ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2007 р. Справа № 52/386-07

вх. № 11437/4-52

Суддя господарського суду Білоусова Я.О.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Мирончук В.І., за дорученням № 2784 від 23.11.2007р.; відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом АКБ "ТАС-Комерцбанк" м. Київ;

до ТОВ "Український торговий союз - Схід", м. Харків;

про стягнення 167392,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 167392,15 грн. заборгованості, що утворилася на підставі договору про факторингове обслуговування № 101203-27/Ф від 10.12.2003р. та додаткової угоди № 1 від 23.02.2004р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач свого повноважного представника в судове засідання не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд розглянувши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представника позивача встановив.

10.12.2003 року між АКБ „ТАС-Комерцбанк” та ТОВ „Український Торговий Союз” (далі по тексту - підприємство) укладено договір про факторингове обслуговування № 101203-27/Ф (далі - Договір факторингу) строком дії до 09 грудня 2004 року. Додатковою угодою №1 від 23.02.2004р. до Договору факторингу було внесено зміни та викладено в новій редакції.

Додатковою угодою № 4 від 08.12.2004р. строк дії Договору факторингу було пролонговано до 09.12. 2005р. (пункт 1.1. угоди).

Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов’язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

05 січня 2005 року між Підприємством та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український торговий союз - Схід" був укладений договір поставки № Ф-06 (далі - Договір поставки ) строком дії до 05.01.2006р.

Згідно умов зазначеного договору, Підприємство прийняло зобов'язання постачати відповідачу продовольчі товари, а відповідач прийняти цей товар та здійснити його оплату на протязі 45 календарних днів, з дня отримання товару (днем отримання товару є дата в накладній). Додатковою угодою №3 від 04.04.2005р. внесено зміни до Договору поставки та встановлено 90-денний строк оплати товару.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Підприємство належним чином виконало взяті на себе зобов'язання перед Відповідачем по Договору поставки та поставило товар на загальну суму 1 262 478,64 грн., про що свідчать акт звірки підписаний між Підприємством та відповідачем від 19.12.2005 року та накладні №009/109/1 від 29.07.2005 року на суму 90651,22грн., №009/112/1 на суму 106280,74грн.,№-009/128/1 від 25.08.2005 року на суму 37051,98грн., №-009/145/1 від 20.09.2005 року на суму 22970,78грн., №-009/168/1 від 27.10.2005 року на суму 897641,35грн.

Відповідно до Договору факторингу та вимог законодавства Підприємство з 05.01.2005р. переуступило позивачу право вимоги до Відповідача по Договору поставки, а саме: виплати грошових сум по договорах; виплати всіх неустойок і спричиненої шкоди у передбачених договором розмірах та випадках.

Статтею 1082 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Підприємство належним чином проінформувало відповідача про те що, право вимоги вищезазначених грошових засобів по Договору поставки переуступлене позивачу, про що свідчить підписане Підприємством та відповідачем інформаційне повідомлення про зміну умов розрахунків.

Відповідно до п. 7.2.1. Договору факторингу позивач та Підприємство домовились про те, що з моменту підписання реєстру переданих документів по угодам до позивача переходить право грошової вимоги до дебітора, тобто відповідача.

На виконання п. 7.2.1. Договору факторингу між позивачем та Підприємством підписано реєстри переданих документів, а саме: додаткова угода № 5/245 від 29.07.2005р., додаткова угода № 5/248 від 03.08.2005р., додаткова угода № 5/260 від 26.08.2005р., додаткова угода № 5/265 від 02.09.2005р., додаткова угода №5/269 від 20.09.2005р., додаткова угода № 5/284 від 31.10.2005р.,

В порушення строків та умов Договору поставки відповідачем не проведено розрахунок за поставлені Підприємством товари.

Позовні вимоги становлять частину від загальної суми в розмірі 167 392,15 грн. по несплачених накладних:

•          № 009/109/1 від 29.07.2005р. на суму 77 053,53 грн.;

•          № 009/112/1 від 03.08.2005р. на суму 90 338,62 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На момент винесення рішення по справі відповідач свої зобов'язання не виконав, суму заборгованості позивачу не повернув.

Зважаючи на викладене суд вважає вимоги заявленого позову законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статей 44,49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у вигляді сплаченого державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Український торговий союз-Схід (61103, м. Харків, пр. Леніна, 76, кв. 69, р/рахунок 7402 в ХФ АКБ „ТАС-Комерцбанк”, МФО 350664, ) на користь Акціонерного комерційного банку „ТАС-Комерцбанк” (01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 30, р/рахунок 01 в ОПЕРУ НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 300164, ) частину суми заборгованості за договором поставки в розмірі 167392,15грн., 1673,92грн. державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

24.12.2007 року.

Суддя Білоусова Я.О.

справа №52/386-07