СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
"29" листопада 2007 р.
Справа № 8/375-АП-07
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Хом"якової В.В. при секретарі
Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Державної податкової інспекції у
до Приватного підприємства
участю третіх осіб: ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
недійсними установчих документів та скасування (припинення) державної
реєстрації приватного підприємства „Тонпласт” з
моменту перереєстрації  на гр.- на
ОСОБА_2., визнання недійсними фінансово-господарських документів ПП „Тонпласт”,
складених після перереєстрації на гр.-на ОСОБА_2.
за участю представників
позивача - ДПІ Іващенко Р.М., дов. №7273/9/10-105 від 12.07.07.
відповідача - не прибув
від третіх осіб - не прибули
ДПІ у м. Хесоні звернулась до суду з
позовом про визнання недійсними установчих документів та скасування
(припинення) державної реєстрації приватного підприємства „Тонпласт” з  моменту перереєстрації  на гр.-на ОСОБА_2., визнання недійсними
фінансово-господарських документів ПП „Тонпласт”, складених після перереєстрації
положень пунктів  1,  7,  9
статті  3 Кодексу адміністративного
судочинства України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є
орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, є
справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою). У контексті
зазначених норм Кодексу, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути
передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами
суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких
хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений здійснювати управлінські чи
контрольні функції щодо іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно,
зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.
За змістом ст. ст. 2, 4, 10, 11
Закону України “Про державну податкову службу в Україні” державні податкові
інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні
та об'єднані державні податкові інспекції є органами виконавчої влади, які
здійснюють контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), застосовують до платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягують до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки,
випадках,  порядку  та розмірах,
встановлених законами України, контролюють своєчасність подання  платниками
податків бухгалтерських
звітів   і   балансів,
податкових   декларацій, розрахунків  та
інших   документів,  пов'язаних з обчисленням податків, інших
платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності
визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів,
подають  до судів позови до підприємств,
установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в
доход  держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом
підстав, а також про стягнення
заборгованості  перед бюджетом і
державними цільовими фондами за рахунок їх майна, звертаються у передбачених
законом випадках до судових органів з позовом про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.
Аналіз суб'єктного складу та
характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної
юрисдикції, а в розумінні пункту 7 статті 3 КАС України ДПІ у м. Херсоні є
суб'єктом владних повноважень.
Вирішення спору за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом, відповідно до пункту 4 ч. 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України віднесено до компетенції
адміністративного суду.
Відповідно до абзаців 1, 2, 4 пункту 6
розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного
судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,
вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на положення ст.ст. 49, 55 - 57, 238, 247 Господарського
кодексу України, ст. 87, 91 Цивільного кодексу України, п. 17 ст. 11 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні". Позивач стверджує,
що  з моменту перереєстрації власника приватного
підприємства на громадянина  ОСОБА_2, він
до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства  ніякого відношення не мав. Реєстрацію ПП
«Тонпласт»на своє ім'я гр. ОСОБА_2. пояснює тим, що він погодився на пропозицію
знайомого зареєструвати на своє підприємство за винагороду. На думку позивача,
управління підприємством було покладено на невстановлену податковою інспекцією
особу, яка не має до вказаного підприємства ніякого відношення, оскільки
печатки та документи цього підприємства гр. ОСОБА_2, зазначений в статутних
документах як керівник, не отримував, а діяльність підприємством здійснюється
невідомими особами, що може свідчити про протиправний характер діяльності та
дає підстави вважати ПП «Тонпласт»таким, що має ознаки фіктивності. Позивач
зазначає, що особи, які фактично проводять псевдодіяльність за допомогою
зареєстрованого на підставну особу підприємства, намагаються ухилитися від
відповідальності у разі виявлення факту «відмивання»доходів, отриманих
нелегальним шляхом або ухилення від сплати податків. У зв'язку з цим, в позові
ставиться вимога про визнання недійсними установчих та реєстраційних документів
ПП «Тонпласт»з моменту перереєстрації та припинення цього підприємства.
Представник позивача на засіданні
суду надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав вимоги, викладені у
Відповідач -ПП «Тонпласт»проти позову
заперечень не надав. Представник підприємства в судове засідання не прибув.
Ухвала, надіслана на юридичну адресу підприємства повернулась з відміткою пошти
про відсутність підприємства за своєю юридичною адресою.

Судом залучено до участі в розгляді
справи як третіх осіб на стороні відповідача -громадян гр. ОСОБА_1. та гр-на
ОСОБА_2. Треті особи або їх представники в судове засідання не прибули.

Суд вважає за можливе  розглянути справу  по суті. Судом

в с т а н о в
л е н о :

Приватне підприємство «Тонпласт»було
зареєстровано як юридична особа 28.08.2005, , юридична
адреса м. Херсон, вул. Карбишева, 28, кв.
41. Власником та керівником підприємства був громадянин ОСОБА_1.  Заявою від 22.03.07, нотаріально посвідченою,
гр-н ОСОБА_1.  відступив права та
обов'язки засновника підприємства гр-ну ОСОБА_2. Суду надано рішення № 2  власника ПП «Тонпласт»ОСОБА_2. від 22.03.07
про визнання  себе власником ПП
«Тонпласт», зміну юридичної адреси на м. Херсон, вул. Миру, 33, внесення  змін до Статуту, призначення себе директором.
Зареєстрована нова редакція Статуту підприємства.

28.03.07 гр-н
ОСОБА_2. зареєстрував реєстраційну картку про зміну в статутних документах
підприємства.

Суду надано письмове пояснення гр-на
ОСОБА_2 оперуповноваженому відділу
податкової міліції , з якого вбачається, що його знайомий, прізвище
якого він не знає,  запропонував йому
стати директором та засновником
підприємства “Тонпласт” за винагороду, на що він погодився. Приймав
участь в оформленні документів,
підписував чисті аркуші, печатку та документи підприємства забрав
знайомий, якого він більше не бачив.
Також повідомив, що ніякої
діяльності як директор та власник підприємства не здійснював,  наміру вести підприємницьку діяльність у нього
не було.

З довідки ДПІ вбачається, що ПП
“Тонпласт” не подає декларації з податку на прибуток з 17.01.2006.

Відповідно до
ст. 55 ГК України, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських
відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську
компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене
майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених законодавством. Згідно ст. 56 ГК України, суб'єкт
господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або
уповноваженого ним (ними) органу. Установчими документами суб'єкта
господарювання, згідно ст. 57 цього Кодексу, є рішення про його утворення або
засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення)
суб'єкта господарювання.
Аналогічні вимоги передбачені статтею 87 Цивільного кодексу України
передбачено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники)
розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма
учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх
затвердження.

Ст. 29 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»передбачено, що для
проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа
повинна подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі
документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації
змін до установчих документів юридичної особи; примірник оригіналу або
нотаріально посвідчену копію рішення про внесення змін до установчих
документів; оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх
державну реєстрацію або документ, що підтверджує внесення плати за публікацію у
спеціалізованому друкованому засобі масової інформації повідомлення про втрату
оригіналів установчих документів; два примірники змін до установчих документів
юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих
документів у новій редакції; документ, що підтверджує внесення реєстраційного
збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів.  У разі внесення змін до установчих
документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної
особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково
подається або копія рішення про вихід юридичної особи із складу засновників
(учасників), завірена в установленому порядку, або нотаріально посвідчена копія
заяви фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників), або
нотаріально посвідчена копія документа про перехід частки учасника у статутному
капіталі товариства, або нотаріально посвідчений документ про передання права
засновника (учасника) іншій особі, або рішення уповноваженого органу юридичної
особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу засновників
(учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими
документами юридичної особи.

Скасування (припинення) державної реєстрації суб'єкта господарювання
здійснюється за його особистою заявою, а також на підставі рішення суду у випадках
визнання недійсними або такими, що суперечать законодавству установчих
документів або здійснення діяльності, що суперечить закону чи установчим
документам, або в інших випадках, передбачених законодавством. Скасування
державної реєстрації припиняє господарську діяльність і є підставою для
здійснення заходів щодо ліквідації суб'єкта господарювання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38
Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців" підставами для постановлення судового рішення щодо
припинення  юридичної  особи, що не пов'язано з  банкрутством юридичної особи, зокрема є  визнання недійсним запису про проведення
державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути; провадження нею діяльності, що суперечить
установчим документам, або такої, що заборонена законом. Відповідно до статті
238 Господарського Кодексу передбачено, що за порушення встановлених
законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до
суб'єктів  господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади санкції, в тому числі за
статтею 239 Господарського Кодексу - скасування державної реєстрації та
ліквідації суб'єкта господарювання. Статтею 247 того ж Кодексу встановлено, що
у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи
установчим документам, до нього може бути
застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування
державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації.

В даному
випадку господарська діяльність підприємства з 28.03.2007 як юридичної особи
здійснювалась без відома та участі особи, яка юридично є власником підприємства
та її керівником, чим порушені приписи законодавчих актів України, в частині,
яка стосується вимог до створення, проведення державної реєстрації юридичної
особи, відомостей, які вносяться до установчих документів, тощо. Власник
підприємства  несе відповідальність перед
державою та суспільством, в тому числі корпоративну, цивільно-правову,
кримінальну, адміністративну.  Таким
чином особи, які фактично проводили господарську діяльність за допомогою
зареєстрованого на підставних осіб підприємства, не несуть ніякої
відповідальності за цю діяльність як власники та учасники товариства, керівники
товариства, і у разі виявлення фактів порушення чинного законодавства
підприємством їх неможливо притягти до відповідальності за ці порушення.
Пояснення юридичного власника підприємства гр-на ОСОБА_2. свідчать, що він не
розробляв  установчих документів,  приймав участь в перереєстрації на своє ім'я
юридичної особи на прохання свого знайомого за винагороду,  не маючи бажань здійснювати підприємницьку
діяльність.

Для створення
суб'єкта господарювання необхідне рішення фізичної особи щодо прийняття на себе
прав та обов'язків засновника та власника підприємства. У випадку
перереєстрації підприємства на гр-на ОСОБА_2, з боку останнього була відсутня
воля на набуття таких прав, що свідчить про порушення вимог ст. 87 ЦК України,
ст.ст. 56, 57 ГК України.

Директором підприємства зазначено
ОСОБА_2, який по-суті був нелегітимним директором, оскільки заперечує будь-яку
діяльність як директор. Призначення ОСОБА_2 директором  оформлено рішенням власника № 2 від 22.03.2007,
яке  є одностороннім правочином, для
якого є необхідним додержання встановлених ст. 203 ЦК України загальних вимог
його чинності. Правочин є дійсним, якщо він
відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, має законний зміст,
вільне волевиявлення  учасників правочину
та його відповідність їх внутрішній волі, правочин не повинен суперечить  вимогам законодавства та моральним засадам
громадянського суспільства. Матеріали справи свідчать про те, що  рішення власника № 2 від 22.03.2007 ОСОБА_2им
не приймалось, а тільки підписувалось. За таких обставин суд вважає рішення
власника № 2 від 22.03.2007є  нечинним.

Перереєстрація підприємства на гр-на
ОСОБА_2. відбулася поза межами правового поля, що в свою чергу свідчить про
ненабуття цивільної право - та дієздатності підприємства.

Позов про
визнання недійсними або такими, що суперечать законодавству установчих
документів може бути поданий  державним
органом, що згідно з чинним законодавством здійснює контроль за діяльністю
суб'єктів господарювання, прокурором, органом, що здійснює державну реєстрацію,
а також будь-якою особою, яка вважає порушеним свої права чи охоронювані
законом інтереси у зв'язку із створенням (державною реєстрацією) відповідного
суб'єкта господарювання. Державні податкові інспекції є органами виконавчої
влади, які здійснюють контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів) суб'єктами підприємницької діяльності,  контролюють своєчасність подання  платниками
податків бухгалтерських
звітів   і   балансів,
податкових   декларацій,
розрахунків  та   інших
документів,  пов'язаних з
обчисленням податків,  інших платежів, а
також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності  визначення об'єктів оподаткування і
обчислення податків, інших платежів. Згідно п. 17 ст. 11 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової
служби мають право звертатися до судових органів із заявою про скасування
державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності. Невстановлені особи,
використовуючи документи підприємства та печатку, займались господарською
діяльністю, складали бухгалтерські та інші первинні документи, подавали
податкову звітність,  складали податкові
накладні,  що могли призвести до
ненадходження до бюджету податків.

Суд вважає, що позивач довів у
встановленому законом порядку факт здійснення відповідачем діяльності, що
суперечить закону чи установчим документам підприємства.

За вказаних обставин, підлягають
задоволенню позовні вимоги щодо визнання нечинним нової редакції Статуту  підприємства-відповідача з моменту реєстрації
Держреєстратором зміни власника на гр.-на ОСОБА_2., тобто з 28.03.2007, а також
визнання нечинним рішення власника № 2 від 22.03.2007. Інших установчих та
статутних документів суду не надано. Оскільки Статут, який визначає правовий
статус підприємства та встановлює правову основу  господарської діяльності,  визнано нечинним, підприємство підлягає
припиненню (скасуванню державної реєстрації). Скасування державної реєстрації
суб'єкта господарювання позбавляє його можливості продовжувати господарювання
-його господарська діяльність припиняється. Скасування державної реєстрації є
підставою для здійснення заходів щодо ліквідації СПД (призначення ліквідаційної
комісії, задоволення претензій кредиторів, стягнення дебіторської
заборгованості, публікація повідомлення про ліквідацію) і виключення з ЄДРПОУ.

Суд також
визнає недійсними всі документи
фінансово-господарської діяльності та податкові документи підприємства,
оформлені з 28.03.07.

Суд покладає
на ДПІ у м. Херсоні заходи щодо ліквідації підприємства.

Розглянувши справу по суті,  судом оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

На підставі 59-61, 247, 248 ГК
України, ст.ст. 87-92 ЦК України, та керуючись ст.ст. 94, 161-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о
в и в :

1. Позов задовольнити.
Визнати нечинним Статут приватного підприємства «Тонпласт»в редакції  з 28.03.07 з
моменту перереєстрації  на гр.-на
ОСОБА_2., рішення власника № 2 від 22.03.2007.

2. Визнати недійсними
первині та фінансово-господарські документи, документи податкової звітності,
включаючи податкові накладні, складені від імені приватного підприємства
«Тонпласт»з 28.03.2007, з моменту перереєстрації установчих документів на гр-на
ОСОБА_2.

3. Припинити приватного
підприємства «Тонпласт» як юридичну особу.

4. Надіслати копію
постанови Держреєстратору  у день
набрання  законної сили постанови для
внесення запису про  судове рішення щодо
скасування державної реєстрації змін до установчих документів приватного
підприємства «Тонпласт».

5. Зобов'язати ДПІ у м. Херсоні  здійснити
ліквідаційну процедуру приватного підприємства  «Тонпласт».

6. Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

7. Заява про апеляційне
оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
В.В. Хом"якова

Повний текст постанови підписаний

19 грудня 2007 року.