ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
І м е н е м     України
ПОСТАНОВА

"04" квітня 2007 р.                                                              Справа № А10/035-07

за позовом Чорнобильського міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області, м. Київ в інтересах держави в особі Управління з контролю по використанню та охороні земель Київської області, м. Київ

до Вишеньківської сільської ради, Бориспільський р-н, с. Вишеньки

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Відділу земельних ресурсів Бориспільського району, м. Бориспіль

2) Товариства індивідуальних забудовників “Надія”

3) Безрученкового О.М.; 4) Бедіна А.Д.; 5) Мартинової В.Є.; 6) Клименко О.М.; 7) Литвин Н.В.; 8) Мироненко О.М.; 9) Захаревича С.В.; 10) Росік Т.Г.; 11) Ментюкової А.І.; 12) Губської О.В.; 13) Мосіної Н.П.; 14) Бащенко В.М.; 15) Діхтяренко О.О.; 16) Власика Д.В.; 17) Карпової Т.М.; 18) Мельниченко П.А.; 19) Стаднюка А.Є.; 20) Мартинової Г.М.; 21) Олешко Є.В.; 22) Шкаровського В.А.; 23) Бичкової М.М.; 24) Квасова В.М.; 25) Марданова Угур Гоюги огли; 26) Сидорук І.В.

про визнання рішень нечинними.

Суддя  Тищенко О.В.

Представники:

прокуратури: Голота І.О. (посвідчення № 188 від 07.11.2005р.)

позивача: Васильєва Т.М. –представник за довіреністю №02-07/02-2 від 10.01.2007р.;

відповідача: Поїзд Д.В. –представник за довіреністю №76 від 20.02.2007р.;

третьої особи 1.: не з’явився;

третьої особи 2.: Скришевський Е.О. –представник за довіреністю від 20.02.2007р.

від третьої особи 1 не з’явився;

від третьої особи 2 не з’явився;

від третьої особи 3 не з’явився;

від третьої особи 4 не з’явився;

від третьої особи 5 не з’явився;

від третьої особи 6 не з’явився;

від третьої особи 7  не з’явився;

від третьої особи 8 не з’явився;

від третьої особи 9 не з’явився;

від третьої особи  10 не з’явився;

від третьої особи 11 не з’явився;

від третьої особи 12 не з’явився;

від від третьої особи 13 не з’явився;

від третьої особи 14 не з’явився;

від третьої особи 15  не з’явився;

від третьої особи 16 не з’явився;

від третьої особи 17 не з’явився;

від третьої особи 18 не з’явився;

від третьої особи 19 не з’явився;

від третьої особи 20 не з’явився;

від третьої особи 21 не з’явився;

від третьої особи 22 не з’явився;

від третьої особи 23 не з’явився;

від третьої особи 24 не з’явився;

від третьої особи 25 Сітько М.І. (довіреність № 2710 від 04.04.2007р.)

від третьої особи 26 Сидорук І. В.

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ :

Чорнобильський міжрайонний природоохоронний прокурор Київської області звернувся до суду 29.01.2007р. з позовом в порядку ст.17 КАС України в інтересах держави в особі Управління з контролю по використанню  та охороні земель Київської області до Вишеньківської сільської ради про визнання рішення нечинним.

Ухвалою господарського суду Київської області  від 05.02.2007 року було відкрито провадження у справі та призначено до  розгляду на 27.02.2007р. та відповідно до ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Відділ земельних ресурсів Бориспільського району (третя особа 1) та третю особу,  яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача  –Товариство індивідуальних забудовників “Надія” (третя особа 2).

27.02.2007р.  було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.03.2007р. о 17:20 год.

В попередньому судовому засіданні 27.02.2007 р. прокурор в порядку ч. 1 ст. 51 КАС України уточнив (збільшив) позовні вимоги та просив визнати нечинним Рішення  тридцять другої сесії четвертого скликання Вишеньківської  сільської ради від 03.11.2005р. № 782 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) ТІЗ „Надія” для організації житлової забудови садибного типу в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області” та Рішення тридцять третьої сесії четвертого скликання Вишеньківської  сільської ради від 09.12.2005р. № 831 „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних ділянок для організації житлової забудови садибного типу в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області членам товариства  індивідуальних забудовників „Надія”.

Через загальний відділ господарського суду Київської області 26.03.2007р. від Чорнобильського міжрайонного природоохоронного прокурора надійшла заява про відвід судді Тищенко О.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.03.2007р. заяву Чорнобильського міжрайонного природоохоронного прокурора про відвід судді Тищенко О.В. залишено без задоволення.

Протокольною ухвалою  від 13.03.2007р.  в порядку ст. 53 КАС України залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Безрученкового О.М.; 4) Бедіна А.Д.; 5) Мартинову В.Є.; 6) Клименко О.М.; 7) Литвина Н.В.; 8) Мироненко О.М.; 9) Захаревича С.В.; 10) Росік Т.Г.; 11) Ментюкову А.І.; 12) Губську О.В.; 13) Мосіну Н.П.; 14) Бащенко В.М.; 15) Діхтяренко О.О.; 16) Власика Д.В.; 17) Карпову Т.М.; 18) Мельниченко П.А.; 19) Стаднюка А.Є.; 20) Мартинову Г.М.; 21) Олешко Є.В.; 22) Шкаровського В.А.; 23) Бичкову М.М.; 24) Квасова В.М.

Також,  протокольною ухвалою від 26.03.20007р. в порядку ст. 53 КАС України  було залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Марданова Угур Гоюги огли та Сидорук І.В.

Остаточні позовні вимоги Чорнобильський міжрайонний природоохоронний прокурор обґрунтовує невідповідністю  Рішення  тридцять другої сесії четвертого скликання Вишеньківської  сільської ради від 03.11.2005р. № 782 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) ТІЗ „Надія” для організації житлової забудови садибного типу в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області” та Рішення тридцять третьої сесії четвертого скликання Вишеньківської сільської ради від 09.12.2005р. № 831 „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних ділянок для організації житлової забудови садибного типу в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області членам товариства  індивідуальних забудовників „Надія”вимогам  ст. 19 Конституції України, ст. 19, ст. 20, ст. 22, ст. 38, ст. 149 Земельного кодексу України,  ст. ст.  49, 50, 53 Закону України  „Про землеустрій”.

В судовому засіданні 04.04.2007р. прокурор та позивач  позов підтримали.

Відповідач в відзиві на позовну заяву від 12.03.2007р. № 1-26-133 проти позову  заперечує з наступних підстав.

Підставою для надання  земельної ділянки у користування для ТІЗ „Надія" слугувало  рішення Вишеньківської сільської ради № 782-32-ІУ від 03.11.2005р.

Підставою для прийняття зазначеного рішення Вишеньківської сільської ради  про надання ТІЗ „Надія"  в оренду земельної ділянки - стало письмове звернення керівництва ТІЗ „Надія" , а саме: Голови правління ТІЗ „Надія" Клименко  О.М. від 15.08.2005р. вх. №1-27-311.

Також, відповідач зазначив, що при наданні земельної ділянки у користування (оренду) ТІЗ „Надія" Вишеньківська сільська рада керувалась Передпроектними Пропозиціями Генерального плану с.Вишеньки, та іншою містобудівною документацією.

Окрім цього, передачу орендодавцем земельної ділянки орендарю (ТІЗ „Надія")  в оренду засвідчено приватним  нотаріусом  Бориспільського  районного нотаріального округу Київської області НауменкоЛ.Г. та зареєстровано в реєстрі № 6489  01.12.2005р.

Таким чином, відповідач вважає, що  відсутні підстави для скасування спірних рішень, оскільки при винесенні Рішення  тридцять другої сесії четвертого скликання Вишеньківської  сільської ради від 03.11.2005р. № 782 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) ТІЗ „Надія” для організації житлової забудови садибного типу в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області” та Рішення тридцять третьої сесії четвертого скликання Вишеньківської  сільської ради від 09.12.2005р. № 831 „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних ділянок для організації житлової забудови садибного типу в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області членам товариства  індивідуальних забудовників „Надія” Вишеньківська сільська рада діяла в межах повноважень і у  відповідності до чинного законодавства.

Третя особа 1 - Відділ земельних ресурсів Бориспільського району в письмових поясненнях просить розглядати справу без участі їх представника та в зазначених поясненнях проти позову заперечує з наступних підстав.

Згідно з приписами ст. 20 Земельного кодексу України обов’язковою передумовою прийняття рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки є наявність  відповідного проекту  землеутрою, а не  генерального плану  певного населенного пункту.

Вимоги  до  використання земельної ділянки житлової та громадської  забудови викладаються у містобудівній документації. Відповідно до розділу ІІІ „Планування території на місцевому рівні” Закуону України „Про планування  та забудову території” до містобудівної документації відноситься зокрема  схеми планування  територій  на місцевому рівні, генеральний план населеного пункту, детальний план території та ін.

Також, третя особа 1 зазначила, що  необхідність розробки генерального плану певного населеного пункту визначається зокрема у схемі планування  території. І відповідно відсутність генерального плану  населеного пункту  не може обмежувати повноваження сільської селищної ради щодо вирішення земельних питань.

Третя особа 2 –ТІЗ „Надія” в письмових запереченнях вказує на те, що           позовні вимоги не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, не відповідають фактичним обставинам, а тому не підлягають задоволенню.

Вказані рішення відповідача прийняті в межах його компетенції, в порядку визначеному чинним законодавством.

Вимоги про визнання не чинним рішення відповідача від 03.11.2005р. № 782 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) ТІЗ „Надія” для організації житлової забудови садибного типу в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області” прокурор обґрунтовує посиланнями на статтю 20 Земельного кодексу України, статті 49, 50, 53 Закону України "Про землеустрій".

Статтею 20 Земельного кодексу України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. А частиною другою вказаної статті передбачено, що зміна цільового призначення земель провадиться органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою. Аналіз вказаної законодавчої норми свідчить, що обов'язковою передумовою прийняття рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки є наявність відповідного проекту землеустрою, а не лише наявність погоджень відповідних органів державної влади, як це зазначає прокурор.

Відповідний проект відведення земельної ділянки був розроблений та відповідно до положень статті 8 Договору оренди земельної ділянки від 01.12.2005 року положень статті 8 Договору оренди земельної ділянки від 24.12.2005 року був переданий на зберігання до районного відділу земельних ресурсів.

Також, третя особа 2 зазначає, що аналіз посилання прокурора на положення статті 49 Закону України "Про землеустрій" свідчить, що приписи вказаної статті не стосуються правовідносин, що є предметом розгляду по цій справі та жодним чином не можуть бути нормативним обґрунтуванням позовних вимог прокурора. Оскільки проект відведення земельної ділянки встановленим порядком було підготовлено, то відповідно виконано приписи статті 50 Закону України "Про землеустрій". А посилання прокурора на приписи статті 53 вказаного закону не можуть бути нормативним обґрунтуванням його позовних вимог, оскільки приписи вказаної статті не стосуються предмету спору - нею регулюються питання пов'язані з діяльністю щодо впорядкування території населеного пункту в цілому.

Посилання прокурора на ту обставину, що відсутність генерального плану міста свідчить про незаконність оскаржуваних рішень відповідача, не відповідає приписам чинного законодавства з наступних підстав.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст зокрема належить:

- розпорядження землями територіальних громад;

-   передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

-   надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

- вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Тобто вимоги до використання земельних ділянок житлової та громадської забудови викладаються у відповідній містобудівній документації. Відповідно до розділу III "Планування території на місцевому рівні" Закону України "Про планування та забудову території" до містобудівної документації відносяться значний перелік документів, зокрема схеми планування територій на місцевому рівні, генеральний план населеного пункту, детальний план території, план червоних ліній, проект забудови території, проект розподілу території і т.і.

Тому третя особа 2 вважає, що твердження прокурора про необхідність наявності генерального плану населеного пункту як обов'язкової передумови зміни цільового призначення населеного пункту є таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Крім того, третя особа 2 зазначає, що аналіз положень Закону України "Про планування та забудову територій" свідчить, що чинним законодавством не передбачається обов'язковість наявності генерального плану. Останнім абзацом статті 11 вказаного закону передбачено, що схемами планування територій на місцевому рівні в разі необхідності може визначатися доцільність розроблення генеральних планів окремих населених пунктів. Тобто необхідність розробки генерального плану певного населеного пункту визначається зокрема у схемі планування території. І відповідно відсутність генерального плану населеного пункту жодним чином не може обмежувати повноваження сільської, селищної ради щодо вирішення земельних питань.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Безрученковий О.М.; 4) Бедіна А.Д.; 5) Мартинова В.Є.; 6) Клименко О.М.; 7) Литвин Н.В.; 8) Мироненко О.М.; 9) Захаревич С.В.; 10) Росік Т.Г.; 11) Ментюкова А.І.; 12) Губська О.В.; 13) Мосіна Н.П.; 14) Бащенко В.М.; 15) Діхтяренко О.О.; 16) Власик Д.В.; 17) Карпова Т.М.; 18) Мельниченко П.А.; 19) Стаднюк А.Є.; 20) Мартинова Г.М.; 21) Олешко Є.В.; 22) Шкаровський В.А.; 23) Бичкова М.М.; 24) Квасова В.М. в судове засідання 04.04.2007р. не з’явились, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним  чином повідомлені відповідно до ст. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. за №75, і це підтверджується журналом вихідної кореспонденції загального відділу господарського суду Київської області та відповідною відміткою на повістках про виклик в судове засідання.

Представник третьої особи 25 - Марданова Угур Гоюш огли в судове засідання 04.04.2007р. з’явився, письмових пояснень стосовно заявлених позовних вимог не надав, проте, усно проти позову заперечував.

Третя особа 26  -  Сидорук І. В. в судове засідання з’явився, але  письмових пояснень стосовно заявлених позовних вимог не надав, проте, усно проти позову заперечував.

Судом з метою повного та об’єктивного розгляду справи  в порядку ст. 71 КАС України зроблено ряд запитів до Бориспільського районного відділу земельних ресурсів від 13.03.2007р., від 26.03.2007р., Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 13.03.2007р. На момент прийняття постанови відповіді на запити отримано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно й повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши в сукупності всі докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Рішенням Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 03.11.2005 року № 782 “Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) ТІЗ „Надія” для організації житлової забудови садибного типу в селі Вишеньки Бориспільського району Київської області” затверджено проект землеустрою та надано в орендне користування строком на 49 років ТІЗ „Надія”  земельну ділянку площею 9,5843 га в тому числі по угіддях: сіножатей –7,3683га, боліт –2,2160 га в селі Вишеньки на території Вишеньківської сільської ради,  яку  відповідно до пункту 3 вказаного рішення віднесено до категорії земель житлової забудови.

Проект землеустрою, який затверджено оскаржуваним рішенням, розроблено спеціалізованою землевпорядною організацією –ТОВ «Агати-5». Вказаний проект землеустрою  відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №677 “Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок”. Вказаний проект землеустрою відповідно до приписів статті 9 Закону України “Про державну експертизу землевпорядної документації” було подано для здійснення обов’язкової державної експертизи до Київського обласного головного управління земельних ресурсів та отримано позитивний висновок від 02.11.2005 року. № 4-2983.

На підставі вказаного рішення, між Вишеньківською сільською радою та Громадською організацією Товариство індивідуальних забудовників „Долина”  01.12.2005р. було укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу  Київської області Науменко Л.Г. 01.12.2005 р. і зареєстровано в реєстрі за №6489, зареєстрований у Бориспільському райвідділі КРФ “ЦДЗК” 05.12.2005 р. за №07.

Рішенням тридцять третьої сесії четвертого скликання Вишеньківської сільської ради від 09.12.2005 року №831 “Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних ділянок для організації житлової забудови садибного типу в селі Вишеньки Бориспільського району Київської області членам товариства індивідуальних забудовників „Надія” було затверджено відповідну технічну документацію  та передано членам товариства індивідуальних забудовників  „Надія” земельні ділянки загальною площею 9,0 га для організації житлової забудови садибного типу.

Прокурором та позивачем не оспорюється той факт, що затверджений Вишеньківською сільською радою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) ТІЗ „Надія” для організації житлової забудови садибного типу в селі Вишеньки Бориспільського району Київської області розроблено у відповідності з вимогами чинного законодавства та отримано позитивний висновок державної землевпорядної експертизи. Також, а ні прокурор, а ні позивач не заперечує той факт, що земельна ділянка, яка надана у користування ТІЗ „Надія” знаходиться в селі Вишеньки на території Вишенківської сільської ради, що зокрема підтверджується рішенням Київської обласної ради двадцять четвертого скликання від 19.02.2004 року №159-12-XXIV “Про встановлення меж окремих населених пунктів Київської області”.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Тобто підставами для визнання акта не чинним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до виключної компетенції сільської ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною першою статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб;  надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 20 Земельного кодексу України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. А частиною другою вказаної статті передбачено, що зміна цільового призначення земель провадиться органами  місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою.

Таким  чином, оскаржувані рішення Вишеньківської сільської ради прийнятті в межах її компетенції, з підстав та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи прокурора та позивача про те, що оскаржувані рішення Вишеньківької сільської ради є не чинним з тієї підстави, що для організації житлової забудови садибного типу ТІЗ „Надія” надані земельні ділянки, які належать до земель сільськогосподарського призначення та водного фонду. Як свідчать наявні у справі докази, що цільове призначення земельних ділянок змінено у встановленому законодавством порядку та земельні ділянки віднесено до категорії земель житлової забудови. Відповідно до статті 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об’єктів загального користування.

Також судом не можуть бути визнані обґрунтованими твердження прокурора та позивача про нечинність рішень Вишеньківської сільської ради з огляду на наявність порушень відповідачем вимог статті 12 Закону України “Про планування та забудову територій”, статтей 49, 50, 53 Закону України “Про землеустрій”.

Приписи  статті 49 Закону України “Про землеустрій” стосуються питання розробки проектів землеустрою щодо формування земель комунальної власності територіальних громад і проекти розмежування земель державної та комунальної власності визначають. Тобто приписи вказаної статті не стосуються правовідносин, що є предметом розгляду по цій справі та жодним чином не можуть бути нормативним обґрунтуванням позовних вимог прокурора.

Посилання прокурора на приписи статті 53 вказаного закону також не можуть бути нормативним обґрунтуванням його позовних вимог, оскільки приписи вказаної статті не стосуються предмету спору –нею регулюються питання пов’язані з діяльністю щодо впорядкування території населеного пункту в цілому.

Як свідчать матеріали справи проект землеустрою при відведенні земельної ділянки ТІЗ „Долина” встановленим порядком було підготовлено та затверджено, то відповідно виконано приписи статті 50 Закону України “Про землеустрій”. Таким чином твердження прокурора та позивача про порушення вказаної норми спростовується наявними  у справі доказами.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити що, а ні прокурором, а ні позивачем не доведено належними доказами необхідність наявності генерального плану села Вишеньки як підставу для зміни цільового призначенння земельної ділянки. Відповідно до положень статті 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Тобто вимоги до використання земельних ділянок житлової та громадської забудови викладаються у відповідній містобудівній документації. Відповідно до розділу ІІІ “Планування території на місцевому рівні” Закону України “Про планування та забудову територій” до містобудівної документації відносяться значний перелік документів, зокрема схеми планування територій на місцевому рівні, генеральний план населеного пункту, детальний план території, план червоних ліній, проект забудови території, проект розподілу території та інше. Тому твердження прокурора про необхідність наявності генерального плану населеного пункту як обов’язкової передумови зміни меж населеного пункту є таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства. Також вказані твердження прокурора не можуть бути враховані судом з огляду на те, що оскаржувані рішення Вишеньківської сільської ради не стосувались зміни меж населеного пункту, а лише відведення земельної ділянки.

Аналіз положень Закону України “Про планування та забудову територій” свідчить, що чинним законодавством не передбачається обов’язковість наявності генерального плану. Останнім абзацом статті 11 вказаного закону передбачено, що схемами планування територій на місцевому рівні в разі необхідності може визначатися доцільність розроблення генеральних планів окремих населених пунктів. Тобто необхідність розробки генерального плану певного населеного пункту визначається зокрема у схемі планування території. І відповідно відсутність генерального плану населеного пункту жодним чином не може обмежувати повноваження сільської, селищної ради щодо вирішення земельних питань.

За таких обставин позовні вимоги про визнання не чинним  Рішення  тридцять другої сесії четвертого скликання Вишеньківської  сільської ради від 03.11.2005р. № 782 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) ТІЗ „Надія” для організації житлової забудови садибного типу в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області” та Рішення тридцять третьої сесії четвертого скликання Вишеньківської  сільської ради від 09.12.2005р. № 831 „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних ділянок для організації житлової забудови садибного типу в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області членам товариства  індивідуальних забудовників „Надія” не підлягають задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, ні прокурор, ні позивач не навели жодних правових підстав, з яких вбачається, що Управління з контролю по використанню та охороні земель Київської області (далі –Управління) має повноваження за законодавством звертатися з позовною заявою, як державний орган, що здійснює контроль за додержанням законності дій органу самоврядування в державних інтересах, якщо ці дії не пов’язані з порушенням його власних прав позивача, охоронюваних законом.

Згідно з ст. 9 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” державний контроль за використанням та охороною земель у системі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснює Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель і її територіальні органи.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належать:

а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині:

додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням;

додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання;

розміщення, проектування, будівництва та введення в дію об'єктів, що негативно впливають або можуть вплинути на стан земель;

виконання комплексу необхідних заходів щодо захисту земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, псування, забруднення, засмічення відходами, заростання бур'янами, чагарниками та дрібноліссям;

дотримання строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов'язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням;

виконання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов'язаних з порушенням ґрунтового покриву, своєчасного проведення рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених проектом рекультивації земель;

дотримання правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереження захисних насаджень і межових знаків;

додержання встановленого законодавством порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва;

додержання строків розгляду заяв чи клопотань щодо набуття і реалізації прав на землю;

б) внесення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань щодо: приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель;

обмеження або зупинення освоєння земельних ділянок у разі розробки корисних копалин, у тому числі торфу, проведення геологорозвідувальних, пошукових та інших робіт з порушенням вимог земельного законодавства України;

припинення будівництва та експлуатації об'єктів у разі порушення вимог земельного законодавства України до повного усунення виявлених порушень і ліквідації їх наслідків;

припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону;

в) одержання в установленому законодавством порядку від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань;

г) видачі спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок відповідно до затверджених в установленому законом порядку проектів;

ґ) участь у розробці нормативно-правових актів з питань державного контролю за використанням та охороною земель;

д) вжиття відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам;

е) вирішення інших питань відповідно до закону.

Відповідно до Положення  „Про управління з контролю за  використанням  та охороною земель у Київській області”, яке затверджено начальником Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель –Нечипоренко О.М.  27.10.2005р. управління з контролю за використанням та охороною земель у Київській області  є територіальним органом Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель, яка діє у складі Державного комітету України по земельних ресурсах.

Управління з контролю за використанням та охороною земель у Київській області підзвітне та підконтрольне Держземінспекції України і входить до єдиної системи органів Держкомзему України, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель.

Управління  у  своїй  діяльності  керується  Конституцією  України, Земельним  кодексом  України  та  іншими  законами  України,  постановами Верховної Ради України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Держкомзему України та Держземінспекції України, а також цим Положенням.

Основними завданнями Управління є:

участь у межах своєї компетенції в реалізації державної політики у сфері земельних відносин;

організація і здійснення державного контролю за використанням та охороною земель;

узагальнення практики застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції, розроблення та подання до Держземінспекції України пропозицій щодо його вдосконалення.

3. Управління відповідно до покладених на нього завдань:

- організовує і здійснює державний контроль за:

дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, а також іноземними юридичними особами вимог земельного законодавства України;

дотриманням встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, в тому числі на землі водного і лісового фонду;

використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення;

дотриманням законодавства у процесі укладання цивільно-правових угод, надання у користування, передачі у власність, вилучення (викупу) земельних ділянок;

- вживає в межах своєї компетенції заходів до усунення порушень земельного законодавства, в тому числі щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам;

- видає та анулює спеціальні дозволи на зняття та перенесення ґрунтового покриву    земельних    ділянок    відповідно    до    проектів,    затверджених    в установленому законом порядку;

- бере участь у розробленні проектів нормативно-правових актів з питань державного контролю за використанням та охороною земель.

- вносить в установленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо:

приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель;

припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону;

Управління та державні інспектори з контролю за використанням і охороною земель в межах своїх повноважень мають право:

- складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства;

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства;

- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для отримання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства;

- передавати до органів прокуратури, органів дізнання та досудового слідства акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину;

- звертатися до органів прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився;

- залучати спеціалістів органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до їх компетенції;

- тримувати в установленому законодавством порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання документи, матеріали та іншу інформацію, необхідну для виконання покладених на них завдань;

- скликати в установленому порядку наради з питань, що належать до їх компетенції.

Управління та державні інспектори з контролю за використанням і охороною земель мають інші права, передбачені Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та іншими законами.

Як пояснив суду позивач Управлінням не проводились перевірки дотримання вимог земельного законодавства ТІЗ „Надія” та Вишеньківською  сільською  радою.

Управління не зверталось до органів прокуратури з клопотання про подання позову до суду, в зв’язку з порушенням відповідачем  та третьою особою (ТІЗ „Надія”)  земельного  законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що  позивач не мав права звертатися з позовом про визнання нечинними рішень органу місцевого самоврядування, яким їх право не порушено, за відсутністю у них повноважень визначених законодавством.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається  на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у  нього  документи  та матеріали,  які можуть бути використані як докази у справі.

За таких обствин, суд дійшов до висновку, що спірні рішення Вишеньківської сільської ради відповідають вимогам законодавства, яке діяло на момент прийняття спірних рішень та  визначеній законом компетенції, тому позов є безпідставним та задоволенню  не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при  вирішенні  справи  по  суті  суд  може задовольнити адміністративний  позов  повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 17, 71, 158, 160, 161, 162, 163 та п. 6 прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд Київської області, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          В позові відмовити повністю.

2.          Копію постанови надіслати сторонам по справі.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                          Тищенко О.В.