КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2007                                                                                           № 05-5-25/13592

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової  Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Лагутін О.О. – адвокат (посвідчення № 2071 від 28.10.2007р.;

від відповідачів - не з’явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мануфактура"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.10.2007

у справі № 05-5-25/13592

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Мануфактура"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрімер-Трейд-Компані"

Приватне підприємство "Кремпостач"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 39307,18 грн.

Суть ухвали і апеляційної скарги:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2007р. у справі № 05-5-25/13592 позов повернуто без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що подана позовна заява містить вимоги: 1) про стягнення з ТОВ „Стрімер – Трейд – Компані” суми боргу на підставі договору поруки № 06/07/07-01 від 06.07.2007 р., сторонами за яким є ТОВ „Мануфактура” та ТОВ „Стрімер-Трейд-Компані” (предметом є стягнення боргу, підставою виникнення – договір укладений позивачем з ТОВ „Стрімер-Трейд-Компані”; 2) про стягнення з ПП „Кремпостач” суми боргу на підставі договору про відступлення права вимоги № 05/07/07-01 від 05.07.2007 р., укладеного між позивачем та ТОВ „Незалежна текстильна компанія – Харків” (предметом є стягненя боргу, право на стягнення якого набуто за договором про відступлення права вимоги № 05/0707-01 від 05.07.2007р.). Таким чином, за висновком першої інстанції,  позивачем об’єднано дві позовні вимоги, не зв’язані між собою підставою виникнення.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою господарського суду міста Києва, Товариство з обмеженою відповідальністю „Мануфактура” звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2007 р. та передати справу на новий розгляд.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2007 р. № 48/189, апеляційна скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник вважає, що судом було здійснено неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Також, заявник зазначає, що не було здійснено належне дослідження договірних взаємовідносин між сторонами по справі, а саме 05.07.2007 року ТОВ „Мануфактура” уклало з ТОВ „Незалежна текстильна компанія – Харків” договір про відступлення права вимоги № 05/07/0/-01, за умовами якого передбачається відступлення права вимоги, тобто позивач має право вимагати від боржника - приватного підприємства  „Кремпостач” за договором № 1 борг в розмірі 30296,41 грн., який виник внаслідок не виконання останнім договору № 28-П від 14.03.2006р. В свою чергу 06.07.2007 р. позивач укладає з ТОВ „Стрімер-Трейд-Компані” договір поруки 06/07/07-01, відповідно до якого відповідач 1 зобов’язується відповідати перед позивачем за виконання всіх зобов’язань приватного підприємства „Кремпостач”, що виникли з договору № 28-П від 14.03.2006 р.

Отже, на думку заявника, вимоги, що зазначені в позовній заяві до відповідачів, що виникли з вказаних договорів, не можуть перешкоджати з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін, так як є спорідненими, тобто вищевказані договірні вимоги зв’язані між собою підставою виникнення та поданими доказами.

Відповідачі письмових відзивів на апеляційну скаргу не надали, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи,  Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2007р. у справі № 05-5-25/13592 позов повернуто без розгляду на підставі п. 5 ст. 63 ГПК України.           Згідно п. 5 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об’єднання вимог або об’єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Частиною 1 ст. 58 ГПК України зазначено, що в одній позовній заяві може бути об’єднано кілька вимог, зв’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Дозволяється об’єднувати вимоги, які пов’язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову – це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, можна об’єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами. Тобто, позивач має право об’єднати в одній позовній заяві не лише вимоги до одного відповідача, а й вимоги до кількох відповідачів за умови, що ці вимоги пов’язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Київський апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про скасування ухвали, враховуючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 14.03.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Незалежна текстильна компанія – Харків” та приватним підприємством „Кремпостач” (надалі – відповідач 2) було укладено договір купівлі-продажу № 28-П.

Згідно з пунктом 1.1 договору № 28-П кредитор поставляє поетапно, окремими партіями, і передає у власність відповідачу 2 відповідний товар, а останній в свою чергу зобов’язаний належним чином прийняти і своєчасно оплатити його в об’ємі і на умовах передбачених у даному договорі.

Кредитором за період з 14.03.2006 по 18.05.2006 рік було поставлено відповідачу 2 товару на загальну суму 30296,41 грн., що підтверджується видатковими накладними №№ РНП-031505/1, РНП-033016/2, РНП-033016/1, РНП 040501/1, РНП-051804/1 (аркуші справи 18-22).

Відповідно п. 3.3 договору № 28-П розрахунок за поставлену продукцію здійснюється у формі відстрочки платежу до 30 календарних днів з дати відвантаження товару.

Відповідач 2 в порушення умов п. 3.3. договору № 28-П не здійснив оплату за поставлений товар, тобто, не виконав своїх зобов’язань.

05.07.2007 року між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю „Мануфактура” було укладено договір про відступлення права вимоги № 05/07/07-01 (аркуш справи 14) відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „Мануфактура” (надалі – позивач) мало право вимагати від відповідача 2 заборгованість, що виникла за договором № 28-П.

06.07.2007 року позивач уклав з товариством з обмеженою відповідальністю „Стрімер-Трейд-Компані” (надалі відповідач 1) договір поруки № 06/07/07-01(аркуш справ 16) згідно умов якого відповідач 1 відповідає перед позивачем за виконання відповідачем 2 всіх своїх зобов’язань за договором поруки.

Пунктом 3.8 договору поруки, передбачена відповідальність відповідача 1 перед позивачем в сумі, що не перевищує 100 грн., а у випадку повернення відповідачем 2 заборгованості позивачу сплатити винагороду в розмірі 5000 грн.

В зв’язку з викладеним, судом апеляційної інстанції відзначається, що вищевказані договірні вимоги зв’язані між собою підставою виникнення та є спорідненими, що підтверджується також посиланням в договорі про відступлення права вимоги № 05/07/07-01 та договору поруки № 06/07/07-01 на договір купівлі-продажу № 28-П від 14.03.2006 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 ГПК України справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Господарський суд міста Києва безпідставно повернув без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Мануфактура” вказавши підставою повернення п. 5  ст. 63 ГПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що згідно пункту 4 ч. 1,ч. 2 ст. 104 ГПК України, ухвала господарського суду міста Києва від 04.10.2007 р.  № 05-5-25/13592  підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права ( ч.1 ст. 58, п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України), оскільки таке порушення призвело до поставлення необґрунтованої ухвали.

Відповідно до ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією, зокрема ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.           Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2007 №05-5-25/13592 скасувати.

2.  Матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Мануфактура” (повернуті згідно ухвали за № 05-5-25/13592), про стягнення 39 307, 18 грн., передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

23.11.07 (відправлено)