СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

27 вересня 2007 року

Справа № 2-8/5054-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

прокурор, не з'явився, прокурор Автономної Республіки Крим;

представник позивача, не з'явився, фонд державного майна України;

представник відповідача, не з'явився, виконавчий комітет Ялтинської міської ради;

представник відповідача, не з'явився, комунальне підприємство "Ялтинське бюро технічної інвентаризації";

представник третьої особи, не з'явився, державне унітарне підприємство міста Москви "Московське лікувально-санаторне об'єднання";

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Автономної Республіки Крим на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 18 червня 2007 року у справі № 2-8/5054-2007А

за позовом           прокурора Автономної Республіки Крим (вул. Севастопольська, 21,Сімферополь,95000)

в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (вул. Кутузова, 18/9,Київ 133,01133)

до           виконавчого комітету Ялтинської міської ради (пл. Радянська, 1,Ялта,98600)

комунального підприємства "Ялтинське бюро технічної інвентаризації" (вул. Дзержинського, 4,Ялта,98600)

3-тя особа державне унітарне підприємство міста Москви "Московське лікувально-санаторне об'єднання" (пр-т Лубянський, 15/2, п. 3,Москва,101000)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до виконавчого комітету Ялтинської міської ради, комунального підприємства „Ялтинське бюро технічної інвентаризації”, третя особа: Державне унітарне підприємство „Московське лікувально-санаторне об’єднання” про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 307 від 11.03.2004 „Про оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна санаторію „Меллас” Державного унітарного підприємства Московського лікувально-санаторного об’єднання управління справами мерії Москви по вул.Гагаріна,15 у смт. Санаторне”, зобов’язання комунальне підприємство „Ялтинське бюро технічної інвентаризації” анулювати запис про реєстрацію права власності на спірне майно.

Позовні вимоги обгрунтовані невідповідністю оспорюваного наказу нормам чинного законодавства та міжнародній угоді, згоду на обов’язковість якої 22.06.1993 надано Верховною Радою України.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 червня 2007 року у справі № 2-8/5054-2007 А (суддя С.А. Чумаченко) провадження у справі за позовом прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Фонду державного майна України закрито на підставі пункту 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства з огляду на те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор Автономної Республіки Крим звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати та направити справу на розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, оскільки зазначений спір є спором із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, у зв’язку з чим, підлягає вирішенню відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства

У зв’язку з відпусткою судді Заплава Л.М., на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.09.2007 здійснено заміну судді Заплава Л.М. на суддю Котлярову О.Л.

У судове засідання 27.09.2007 представники сторін не з’явилися, були сповіщені належним чином, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомили.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності не з’явившихся осіб.

Переглянувши ухвалу суду першої інстанції в порядку статтей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора Автономної Республіки Крим з наступних підстав.

Поняття „справа адміністративної юрисдикції” визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, і під такою справою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатися категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 частини першої зазначеної статті, а саме:

а) спори суб'єкта господарювання із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності останнього;

б) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

в) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено статтею 3 КАС України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Місцевим господарським судом встановлено, що спір у даній справі виник з приводу оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна санаторію „Меллас” Державного унітарного підприємства Московського лікувально-санаторного об’єднання управління справами мерії Москви по вул.Гагаріна,15 у смт. Санаторне за Департаментом державного і муніципального майна міста Москви на праві державної (муніципальної) власності і видачі свідоцтва про право власності.

Таким чином, предметом спору у справі є питання щодо невідповідності чинному законодавству рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради про оформлення права власності на нерухоме майно та видачі свідоцтва про право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи питання про оформлення за Департаментом державного і муніципального майна міста Москви права власності на нерухоме майно,виконавчий комітет Ялтинської міської ради не здійснював владних управлінських функцій щодо Фонду державного майна України – позивача у справі,що дає підстави для висновку про те, що у правовідносинах з Фондом державного майна України „при здійсненні управлінських функцій” відповідач не перебуває і не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак суб’єкта владних повноважень.

Перелік викладеного свідчить про те, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку,що даний спір не має публічно-правового характеру,оскільки предметом спору у даній справі є право власності на об’єкт нерухомого майна,що виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого судочинства, у тому числі господарського.

За даних обставин вказаний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки ухвала суду у даній справі винесена з дотриманням вимог процесуального законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 199, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу прокурора Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 червня 2007 року у справі № 2-8/5054-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        І.В. Антонова

Судді                                                                      О.В. Дугаренко

О.Л. Котлярова