проміньбуд”) до Акціонерного товариства холдингової компанії “Київміськбуд” (далі по тексту – відповідач, АТ ХК “Київміськбуд”) про відміну торгів на закупівлю робіт: будівництво 16-ти поверхових житлових будинків (оголошення № 22000907) було повернуто без розгляду.

Підприємство “Проміньбуд”, не погоджуючись з прийняттям судом такої ухвали по справі, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд господарського суду м. Києва.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач стверджує, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом порушено та невірно застосовано норми матеріального права, а саме, суд при вирішенні питання про сплату позивачем державного мита застосував Закон України “Про систему оподаткування”, не звернувши увагу на п. 28 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Ухвалою від 14.09.2007 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд” до свого провадження та призначив її розгляд на 01.10.2007 року.

Акціонерне товариство холдингову компанію “Київміськбуд” письмово відзиву на апеляційну скаргу позивача не надало.

01.10.2007 року в судове засідання представники сторін не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.08.2007 року позовну заяву Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд” до Акціонерного товариства холдингової компанії “Київміськбуд”про відміну торгів на закупівлю робіт: будівництво 16-ти поверхових житлових будинків (оголошення № 22000907) повернуто без розгляду на підставі п. 4, п. 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Повертаючи позовні матеріали Підприємству громадської організації інвалідів “Проміньбуд”, господарський суд м. Києва обґрунтував свою ухвалу тим, що позивачем не подано доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Суд першої інстанції також не погодився з твердженням позивача щодо звільнення останнього від сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, застосувавши норми ст.. 14 Закону України “Про систему оподаткування”.

Суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено п. п. 3 та 3-1  ст.. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі та сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, державне мито сплачується чи стягується в дохід державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно ст.. 14 Закону України “Про систему оподаткування”, державне мито відноситься до загальнодержавних податків та зборів (обов’язкових платежів).

Статтею 14-1 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів”, визначено, що підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право на пільги із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України з питань оподаткування. Застосовувати зазначені пільги такі підприємства та організації мають право за наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік міжвідомчою Комісією з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів (далі - Комісія).

Як вбачається із Статуту Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд”, позивач є громадською організацією інвалідів.

Разом з тим, судова колегія Київського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано дозволу на право користування пільгами з оподаткування, а саме, в частині сплати державного мита.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Підприємство громадської організації інвалідів “Проміньбуд” за подання позовної заяви повинно було сплатити державне мито в порядку та розмірах, встановлених діючим законодавством.

Згідно ст.. 47-1 ГПК України, розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Вищого господарського суду України.

Порядок оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. № 1258.

Згідно п. 2 зазначеного Порядку, витрати оплачують фізичні та юридичні особи, що звертаються до суду з позовними заявами, заявами про відкриття справ окремого провадження, клопотаннями про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, та скаргами за ставкою 118,00 грн. Для позивачів, у встановленому порядку звільнених від сплати державного мита - за нульовою ставкою.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.. 34 ГПК України, на підтвердження звільнення його від сплати державного мита, то Підприємство громадської організації інвалідів “Проміньбуд” при зверненні до господарського суду м. Києва з позовною заявою повинно було також сплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Отже, оскільки позивачем до позовної заяви не додано документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви без розгляду.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування ухвали по справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 – 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду м. Києва від 01.08.2007 року у справі № 05-5-20/10475 за позовом Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд” до Акціонерного товариства холдингової компанії “Київміськбуд” про відміну торгів на закупівлю робіт: будівництво 16-ти поверхових житлових будинків (оголошення № 22000907) залишити без змін, а апеляційну скаргу Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд” –  без задоволення.

Справу № 05-5-20/10475 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

03.10.07 (відправлено)