КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.09.2007
№ 05-6-16/395

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:           Губенко Н.М.

суддів:             Ропій  Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 - арбітражний керуючий
- ліквідатор;

від відповідача - повідомлений, але не
з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Тікич"

на рішення Господарського суду м.Києва від
25.05.2007

у справі № 05-6-16/395

за позовом                               Відкритого
акціонерного товариства "Тікич"

до                                                   Фізичної
особи - підприємцч ОСОБА_1

про
стягнення 54 620,00 грн.

Ухвалою
Голови Київського апеляційного господарського суду від10.09.2007 строк розгляду
апеляційної скарги у справі № 05-6-16/395 було продовжено.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
Господарського суду м.Києва від25.05.2007 за №05-6-16/395 відмовлено Відкритому
акціонерному товариству ”Тікич” у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ст.
62 ГПК України.

Не
погоджуючись із винесеною ухвалою, Відкрите акціонерне товариство ”Тікич”
(надалі позивач) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м.
Києва від 25.05.2007 за № 05-6-16/395 та направити позовну заяву до
Господарського суду м. Києва для порушення провадження у справі, оскільки
вважає, що місцевим господарським судом, при винесенні оскаржуваної ухвали,
порушено норми процесуального права. При цьому скаржник посилається на те, що
при поданні позовної заяви від 11.01.2007 за № 466/14-10-08-1005 ним дотримано
вимоги ст. 57 ГПК України.

Позивач
зазначає про те, що до вказаної позовної заяви додано витяг із Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, серії АА №
НОМЕР_1 від 11.05.2007, відповідно до якого в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців обліковується фізична особа
підприємець ОСОБА_1, стан фізичної особи - підприємця: зареєстровано.

Також
в апеляційній скарзі міститься посилання скаржника на норму ст. 18 Закону
України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців”, якою визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Відповідач
у судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що був належним чином
повідомлений про дату, місце та час судового засідання, що підтверджується
відміткою канцелярії Київського апеляційного господарського суду на зворотному
боці ухвали від 13.07.2007 про прийняття апеляційної скарги до провадження та
повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення за № 304008
від 16.07.2007. Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив від
17.09.2007 на апеляційну скаргу, в якому відповідач, зокрема, просить ухвалу
Господарського суду м. Києва від 25.05.2007 за № 05-6-16/395 залишити без змін
та зазначає, що наведені скаржником статті ГПК України носять загальний
характер і не стосуються даної справи.

При
розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом було заслухано
пояснення представника позивача, досліджені наявні матеріали справи та
встановлено наступне.

Відкрите
акціонерне товариство ”Тікич” (позивач) звернулось до Господарського суду м.
Києва з позовною заявою від 11.01.2007 за № 466/14-10-08-1005 про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(відповідача) завданої матеріальної шкоди у
розмірі 54 620,00 грн.

Господарський
суд м. Києва ухвалою від 25.05.2007 № 05-6-16/395 на підставі п. 1 ст. 62 ГПК
України відмовив у прийнятті позовної заяви.

Ухвала
Господарського суду м. Києва від 25.05.2007 за № 05-6-16/395 мотивована тим, що
відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами у судовому процесі - позивачами та
відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього
Кодексу, а саме - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності. Позивач не виконав вимог ухвали Господарського суду
м. Києва від 16.04.2007 та не надав доказів того, що ОСОБА_1є суб'єктом підприємницької
діяльності, а саме: Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, а тому позовна заява ВАТ ”Тікич” підлягає поверненню
відповідно до п. 1 ст. 62 ГПК України.

Апеляційний
господарський суд не погоджується із вказаним висновком Господарського суду м.
Києва з наступних підстав.

Відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Питання
про прийняття позовної заяви вирішується суддею, який має право відмовити у її
прийнятті у випадках, передбачених статтею 62 ГПК. Так, на підставі пункту 1
статті 62 ГПК суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо спір
непідвідомчий господарському суду, зокрема коли його вирішення чинним законодавством
віднесено до компетенції іншого органу (п. 3.2. Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України ”Про деякі питання практики застосування Господарського
процесуального кодексу України” від 18.09.1997 № 02-5/289).

Згідно
зі ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи
(у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно
до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами,
зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Виходячи
із змісту наведених норм господарським судам підвідомчі справи, коли склад
учасників відповідає ст. 1 ГПК України, а правовідносини, у яких виник спір,
носять господарський характер.

Господарський
суд м. Києва в якості підстави для відмови у прийнятті позовної заяви визначив
те, що позивач не надав доказів того, що відповідач є суб'єктом підприємницької
діяльності, а саме: Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

Як
вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем до позовної заяви №
466/14-10-08-1005 від 11.01.2007 було додано належним чином завірену ксерокопію
витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців серії АА № НОМЕР_1, із якого вбачається, що 04.03.1998 Подільською
районною у м. Києві державною адміністрацією було зареєстровано ОСОБА_1 як
фізичну особу - підприємця та видано свідоцтво про державну реєстрацію серії
В00 № 417898 від 04.03.1998.

Відповідно
до ч. 1 ст. 17 Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців” відомості про юридичну особу або фізичну особу -
підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на
підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням
реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно
із ч. 4 ст. 17 Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців” в Єдиному державному реєстрі повинні міститися,
зокрема, такі відомості щодо фізичної особи - підприємця: ім'я фізичної особи;
дата та номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи -
підприємця, дати та номери записів про внесення змін до нього; серія та номер
свідоцтва про державну реєстрацію, дата видачі або заміни свідоцтва про
державну реєстрацію; дата та номер запису про відміну державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем, а також
підстава для його внесення; місце проведення державної реєстрації, а також
місце проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом; інша
додаткова інформація про здійснення зв'язку з фізичною особою - підприємцем.

Відповідно
до ч. 1 ст. 18 Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців” якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Відомості,
що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними,
за винятком ідентифікаційних номерів фізичних осіб - платників податків (ч. 1
ст. 20 Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
- підприємців”).

Згідно
із ч. 2 ст. 20 Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців” відомості, що містяться в Єдиному державному
реєстрі, надаються, зокрема, у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру.

Отже,
оскільки позивачем додано до позовної заяви № 466/14-10-08-1005 від 11.01.2007
витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців серії АА № НОМЕР_1 з відомостями про проведення державної
реєстрації підприємця ОСОБА_1 (відповідача), то таким чином позивач підтвердив,
що відповідач є суб'єктом підприємницької діяльності, а відповідно і те, що
заявлений позивачем спір підвідомчий господарському суду.

Щодо
тверджень Господарського суду м. Києва в оскаржуваній позивачем ухвалі про те,
що позивачем не надано Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, апеляційний господарський суд зазначає, що ч. 4 ст. 43
Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців” визначає, що Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця видається заявнику проведення державної реєстрації фізичної особи -
підприємця (в даному випадку відповідачу). Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону
України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”
відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді:
витягу з Єдиного державного реєстру; довідки про наявність або відсутність в
Єдиному державному реєстрі інформації, яка запитується.

Таким
чином, Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
наявне лише у відповідача. Позивач, виходячи з приписів Закону України ”Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, міг
отримати лише відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у вигляді
документів, передбачених ч. 4 ст. 20 вказаного Закону.

На
підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що Господарським
судом м. Києва безпідставно було відмовлено у прийнятті позовної заяви №
466/14-10-08-1005 від 11.01.2007 на підставі п. 1 ст. 62 ГПК України.

Згідно
із ст. 106 ГПК України у випадку скасування апеляційною інстанцією, зокрема
ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви, справа передається до місцевого
господарського суду.

З
огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для
скасування ухвали суду першої інстанції та передачі справи до місцевого
господарського суду.

Керуючись
ст. ст. 99, 101, 103 - 106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу
Господарського суду м.Києва від25.05.2007 за №05-6-16/395скасувати.

Справу
№ 05-6-16/395 передати до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді
Ропій  Л.М.