ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31.07.07р.

Справа № А33/127-07

За позовом  Прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави вособі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Дніпропетровська

до  Приватного підприємства "Чарівниця" м. Дніпропетровськ

про стягнення 10 862 грн 18 коп

Суддя  Рудовська І.А.

Представники сторін:

Від прокуратури: Рижик Т.М., посвідчення № 94 (помічник прокурора)

Від позивача: Іващенко С.Г., довіреність № 03-06/0022 від 10.01.2007 року

Від відповідача: Чередник Г.Г., довіреність № 137 від 10.11.06 року

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до приватного підприємства "Чарівниця" про стягнення заборгованості у сумі 10862грн. 18 коп. адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця.

Позивач свої позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні і в запереченні проти позову, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників прокурора, позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі звітом Приватного підприємства "Чарівниця"„Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік" середньооблікова кількість працюючих чоловік на підприємстві склала 119 осіб; фонд оплати праці -643,3 тис. грн..; середньорічна заробітна плата штатного працівника -5431,1 грн., чисельність інвалідів -штатних працівників, які повинні працювати на підприємстві відповідно до 4%-го нормативу -З особи; середньооблікова кількість штатних працівників-інвалідів облікового складу - 0 осіб.

Позивачем, на підставі ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-ХІІ від 21.03.1991р. заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі середньорічної заробітної плати на даному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом в розмірі 10862,18 грн., виходячи з кількості штатних працівників, даних про фонд оплати праці, та 3 робочих місць, фактично не зайнятих інвалідами у звітному періоді, а також з даних про фактично

відпрацьований інвалідами час у звітному році, згідно доданого до матеріалів справи розрахунку.

Господарський суд вважає необхідним відмовити в адміністративному позові з наступних підстав:

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" , для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 15 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Згідно з п.10 Положення "Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів", затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.95 р. №314 працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних звичок відповідно до висновків МСЕК.

До суду подані докази повідомлення відповідачем Жовтневий районний центр зайнятості про вільні робочі місця інвалідів за формою 3-ПН.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно п.3 розділу VII „Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України" до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита. Позивач звільнений від сплати державного мита на підставі п.34 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито" від 21.12.1993 року №7-93, тому при зверненні до суду судовий збір не сплачувався.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", ст.ст. 69-71, 158-163, 167 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.А. Рудовська