ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р. Справа № 11/599/07

м.Миколаїв

За позовом:Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго” в особі філії м.Миколаєва (54055, м.Миколаїв, вул.Чигрина, 94)

до відповідача: Управління містобудування та архітектури обласної державної адміністрації

(54009, м.Миколаїв, вул.Адміральсьска, 22)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Літаш О.А. –дов. №023/06-790 від 20.11.2007р.

від відповідача: Лебедик Н.Д. –представник за довіреністю,

Черняєв С.М. –заступник начальника управління

СУТЬ СПОРУ: стягнення 975,94 грн.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що 02.03.2004р. було замінено лічильник електроенергії про що було складено протокол. На його думку саме з вини працівників електропостачальної організації ці роботи були виконані неякісно в результаті чого порушувалась подача електроенергії. Саме з цієї причини було викликано працівників для ремонту мережі.. 18.10.2004р. представники позивача оглянули лічильник та встановили підгоряння токових котушок і рекомендували здати його на експертизу. Експертизою було встановлено відсутність порушень пломби та зовнішнього втручання в електролічильник. Отже, вина його відсутня.

У судовому засіданні 15.11.2007р. у відповідності до ст.77 ГПК України було оголошено перерву.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд –

в с т а н о в и в:

25.06.2005р. між ВАТ ЕК „Миколаївобленерго” в особі Миколаївських міських електричних мереж, правонаступником якого є філія м.Миколаєва та Управлінням містобудування та архітектури обласної державної адміністрації було укладено Договір №44/337 про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача, за умовами якого товариство зобов’язалось відпускати споживачу електричну енергію як різновид товарної продукції і забезпечувати технічну можливість її передачі у межах 15,0 кВт дозволеної до використання потужності, а останні сплачувати її вартість згідно встановлених тарифів та у визначені строки.

19.10.2004 року працівниками електропостачальної організації було складено акт №005572 про порушення правил користування електроенергією з боку відповідача, яке виразилось в порушені п.7.30 ПКЕЕ, п.2.4. постанови НКРЕЕ №4197 від 05.12.2001р., а саме –порушення роботи приладів обліку, перегорання токової котушки в лічильнику.

21.10.2004р. комісією з розгляду акту про порушення ПКЕЕ споживача від було прийнято рішення, з огляду на доведеність факту нанесення збитків електропостачальній організації, порушені споживачем п.7.30 ПКЕЕ, на підставі п.2.4. Методики обчислення електричної енергії недорахованої унаслідок порушення споживачем – юридичною особою Правил користування електричною енергією (надалі Методика) здійснити перерахунок з останньої контрольної перевірки.

Такий розрахунок здійснено позивачем починаючи з 01.05.2004р. (дата останнього зняття показів лічильника) до 19.10.2004р.

Сума донарахувань склала 975,36 грн., які позивач і просить стягнути з відповідача.

Приймаючи рішення по справі судом взято до уваги наступне.

26.02.2004р. представником електропостачальної організації було винесено припис про необхідність проведення планової заміни електролічильника в строк до 17.03.2004р.

Як вбачається з матеріалів справи, що не оспорюється і заявником, така заміна лічильника відповідача була здійснена 02.03.2004р., про що було складено протокол від цієї дати.

Як зазначено в протоколі абонент несе повну відповідальність за збереження та цілісність пломб лічильника.

Це зобов’язання не порушувалось з боку споживача, що також найшло своє відображення в акті огляду (експертизи) електролічильника від 21.10.2004р.

Як пояснили представники відповідача під час розгляду справи, в зв’язку з тим, що після заміни лічильника в березні 2004 року, в жовтні місяці порушувалась подача електроенергії, відповідач змушений був звернутись до позивача із заявкою про проведення ремонту та з’ясування причини перебоїв в постачанні електроенергії. При цьому, заявка була здійснена по телефону на номер, який було вказано у приписі від 26.02.2004р.

На названому приписі дійсно записано номери телефонів інспекції а не диспетчерської служби, що і пояснює заперечення позивача стосовно того, що повідомлення в журналі викликів диспетчерської служби відсутнє.

Між тим, 18 жовтня 2004 року працівниками енергопостачальної організації було обстежено прибор обліку електроенергії споживача, про що було складено акт від 18.10.2004р., в якому зазначено, що під час обстеження лічильника виявлено підгоряння фази “А” на клемі кришки електролічильника. Стекло електролічильника закопчене. Можливо підгоряння струмової котушки. Отже, з акту вбачається, що дійсна причина пошкодження лічильника не встановлена. Акту про порушення споживачем ПКЕЕ в цей день складено не було.

В цей же день, тобто 18 жовтня 2004 року працівниками енергопостачальної організації було винесено припис відповідачу в якому зазначалось, що в зв’язку з можливим підгорянням струмових котушок електролічильника його необхідно здати на перевірку, що в подальшому і було зроблено споживачем.

В наступний день,19 жовтня 2004 року працівниками електропостачальної організації було складено акт №005572 про порушення правил користування електроенергією з боку відповідача яке виразилось в порушені п.7.30 ПКЕЕ, п.2.4. постанови НКРЕЕ №4197 від 05.12.2001р. а саме –порушення роботи приладів обліку, перегорання токової котушки в лічильнику.

Між тим, пункт 7.30 ПКЕЕ говорить про відповідальність споживача в разі вчинення ним дій, які призвели або можуть призвести до неправильного обліку спожитої електроенергії.

Але, позивачем не доведено належними засобами доказування факт вчинення відповідачем будь яких дій, які могли б привести до заниження показів лічильника. Не доведено також того, що несправний лічильник певний час не працював, та мало місце безоблікове використання електроенергії. Сам відповідач стверджує, що саме його повідомлення про перебої в постачання електроенергії були підставою для виклику представника електропостачальної організації.

Пункт 3 Методики обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої унаслідок порушення споживачем –юридичною особою Правил користування електричною енергією в редакції, що діяла на момент складання акту передбачав, що у разі своєчасного письмового повідомлення споживачем електропостачальника про пошкодження приладів обліку або зірвані чи пошкоджені пломби та за умови відсутності явних ознак і доказів навмисного пошкодження споживачем, ця Методика не застосовується.

Відповідачем не надано доказів саме письмового повідомлення позивача про пошкодження приладу обліку, але позивачем не надано до суду доказів того, що він (відповідач) достеменно знав про його пошкодження. Допустимість пошкодження приладу обліку також зафіксована в акті від 18.10.2004р. складеному працівником електропостачальної організації.

Отже, виклик представника позивача по телефону є оперативним способом вирішення тієї проблеми, що виникла.

Окрім сказаного, з аналізу наданих відомостей відносно обсягів споживання електроенергії відповідачем в період 2003–2005 років не вбачається великого коливання величин електроенергії, яка споживалась Управлінням містобудування та архітектури.

Отже, припущення позивача відносно того, що споживач міг збільшити навантаження за рахунок підключення додаткових електроприборів, що могло призвести до порушення роботи приладу обліку, до уваги судом не приймається, оскільки є тільки припущенням і не доведено належними засобами доказування.

Не зафіксовано наявності таких електроприборів і в самому акті про порушення правил користування електроеренгією від 19.10.2004р.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя К.Л.Василяка