КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.12.2007
№ 12/268

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:            Зубець Л.П.

Лосєва  А.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Шевченко М.А. - дов.
№8378/9/10-008 від 19.11.2006р.;

від відповідача - не з'явились;

третьої
особи:          не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському р-ні м.Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від
22.08.2007

у справі № 12/268 (Прокопенко Л.В.)

за позовом                               Державної
податкової інспекції у Оболонському р-ні м.Києва

до                                                   Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

третя особа відповідача           Оболонська районна у м. Києві
державна адміністрація

про
припинення підприємницької діяльності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 22.08.2007р. провадження у справі №12/268
було припинено.

Не
погоджуючись із зазначеною Ухвалою суду, позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати
Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №12/268 від 22.08.2007р.,
прийнявши рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги
та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було
неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно
застосовано норми матеріального і процесуального права, а саме положення Закону
України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”,
Закону України “Про державну податкову службу України”, ст. ст. 32, 36, 80
Господарського процесуального кодексу України, що призвело до безпідставного,
на думку позивача, припинення провадження у справі.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду №12/268 від 06.12.2007р. апеляційну
скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено до розгляду в
судовому засіданні на 19.12.2007р.

17.12.2007р.
до Відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського
суду від третьої особи надійшов лист №29-1322 від 13.12.2007р., в якому було
викладено клопотання про розгляд справи за відсутності представника Оболонської
районної у м. Києві державної адміністрації.

Представник
позивача не заперечував проти клопотання третьої особи.

Суд
задовольнив клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності
представника Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації.

Представник
позивача у судовому засіданні 19.12.2007р. підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити та скасувати оскаржувану Ухвалу
Господарського суду міста Києва по справі №12/268 від 22.08.2007р., прийнявши
рішення про задоволення позову.

Представник
відповідача у судове засідання 19.12.2007р. не з'явився, про місце, дату та час
судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним
у матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення Ухвали Київського
апеляційного господарського суду №12/268 від 06.12.2007р.

Оскільки
явка представників сторін та третьої особи у судове засідання не була визнана
судом обов'язковою, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у
відсутність представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши
доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених
фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила наступне.

Позивач
звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що відповідач з ІІІ кварталу 2001р. не подає
бухгалтерську та податкову звітність до податкового органу, тоді як згідно зі
ст. 46 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців” №755-ІV від 15.05.2003р. (із змінами та доповненнями),
неподання протягом року органам державної податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою
для постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Відповідач
заперечував проти позову, просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись
на той факт, що він дійсно був зареєстрований Мінською районною державною
адміністрацією м. Києва як суб'єкт підприємницької діяльності за місцем свого
проживання (АДРЕСА_1), про що було зроблено запис в журналі обліку
реєстраційних справ за №13075 від 28.02.2000р., але у зв'язку зі зміною місця
проживання, його було перереєстровано Виконавчим комітетом Броварської міської
ради Київської області за реєстровим номером №7482, про що внесено відповідні
зміни у Свідоцтво про державну реєстрацію і на даний момент він обліковується
як платник податків в Броварській об'єднаній державній податковій інспекції
Київської області.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 22.08.2007р. провадження у справі №12/268
було припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Вказана
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не надав доказів на
спростування обставин, викладених відповідачем у відзиві на позов.

Суд
апеляційної інстанції не погоджується з висновками, викладеними в Ухвалі
Господарського суду міста Києва по справі №12/268 від 22.08.2007р., вважає їх
помилковими, з огляду на наступне.

Згідно
зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У
відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та
статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Частиною
1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо подані
сторонами докази є  недостатніми,
господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств, установ та організацій
незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення
спору.

Сторони
вільні у наданні господарському суду своїх доказів і доведенні їх
переконливості. Проте, вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди
повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

З
матеріалів справи вбачається, що відповідач на підтвердження обставин,
викладених у відзиві на позов, надав суду копії наступних документів: Свідоцтва
про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, виданого Мінською районною державною адміністрацією м.
Києва; Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1,
виданого державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської ради
Київської області; звітів, поданих до Броварської державної податкової
інспекції; паспорту ОСОБА_1 (т.с.1, а.с.15-20).

Проте,
надані відповідачем копії документів не можуть прийматись судом як належні
докази в розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, якою
передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові
докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для
вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений
витяг з нього.

Оригінали
документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають
бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу
господарського суду.

Подані
відповідачем копії документів не містять ані відмітки “згідно з оригіналом”,
ані прізвища і підпису особи, яка засвідчила відповідність копій документів їх
оригіналам. В протоколах судових засідань Господарського суду міста Києва по
справі №12/268 від 05.07.2007р., 07.08.2007р. та 22.08.2007р. немає жодного
посилання на те, що судом оглядались оригінали документів, доданих відповідачем
до відзиву на позов, хоча в п.4.3 п.4 Ухвали про порушення провадження у справі
№12/268 від 25.05.2007р. відповідача, зокрема, було зобов'язано відзив на позов
(письмові пояснення) по суті позовної заяви з наданням доказів, що
підтверджують викладені в ньому обставини та свідоцтво про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності (оригінали для огляду,
належним чином засвідчені копії до матеріалів справи) (т.с.1, а.с.1).

Позивач,
обґрунтовуючи правомірність своїх позовних вимог, надав місцевому
господарському суду довідку Оболонської державної у м. Києві адміністрації, з
якої вбачається, що станом на 24.04.2007р. відповідач, що мешкає АДРЕСА_1 з
державного реєстру не виключався, а також довідку Державної податкової
інспекції у Оболонському районі м. Києва №215/6/17-ш від 25.04.2007р., в якій
зазначено про те, що Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1
взято на облік в ДПІ 28.02.2000р., остання декларація подавалась за третій
квартал 2001р., заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом відсутня (т.с.1, а.с.5-6,
23-24).

Ухвалою
Господарського суду міста Києва по справі №12/268 від 05.07.2007р. позивача
було зобов'язано надати письмові пояснення щодо факту знаходження відповідача
на обліку в Броварській об'єднаній державній податковій інспекції Київської
області, згідно довідки від 30.01.2002р. №3718 (т.с.1, а.с.22).

На
виконання вимог ухвали суду позивач надав письмові пояснення б/н від
06.08.2007р., з яких вбачається, що згідно даних АІС “Облік податків і
платежів” Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1
знаходиться на обліку як платник податку саме в Державній податковій інспекції
у Оболонському районі м. Києва і з дати його державної реєстрації з обліку
даного податкового органу не знімався, інформація щодо подальшої перереєстрації
або зміни адреси до позивача не надходила, що також підтверджується довідкою,
виданою державним реєстратором Оболонської районної у м. Києві державної
адміністрації.

З
матеріалів справи вбачається, що третю особу по справі без самостійних вимог на
предмет спору - Оболонську районну у м. Києві державну адміністрацію, тобто
державний орган, який безпосередньо проводив первісну реєстрацію відповідача як
суб'єкта підприємницької діяльності, ані державного реєстратора, який видавав
довідку на запит позивача судом взагалі не було зобов'язано надати будь-які
пояснення та/або докази, необхідні для з'ясування фактичних обставин справи та
вирішення спору по суті.

Відповідно
до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови
для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування
законодавства.

Окрім
того, в ст. 38 Господарського процесуального кодексу України встановлено
обов'язок господарського суду витребувати від підприємств та організацій
незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення
спору.

Згідно
ч.2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, ніякі докази не мають
для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В
оскаржуваній Ухвалі суду не має (відсутнє) обґрунтування щодо відсутності
предмету спору по справі.

Таким
чином, зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про неповне
з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, а
також порушення норм процесуального права при винесенні оскаржуваної Ухвали
суду.

В ст.
104 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами
для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1)
неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2)
недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав встановленими;

3)
невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду,
обставинам справи;

4)
порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального
права.

В
резолютивній частині апеляційної скарги позивач просить Київський апеляційний
господарський суд скасувати Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі
№12/268 від 22.08.2007р. та прийняти рішення, яким задовольнити позов в повному
обсязі.

Проте,
відповідно до ч.4 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, у
випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті
позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної
заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у
справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або
залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа
передається на розгляд місцевого господарського суду.

З
огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна
скарга Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва підлягає
задоволенню лише в частині вимог про скасування Ухвали Господарського суду
міста Києва по справі №12/268 від 22.08.2007р., в задоволенні решти вимог
апеляційної скарги має бути відмовлено.

Враховуючи
викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 36, 43, 75, 99, 101, 104-106
Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у Оболонському районі м. Києва задовольнити частково.

2.
Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №12/268 від 22.08.2007р.
скасувати повністю, а справу передати на розгляд до Господарського суду міста
Києва.

3.
Матеріали справи №12/268 повернути до Господарського суду міста Києва.

4.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена  до касаційного суду протягом місяця
у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя
Мартюк А.І.

Судді
Зубець Л.П.

Лосєв  А.М.

26.12.07 (відправлено)