ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

30.08.2007р.                                                                                          Справа №16/13

За позовною заявою   Товариства з обмеженою відповідальністю “Ремонтне підприємство”, м. Кобеляки

До   Відкритого акціонерного товариства “Агротехніка”, м. Кобеляки

Третя особа Колективне підприємство “Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації  ”, м. Кременчук

Про  визнання  права власності  на  майно

Суддя Тимощенко О.М.

Представники  сторін:

Від позивача:    Катеруша І.В. дор. від 01.09.2007р. (в судовому засіданні 21.08.2007р.)

Від відповідача:   не з’явився

Від третьої особи:  Веремчук Л.А. дор. №61/1270 від 24.03.06р.

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 21.08.20076р., згідно ст. 77 ,85 ГПК України, оголошеної для підготовки повного тексту рішення.

Склад суду по справі було змінено на підставі ухвали голови господарського суду Полтавської області від 13.08.2007р.

Строк розгляду  спору було продовжено у відповідності до вимог п.4 статті 69 ГПК України.

Суть спору:  розглядається позовна заява про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться в м. Кобеляки, вул.Дружби,1 а саме:

1. приміщення механічного цеху

2. приміщення моторного цеху

3. приміщення гальванічного цеху

4. цех нестандартного обладнання

5. свердловина артезіанська

6. бак водонапірний

7. електросіть

8. трансформаторна підстанція

Заява від 19.02.2007 року, підписана від імені позивача Морозом І.М., про анулювання позовної заяви та відкликання довіренностей,  судом до уваги не приймається, оскільки положеннями чинного ГПК України  не передбачено анулювання позовної заяви, а сама заява підписанан особою, повноваження якої не підтверджені.

Позивач підтримує позовні вимоги.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, а саме: його представник  в судові засідання не з’являвся, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судових засідань, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи, відзив на позов не надав.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо,  і господарський суд  повідомляв    належним чином  відповідача  про час, дату  і місце проведення судового засідання, згідно з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом вищого господарського суду України (від 10.12.2002р. №75), а неявка  відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, то справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Представник третьої особи проти позову заперечує з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та третьої особи, суд встановив, що 30 січня 2003 року було підписано протокол загальних зборів засновників, фізичними особами та відкритим акціонерним товариством “Агротехніка” і було прийнято рішення про створення товариства з обмеженою відповідальністю “Ремонтне підприємство” (надалі –позивач) із статутним капіталом 858091,91 гривень, про укладення в нотаріальній формі договору про спільну діяльність по створенню ТОВ “Ремонтне підприємство”,  про затвердження статуту ТОВ “Ремонтне підприємство, та про призначення директором ТОВ “ремонтне підприємство” – Білаша Е.І.

Відповідно до статуту та установочного договору товариства з обмеженою відповідальністю “Ремонтне підприємство”, зареєстрованих 17 лютого 2003 року розпорядженням голови Кобеляцької райдержадміністрації №92,  Кобеляцька  ВАТ “Агротехніка” до статутного фонду товариства відповідно до п. 7 установчого договору, внесла виробничі приміщення, обладнання та устаткування, перелічені в додатках до цього договору. Внесок майна до статутного фонду позивача, відповідач здійснював відповідно до актів примайння-передачі майна від   01.02.2003 року (копії в мат.справи).

Відповідно до даних актів було передано майно, що знаходиться за адресою  вул.. Дружби,1 м. Кобеляки, Полтавської області: приміщення механічного цеху; приміщення моторного цеху; приміщення гальванічного цеху; свердловина артезіанська; бак водонапірний; електросіть.

18 травня 2006 року позивачем було направлено лист (вихід. №12/554 від 22.05.06р.) на адресу відповідача з проханням надати позивачу відповідні документи для реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, яке було внесено до статутного фонду позивача, та передано на підставі актів приймання-передачі  майна від 01.02.2003 року. Відповіді на даний лист позивач не отримав.  З вище викладеного суд  приходить до висновку, що відповідач не визнає права власності на зазначене майно яке було передано позивачу  актами приймання-передачі майна  від 01.02.2003 року,  оскільки  свідоцтво про право власності на нежилі будівлі   №450 від 27 листопада 2002 року видане відповідачу, було ним зареєстровано в електронному реєстрі  прав власності на нерухоме майно  05 липня 2007 року.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу загальних зборів засновників від 30 січня 2003 року було створено ТОВ «Ремонтне підприємство». Першого лютого 2003 року згідно актів прийому-передачі основних засобів, запасних частин i матеріалів, готової продукції, рем. фонду, транспорту та малоцінних предметів Кобеляцьким ВАТ «Агротехніка» як внесок до статутного фонду новоствореного товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтне підприємство»до статутного фонду товариства було передано будинки та споруди, машини та обладнання, транспортні засоби, запасні частини і матеріали, малоцінні предмети, готову продукцію.

Суд керується редакцією  Закону України “Про господарські товариства”,   яка діяла на момент виникнення  правовідносин у сторін.

Відповідно до статті 12 Закону України “Про господарські товариства”  товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками  у власність.

Вкладами учасників  та  засновників  товариства  можуть  бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні  цінності,  цінні папери, права користування  землею,  водою  та  іншими  природними ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, в тому числі в іноземній валюті (стаття 13 Закону України “Про господарські товариства”).

Відповідно до п.4 Листа Вищого арбітражного суду України від 31.01.2001р., №01-8/98 “Про деякі питання приписи законодавства, яке регулює питання, пов’язані із здійсненням права власності та його захистом”, прописано що з моменту передачі майна підприємствам їх засновниками (часниками) у власність, зокрема як внеску до статутного фонду згідно  зі статтями 12 ті 13 Закону України “Про господарські товариства”, та державної реєстрації відповідних підприємств засновники (учасники) набувають права власності  на статутний фонд (капітал) або його частку (пай), включаючи права на управління, отримання відповідної частини прибутку юридичної особи, а також активів у разі її ліквідації.

Відповідно до статті 128 ЦК УРСР 1963 ( чинного на момент виникнення спірних правовідносин),  право власності у  набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо  інше  не передбачено законом або договором.

Також п.6.1 та п.6.3 Статуту позивача (в редакції від 30 січня 2003р.) зазначено, що джерелами формування майна товариства є передання його засновниками або учасниками. Майно незалежно від джерел його формування, придбане на законних підставах, належить товариству на правах власності.

Отже, право власності у позивача на об’єкти нерухомого майна, що знаходяться в м. Кобеляки, вул.Дружби,1 а саме:  приміщення механічного цеху; приміщення моторного цеху; приміщення гальванічного цеху; цех нестандартного обладнання; свердловина артезіанська; бак водонапірний; електросіть, за установчим договором, виникло у позивача з моменту передачі до статутного фонду товариства будівель за актами прийому - передачі від 01.02.2003 року відповідачем  як внеску  до статутного фонду позивача.

Згідно статті 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його  права  власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В частині визнання права власності на  трансформаторну підстанцію суд залишає позовну заяву без розгляду у відповідності до вимог п.5 статті 81 ГПК України. Оскільки у  відповідності до вимог статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог  і заперечень. В матеріалах  справи відсутній акт примання-передачі трансформаторної підстанції позивачу, відповідачем як внеску до статутного фонду.  Залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає позивачу після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, знову звернутися з ним до суду в загальному порядку.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33,43, 49,75, п.5 ст. 81, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Задовольнити позовні частково.

2.  В частині визнання права власності на  трансформаторну підстанцію залишити позовну заяву без розгляду.

3. Визнати право власності  на   майно, що   знаходиться   в м. Кобеляки, вул.Дружби,1 а саме: приміщення механічного цеху; приміщення моторного цеху; приміщення гальванічного цеху; цех нестандартного обладнання; свердловина артезіанська; бак водонапірний; електросіть  за Товариством з обмеженою відповідальністю “Ремонтне підприємство” (39200, Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Дружби,1, ).

4. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Агротехніка” (39200, Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Дружби,1, р/р 1276 в КБ “Приватбанк”, м. Полтава, МФО 331041, )  на  користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ремонтне підприємство” (39200, Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Дружби,1, р/р 4777 в КБ “Приватбанк”, м. Полтава, МФО 331401, ) 76,50 грн. - витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу –106грн. 20 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                  Тимощенко О.М.