ПОСТАНОВА

"12" грудня 2007 р.
Справа № 15а/138-2691

12 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бучинської Г.Б.

при секретарі судового засідання Козловському С.П.

Розглянув справу:

за позовом Лановецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, вул. Тернопільська, 14, м. Ланівці Лановецького району Тернопільської області

до Передмірської сільської ради, с. Передмірка Лановецького району Тернопільської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тернопільська обласна рада, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль

про визнання протиправним та скасування рішення Передмірської сільської ради № 62 від 01.02.2007р. з моменту його винесення, як такого, що прийняте всупереч чинного законодавства та зобов'язання Передмірської сільської ради видати акт на право постійного користування землею для обслуговування ветеринарної дільниці

За участю представників сторін:

позивача:           Начальник управління Шелестовський С.А. –наказ № 10-К від 26.04.05р.;

Юрисконсульт Радкевич В.І. –довіреність № 87 від 10.02.07р.;

відповідача:           не з'явився;

третьої особи: Гук Л.З. –довіреність № 07-1056 від 03.10.07р..

Суть справи:

Лановецька районна державна лікарня ветеринарної медицини, вул. Тернопільська, 14, м. Ланівці Лановецького району Тернопільської області звернулася до господарського суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Передмірської сільської ради № 62 від 01.02.2007р. з моменту його винесення, як такого, що прийняте всупереч чинного законодавства та зобов'язання Передмірської сільської ради видати акт на право постійного користування землею для обслуговування ветеринарної дільниці.

Як вбачається із позовних матеріалів, спірні правовідносини за своїм характером є адміністративно-правовими, у зв’язку з чим справа розглядається згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з 01.09.2005р.

Відповідно до змісту пунктів 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснюється за відсутності відповідного клопотання сторін.

24.10.2007р. позивач звернувся з клопотанням  про зміни та уточнення позовних вимог, у зв’язку з яким вносить зміни в позовні вимоги, зокрема просить визнати протиправним та скасувати рішення Передмірської сільської ради № 62 від 01.02.2007р. з моменту його винесення та зобов’язати Передміську сільську раду прийняти рішення про передачу у постійне користування земельної ділянки площею 0,55 га для обслуговування виробничого приміщення Ланівецької районної державної лікарні ветеринарної медицини в межах згідно з планом користування.

Позивач заявою від 07.12.2007р. уточнив позовні вимоги та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Передмірської сільської ради № 62 від 01.02.2007р. з моменту його винесення, як такого, що прийняте всупереч чинного законодавства та зобов'язати Передмірську сільську раду надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні Лановецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, для виготовлення державного акту на постійне користування земельною ділянкою.

Суд, розглянувши заяву, приймає її як таку, що подана у відповідності до ст.ст. 49, 51 КАС України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав, обґрунтовуючи їх тим, що Передмірською сільською радою безпідставно відмовлено в наданні дозволу  на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,55 га, яка знаходиться в користуванні Лановецької районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Представник відповідача у поданому відзиві проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства. Просить звернути увагу суду на те, що Лановецька лікарня ветеринарної медицини не являється власником приміщення ветеринарної дільниці, для обслуговування якої просить дати дозвіл на складання проекту землеустрою, а тому остання не може виступати позивачем в даній справі.

Представник Тернопільської обласної ради позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив суду, що наказом відділу ветеринарної медицини Тернопільської обласної державної адміністрації № 47 від 28.12.1992р. "Про зміну назв держветустанов" перейменовано діючі ветеринарні установи області відповідно до Закону України "Про ветеринарну медицину". Просить суд також врахувати, що власником районних підприємств державної ветеринарної медицини, зокрема і Лановецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, згідно рішення двадцять другого скликання сьомої сесії Тернопільської обласної ради № 108 від 17.01.1997р. є Тернопільська обласна рада. Також звертає увагу суду на те, що Розпорядженням голови Тернопільської обласної ради № 118 від 10.08.1998р. у зв’язку з поданням управління ветеринарної медицини з держветінспекцією облдержадміністрації № 13-4-20/148 від 23.07.1998р. і на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 285 від 19.04.1993р. "Про затвердження положень про обласні управління ветеринарної медицини з державною ветеринарною інспекцією, Київське і Севастопольське міські управління державної ветеринарної медицини, районні підприємства (лікарні) державної ветеринарної медицини" реорганізовано Тернопільське обласне підприємство державної ветеринарної медицини та Тернопільське міське підприємство ветеринарної медицини в Тернопільську обласну та Тернопільську міську лікарню державної ветеринарної медицини, а районні підприємства державної ветеринарної медицини у районні лікарні державної ветеринарної медицини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін, третьої особи, судом встановлено:

Передмірська сільська рада 01.02.2007р. прийняла рішення № 62 "Про дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки", п. 1 якого відмовлено Лановецькій районній державній лікарні ветеринарної медицини в наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,55 га, яка знаходиться в її користуванні, у зв’язку з прийняттям сесією сільської ради 01.02.2007р. рішення № 55 "Про передачу приміщення ветдільниці в комунальну власність Передмірської сільської ради" та зверненням до районної державної адміністрації про клопотання перед обласною радою щодо вирішення даного питання.

Згідно рішення № 55 від 01.02.2007р. шостої сесії п’ятого скликання Передміської сільської ради „Про передачу приміщення ветдільниці в комунальну власність Передміської сільської ради” вирішено в зв’язку з реформуванням Лановецької районної ветеринарної медицини просити сесію Тернопільської обласної ради розглянути питання про передачу приміщення ветдільниці, що знаходиться на території Передміської сільської ради Лановецького району в комунальну власність Передміської сільської ради з метою утворення будинку дитячого типу. Звернутися з проханням до голови районної адміністрації про клопотання перед обласною радою про передачу приміщення ветлікарні у комунальну власність Передміської сільської ради.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд виходив з наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України, ст. 24. Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон про місцеве самоврядування) органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- порядок передачі об’єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, або у спільну власність територіальних громад, а також об’єктів права комунальної власності у державну власність, визначено Законом України „Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності” (далі Закон України) шляхом безоплатної передачі або шляхом обміну, „Положенням про порядок передачі об’єктів права державної власності" (далі Положення про порядок передачі )та "Порядком подання та розгляду пропозицій щодо передачі об’єктів з комунальної у державну власність та утворення і роботи комісії з питань передачі об’єктів у державну власність" затверджених постановою КМ України від 21.09.1998р. № 1482 прийнятого на виконання Закону України (далі Порядок).

Згідно ст.5 Закону України, п. 3. Порядку, передача об’єктів права  комунальної власності відповідних територіальних громад у державну власність здійснюється за рішенням сільських, селищних, міських рад за наявності згоди на передачу органів, уповноважених управляти державним майном, яким є Фонд Державного майна України, а  на місцях його Регіональні відділення.

В процесі розгляду справи встановлено, що приміщення ветдільниці, що знаходиться в користуванні Лановецької районної державної лікарні ветеринарної медицини і для обслуговування якої останній Передмірською сільською радою відмовлено в складанні проекту відведення земельної ділянки площею 0,55 га, являється з 17.01.1997р. власністю Тернопільської обласної ради.

Факт перебування майна у комунальній власності Тернопільської обласної ради підтверджують наступні докази:

- рішення Передмірської сільської ради № 17 від 24.11.1994р. "Про визнання права власності на приміщення та господарські будівлі Передмірської лікарні ветеринарної медицини", п. 1 якого визнано право власності на приміщення та господарські будівлі Передмірської лікарні ветеринарної медицини з Лановецьким підприємством державної ветеринарної медицини;

- реєстраційне посвідчення на домоволодіння яке належить державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, громадянам, виданим 15.12.1994р. Передмірській лікарні ветеринарної медицини;

- рішення Тернопільської обласної ради від 17.01.1998р. "Про питання комунальної власності" пунктом 2.3. якого Районні підприємства державної ветеринарної медицини з підпорядкованими їм дільничими установами, державними лабораторіями ветеринарної медицини та лабораторіями ветсанекспертизи на ринках" на підставі клопотань Управління охорони здоров'я № 362/1 та № 469/1 від 06.11.1996р., Управління ветеринарної медицини з державною ветеринарною інспекцією облдержадміністрації № 3-4-20/150 від 16.09.1996р. та Обласним об'єднанням "Профілактична дезинфекція" № 24/08 від 18.09.1996р. включено до переліку об’єктів комунальної власності області.

Як доведено матеріалами справи і не оспорюється відповідачем, на момент прийняття спірного рішення (01.02.2007р.), майно не вибувало з комунальної власності області.

Доводи відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки:

- відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин та території сіл, селищ, міст згідно статті 12 ЗК України належать, зокрема розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, додержанням земельного та екологічного законодавства, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою –це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 123 Земельного кодексу України, яка регламентує порядок надання в постійне користування земельних ділянок юридичним особам –юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

Як випливає із матеріалів справи, позивач заявою № 84/1 від 18.0.2006р. звернувся до Передмірської сільської ради про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,55 га, яка знаходиться у його користуванні та знаходиться за адресою с. Передмірка, для виготовлення державного акту на постійне користування.

Згідно п. 5 ст. 120 Земельного кодексу України (із змінами та доповненнями) при переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

За таких обставин, у позивача по справі були правові підстави ставити питання про виділення земельної ділянки, необхідної для обслуговування належних на праві власності нежитлових приміщень.

Статтями 123, 124 ЗК України регламентується порядок надання в користування земельних ділянок юридичним особам та порядок розробки та затвердження проектів їх відводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельної ділянки особам в постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування по проектах відводів цих ділянок. Відповідна рада розглядає клопотання в місячний термін та дає згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки (ч. 5 ст. 123). Умови та строки розробки проекту відводу земельної ділянки визначаються договором, укладеним замовником та виконавцем цих робіт.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 ЗК України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Так, відповідно до п. 9 ст. 123 Земельного кодексу України відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Сільська рада не надала доказів передачі приміщень та господарських будівель Передмірської лікарні ветеринарної медицини Тернопільською обласною радою у комунальну власність села та рішення власника стосовно такої передачі, а відтак позовні вимоги позивача щодо скасування рішення № 62 від 01.02.2007р. про відмову в наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки та зобов’язання відповідача надати дозвіл  на виготовлення проекту відведення земельної ділянки є правомірними, обґрунтованими і такими, що базуються на чинному законодавстві.

Доводи відповідача щодо неналежності позивача у справі не відповідають дійсності та спростовуються Розпорядженням голови обласної ради № 118 від 10.08.1998р. "Про реорганізацію підприємств державної ветеринарної медицини" відповідно до якого реорганізовано Тернопільське обласне підприємство державної ветеринарної медицини та Тернопільське міське підприємство ветеринарної медицини в Тернопільську обласну та Тернопільську міську лікарню державної ветеринарної медицини, а районні підприємства державної ветеринарної медицини у районні лікарні державної ветеринарної медицини.

Беручи до уваги, що відповідно до п. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на орган, який його прийняв, тобто відповідача, який не довів правомірність своїх дій при прийнятті рішення, а тому позовні вимоги позивача про скасування рішення Передмірської сільської ради від 01.02.2007р № 62 підлягають задоволенню, як обґрунтовано заявлені та доведені матеріалами справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 6, 7, 18, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163 та п. 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Скасувати рішення Передмірської сільської ради від 01.02.2007р № 62 "Про дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки", як таке, що суперечать чинному законодавству.

3.Зобов’язати Передмірську сільську раду розглянути на черговій сесії питання про надання дозволу та надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для обслуговування приміщень та господарських будівель Передмірської дільниці ветеринарної медицини,  які знаходяться у власності  Ланівецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, у відповідності до план-схеми.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя