АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

30.05.07
Справа  № 2/29

Львівський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого
судді    Процика Т.С.

суддів                           Галушко Н.А.

Юрченка
Я.О.

за
участю секретаря судового засідання -Болехівської І.В.

розглянув

у
відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1(надалі СПД ФО ОСОБА_1) від 14.03.2007р.

на
постанову

Господарського
суду Рівненської області від 19.02.2007р.

у
справі

№ 2/29

за
позовом

СПД ФО
ОСОБА_1, с. Руда Красна Рівненський район Рівненська область

до

Державної
податкової інспекції у Рівненському районі (надалі ДПІ у Рівненському
районі), м.Рівне Рівне

про

скасування
податкового повідомлення-рішення,

за участю
представників:

від позивача -не з'явився;

від відповідача -Слесарчук О.П. -завідувач юридичним
сектором.

Постановою
Господарського суду Рівненської області від 19.02.2007р. у справі № 2/29, суддя
Савченко Г.І., відмовлено в задоволені позовних СПД ФО ОСОБА_1 до ДПІ у
Рівненському районі про скасування податкового повідомлення-рішення №
/0 від 11.05.2002 року.

Приймаючи
постанову, місцевий господарський суд виходив з того зокрема, що ні Закон
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг” ні Положення про зміст та форму
розрахункових документів, не містять обмеження (звільнення) застосування
фінансових санкцій від перебування (не перебування) у власності приміщення
суб'єкта підприємницької діяльності, а залежить лише від порушення вимог
зазначеного Закону. В рішенні зазначено, що позивач в судовому засіданні не
спростував факти порушення, викладені в акті перевірки № 74/п/23-146, а саме
невідповідність готівки та порушення ведення книги обліку розрахункових
операцій.

На
постанову місцевого господарського суду СПД ФО ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій скаржник вказує, що постанова суду прийнята всупереч чинному
законодавству та без з'ясування всіх обставин, що мають відношення до справи, а
тому просить скасувати постанову місцевого господарського суду та прийняти нову
постанову, якою задоволити позовні вимоги. На думку скаржника, застосування до
приватного підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій за порушення встановленого
порядку використання реєстратора розрахункових операцій є не правомірним,
оскільки ОСОБА_2 на час здійснення перевірки не перебувала у трудових стосунках
з ОСОБА_1, а також що ОСОБА_2 здійснювала торгівлю товаром, який належав
підприємцю ОСОБА_3.

Розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд
встановив наступне.

ДПІ у
Рівненському районі Рівненської області проведено перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обліку
суб'єкта підприємницької діяльності, про що складний акт № 74/2/23-146 від
03.05.2002 року (а.с. 7-8).

Перевіряючими
встановлено порушення позивачем вимог п.5, п.13 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»від 01.06.2000р. № 1776-ІІІ (з наступними змінами та
доповненнями), а саме невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків: готівка в касі становить 193,85 грн., розрахункові квитанції за
03.05.2002р. виписані на 1,50 грн., розбіжність готівки в касі з розрахунковими
квитанціями становить 191,75 грн.; з порушенням ведеться книга обліку
розрахункових операцій № від 27.06.2001р., а саме не заповнені графи
5, 6 “службове внесення і видача” за період з 01.07.2001р. по 30.04.2002р.; не
проведено готівкові кошти з 30.04.2002р. по 03.05.2002р., вказані в квитанціях.

В
акті зазначено, що перевірка проводилась в магазині за адресою: смт. Оржів
Рівненського району, вул. Паркова, 2, який належить СПД ФО ОСОБА_1, в
присутності продавця -ОСОБА_2.

На
підставі вищезгаданого акту прийнято податкове повідомлення-рішення
№/0 від 11.05.2002р., про застосування штрафних (фінансових) санкцій
в сумі 1 298,75 грн., в тому числі 958,70 грн. за перше правопорушення та
340,00 грн. за друге (а.с. 9).

Згідно
п.5 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані у разі незастосування
реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом,
проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що
контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України, а згідно
п.13 цієї ж статті -забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки
-загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Відповідно
до ст.22 даного Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Статтею
2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що місце
проведення розрахунків - це місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за
продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари
(надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо.

У
відповідності до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно
до заяв про право застосування спрощеної системи оподаткування обліку і
звітності позивача на другий квартал 2001р., на третій квартал 2001р., перший
квартал 2002р. місце здійснення підприємницької діяльності вказано в тому числі
с.м.т.Оржів, хоча позивач посилається також і на те, що договір купівлі-продажу
магазину по вул.Парковій, 2 у с.м.т.Оржів підприємцем ОСОБА_3 укладений 03.09.1997р.
(а.с.5).

Відповідно
до заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності на другий квартал 2002 року (а.с.25), вид діяльності підприємця
-роздрібна торгівля; місце здійснення підприємницької діяльності -територія
України; найманою особою у другому кварталі 2002 року у підприємця є ОСОБА_2.
Звітом про використання реєстраторів розрахункових операцій (розрахункової
книжки), довідкою про використання розрахункової книжки встановлено, що номер
розрахункової книжки співпадає з номером, вказаним в акті перевірки. З довідки
про реєстрацію книги обліку розрахункових операцій від 27 червня 2001 року
(а.с.21) вбачається, що номер книги обліку розрахункових операцій співпадає з
номером книги, вказаним в акті перевірки, а також, що місце господарської
одиниці зазначене с.м.т.Оржів.

Статтею
1 Закону України “Про підприємництво” від 07 лютого 1991 року, який діяв на час
здійснення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення, підприємництво
визначено як безпосередня самостійна, систематична на власний ризик діяльність
з виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг з метою отримання
прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як
суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому
законодавством.  Тому апеляційний
господарський суд погоджується з місцевим господарським судом в тому, що
позивач повинен був унеможливити виникнення ризику використання розрахункової
книжки та книги обліку розрахункових операцій іншою особою незалежно від того,
чи перебуває ця особа з нею в трудових відносинах. Тому  немає значення, чи перебувала громадянка
ОСОБА_2. в трудових відносинах з позивачем 03 травня 2002 року. Позивач не був
позбавлений права в установленому порядку стягнути збитки з громадянки ОСОБА_2.
на суму штрафних санкцій. Розрахункова книжка та книга обліку розрахункових
операцій не вийшла з володіння позивача всупереч її волі. Документи були
добровільно залишені у бувшого працівника.

Розрахункова
книжка - належним чином зброшурована  та прошнурована,
зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить
номерні розрахункові квитанції, які видаються покупцям у визначених цим Законом
випадках, коли не застосовуються реєстратори розрахункових операцій.

Книга
обліку розрахункових операцій -прошнурована і належним чином зареєстрована в
органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти,
які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху
готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно
Положення про зміст та форму розрахункових документів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації України № 614 від 01 грудня 2000 року, та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 лютого 2001 року №
105/5296, господарська одиниця-стаціонарний або пересувний об'єкт, у тому числі
транспортний засіб, де реалізуються товари чи надаються послуги та здійснюються
розрахункові операції.

У
зв'язку із викладеним апеляційний господарський суд погоджується з місцевим
господарським судом у наступному.

Ні
Закон України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі громадського харчування та послуг” від 06.07.1995 р. №  265/95-ВР, ні Положення про зміст та форму
розрахункових документів, затверджене наказом Державної податкової
адміністрації України № 614 від 01.12.2000р., та зареєстроване в Міністерстві
юстиції України від 05.02.2001 р. за № 105/5296, не містять обмеження
(звільнення) застосування фінансових санкцій від перебування (не перебування) у
власності приміщення суб'єкта підприємницької діяльності, а залежить лише від
порушення вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг” від 06.07.1995 р.
№ 265/95-ВР.

Позивач
в судовому засіданні не спростував факти порушення, викладені в акті перевірки
№ 74/п/23-146, а саме невідповідність готівки та порушення ведення книги обліку
розрахункових операцій.

Та
обставина, що в акті перевірки вказано, що магазин є власністю позивача а
продавцем є ОСОБА_2., не впливає на суть правопорушення з підстав, викладених
вище.

У
податкового органу були підстави вважати, що ОСОБА_2. є продавцем, оскільки в
заяві на право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності на другий квартал 2002 року ОСОБА_2. вказана як найманий працівник.
Крім того, сама ОСОБА_2 відмовилась від пояснень під час перевірки, не
спростувала дану обставину.

У цій
же заяві вказано, що місцем здійснення роздрібної торгівлі є територія України,
що вказує на невизначеність самим підприємцем конкретного місця підприємницької
діяльності. Тому та обставина, що перевіряючі здійснювали перевірку за адресою,
вказаною в акті перевірки, не суперечить законодавству та фактичним обставинам
справи.

З
огляду на викладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського
суду  не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

Враховуючи
наведене та керуючись, ст.ст. 69, 71, 86, 195, 196, 198, 200, 205, 206, п.п.
6,7 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, -Львівський
апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

Постанову Господарського суду
Рівненської області від 19.02.2007 року у справі за № 2/29 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі
відповідно до ст.ст.211, 212 КАС України.

Ухвала складена в повному обсязі
07.04.2008 року.

Головуючий
суддя                                                                                  Процик Т.С.

Судді
Галушко Н.А

Юрченко
Я.О.