ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"24" вересня 2007 р.                                                            Справа №9/16/162-НА

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Модуль" м. Кам'янець-Подільський

до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області м.Кам'янець-Подільський

про скасування податкового повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ №/0 від 11.02.05р.

Суддя Олійник Ю.П. Секретар судового засідання Римар Н.М.

Представники сторін:

Від позивача - Джурбій В.М. –за дов. №373 від 11.04.05,

Від відповідача - Павлунішен С.М. –за дов. від 06.06.05, Олійник В.І. –за дов. від 28.12.05,

У судовому засіданні згідно ч.3 ст. 160 КАСУ проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Постанова ухвалена 24.09.07, так як у судовому засіданні 17.09.07 оголошувалась перерва.

Постановою господарського суду області від 1.11.05 по справі № 16162-НА позов задоволено, ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 16.02.06 постанова суду залишена без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.05.07 касаційна скарга відповідача задоволена частково , Постанову та ухвалу скасовано, справа направлена на новий розгляд до господарського суду області. Ухвалою суду від 29.08.07 справу прийнято до свого розгляду.

Позивач звернувся з позовом, в якому просив визнати недійсним податкове повідомлення-рішення №/0 від 11.02.05р., яким до позивача застосовано пеню в сумі 204 188,57 грн. за порушення ст.2 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.94р. оскільки відстрочення імпортних операцій за зовнішньоекономічним контрактом №LC-2509 від 29.07.04р., укладеного між позивачем та ВАТ „Іспат Кармет”, а також додатку №6 до імпортного контракту №804/066 від 21.01.04р., перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу на користь постачальника продукції, що імпортується, без наявності індивідуальної ліцензії Національного Банку України. У наступному позивачем уточнено позовні вимоги, які прийняті судом, а саме - про скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Позивачем звертається увага на п.2 ст.1 Митного кодексу України. Зазначається, що надходження товару на митну територію України в законодавчо встановлені терміни пов’язується із перетином митного кордону України. При цьому відповідно до п.1.8 Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затв. наказом Держимтслужби України від 09.07.97 №307, моментом перетину митного кордону при перевезенні залізничним транспортом при імпорті вважається початок або здійснення митного оформлення в пункті пропуску через митний кордон України на шляху переміщення товару. Просить також врахувати, що згідно залізничних накладних №56631799 та №56640493 , а також вантажно-митних декларацій №000480 від 04.03.05р. та №000409 від 24.02.05р., товар поступив на митну територію України 08.12.04р. та 05.12.04р. був взятий під митний контроль. Тому висновок відповідача про те, що без наявності ВМД типу ІМ-40, після законодавчо встановлених термінів ввезення товарів на митну територію України з резидента стягується пеня згідно ст.4 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” є хибним, оскільки товари перетнули митний кордон в межах встановленого 90-денного терміну. Крім того, позивачем надано додаткові пояснення , у яких додатково відображено фактичні обставини справи та їх підтвердження документами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, поясненнях та його представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечують, посилаючись на те, що порядок розрахунків в іноземній валюті при здійсненні експортно-імпортних операцій та відповідальність за недотримання термінів розрахунків визначено в Законі України „Про порядок розрахунків в іноземній валюті”, нормами статті 2 якого передбачає, що імпортні операції резидентів здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції, що імпортується. Згідно з ст.1 Закону моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України. Звертається увага, що п.23 ст.1 Митного кодексу України передбачено, що при переміщенні товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях оформляється вантажна митна декларація. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.

Відповідач посилається на те, що згідно ст.2 Положення про вантажну митну декларацію, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.97р. №574, вантажна митна декларація - це письмова заява встановленої форми, що подається митному органу і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також інформацію, необхідну для здійснення митного контролю та митного оформлення. Крім того, відповідачем зазначається, що імпорт є одним із режимів товарів, що переміщуються через митний кордон України, і перше, що здійснюється з товаром при переміщенні для будь-якого з заявлених митних режимів є фактичний (фізичний) перетин митного кордону України, будь-який з товарів, заявлений у інших митних режимах, передбачених ст.185 Митного кодексу України, теж перетинає митний кордон України, але не може бути прирівняний до імпорту, оскільки відсутні ВМД типу ІМ-40. Тому відповідач вважає, що лише наявність належним чином оформленої ВМД типу ІМ-40 може бути підтвердженням переміщення товару через митну територію України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Відповідачем проведено позапланову документальну перевірку за період з 06.10.2004 р. по 11.02.2005 р. щодо дотримання вимог валютного законодавства позивачем, за результатами якої складено акт перевірки № 8 від 11.02.05. Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, визначених ст.2 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.94.

Визначено, що між позивачем та ВАТ “Северсталь” м. Череповець ( Росія) 21.01.2004 р. укладено контракт на поставку металопродукції № 804/066, сума контракту складає 7000000,00 дол. США. На виконання умов імпортного контракту позивачем здійснено перерахування валютних коштів на рахунок нерезидента в сумі 345150,00 дол. США , що підтверджується платіжним дорученням №994774 НМ від 28.10.2004 р. Докази , що підтверджують перетин товаром кордону України за контрактом № LC 2509 : повідомлення про прибуття вантажу з відмітками митниць від 5.12.04 ( сума 49117,50 дол. США ), 8.12.04 ( сума 38267,40 дол. США ) із зазначенням “під митним контролем” Глухівської та Подільської митниці . При цьому посилання на зазначеинй контракт міститься в графі 2 цих повідомлень. В наступному оформлено відповідні вантажні митні декларації типу ІМ 40 від 24.02.05 та 04.03.05, які наявні в матеріалах справи . При цьому посилання на зазначеинй контракт міститься в графі 44 цих ВМД.

Між позивачем і ВАТ “Іспат Кармет” м. Тимертау ( Казахстан) 29.07.2004 р. укладено контракт № LC 2509 на поставку металопродукції. На виконання умов вищезазначеного контракту, позивачем здійснено перерахування валютних коштів на рахунок нерезидента в сумі 993943,42 дол. США , що підтверджується платіжним дорученням №1014814НМ від 29.10.2004 р. Докази , що підтверджують перетин товаром кордону України за контрактом № LC 2509 : повідомлення про прибуття вантажу з відмітками митниць від 14.11.04 ( сума 52148,45дол. США ), 14.11.94( сума 54491,25 дол. США ), 15.11.04 ( сума 52065,72 дол. США ) , 18.11.04 ( сума 52167,96 дол. США ) , 21.11.04 ( сума 46932,60 дол. США ) , 21.11.04 ( сума 47860,80 дол. США ) , 21.11.04 ( сума 47814 дол. США ), 22.11.04 ( сума 47307 дол. США ) , 23.11.04 ( сума 47034 дол. США ) , 24.11.04 ( сума 51997,56 дол. США ) , 24.11.04 ( сума 103499,84 дол. США ) , 25.11.04 ( сума 51503,40 дол. США ), 25.11.04 ( сума 51307, 44 дол. США ) , 28.11.04 (сума 52834, 05 дол. США ), 30.11.04 ( сума 51520, 44 дол. США ) із зазначенням “під митним контролем” Глухівської та Подільської митниці . При цьому посилання на зазначеинй контракт міститься в графі 2 цих повідомлень. В наступному оформлено відповідні вантажні митні декларації типу ІМ 40 від 10.02.05,11.02.05, 21.03.05, 23.03.05, 25.03.05, 29.03.05, 01.04.05, 08.04.05, 19.04.05, 04.05.05, які наяві в матеріалах справи . При цьому посилання на зазначеинй контракт міститься в графі 44 цих ВМД.

У акті перевірки зазначено і представниками сторін підтверджено , що згідно меморіального ордеру № 730 від 16.12.04 на рахунок позивача повернено валютні кошти у сумі 71684,96 дол. США ( що становить 380360,40 грн. ) , тому на цю суму не нараховувалась пеня.

На підставі акту перевірки, відповідачем винесено спірне повідомлення-рішення №/0 від 11.02.05р. про нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 204 188,57 грн.

Скарга позивача рішенням відповідача № 38751023-433 від 9.03.05 залишена без задоволення. Відповідно відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 від 9.03.05.

Рішенням ДПА у Хмельинцькій області № 4488т25-036 від 28.03.05 скарга позивача також залишена без задовлення. Відповідно прийнято податкове повідомлення-рішення № 2 від 11.04.05.

Крім того, рішенням ДПА України № 5169625-2215 від 7.06.05 залишена без задоволення скарга відповідача.

Згідно повідомлення Хмельницької філії ЗАТ КБ „Приватбанк”, зареєстрованої у відповідача за вх.№1819/10 від 08.02.05 р., станом на 01.02.2005р. сума заборгованості позивача становить 85 499,85 дол. США по оплаті здійсненій 28.10.2004р. (контракт № 804/00186217) та 177 683,54 дол.США; 993 943,42 дол.США по оплатах здійснених 28-29.10.04 р. (контракт № LC 2509).

Подільською регіональною митницею надано пояснення від 27.07.05 про те, що ввезення товарів на митну територію України - це сукупність дій, пов’язаних з переміщенням товарів, через митний кордон України. Згідно ст. 99 Митного Кодексу України, товари і транспортні засоби з моменту пред’явлення митному органу і до їх випуску відповідно до обраного митного режиму можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Такі товари і транспортні засоби до завершення митного оформлення з дозволу відповідного митного органу розміщуються на складах тимчасового зберігання.

Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення таким, що суперечать чинному законодавству, просить з врахуваннмя уточнення скасувати його.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

1. Згідно ст.2 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. із змінами і доповненнями імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Згідно ст. 4 цього Закону порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Згідно ст.1 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність” момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. Тобто, дана стаття містить посилання лише на первинний момент переміщення товару через митний кордон України - фізичний перетин товаром митного кордону.

При цьому момент перетину товаром митного кордону України не ставиться у залежність від необхідності проходження всіх процедур митного оформлення даного товару, завершення яких дає право для подальшого їх використання власником на вільний розсуд, а згідно ст.1 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність” визначальним є початковий момент перебування товару під митним контролем –момент фізичного перетину товаром митного кордону держави.

Згідно ч. 2 ст. 1 Митного кодексу України від 11.07.02 із змінами і доповненнями ввезення товарів і транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів і транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України у відповідному напрямку. При цьому згідно ч. 1 ст. 58 цього Кодексу облік товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, - це реєстрація митним органом зазначених товарів і транспортних засобів з метою здійснення їх митного контролю.

Згідно ст. 212 Митного Кодексу України митний склад - митний режим, відповідно до якого ввезені з-за меж митної території України товари зберігаються під митним контролем без справляння податків і зборів і без застосування до них заходів нетарифного регулювання та інших обмежень у період зберігання, а товари, що вивозяться за межі митної території України, зберігаються під митним контролем після митного оформлення митними органами до фактичного їх вивезення за межі митної території України.

Тому моментом перетину товаром митного кордону України є фактичне переміщення товару через митний кордон, що підтверджується відміткою пункту пропуску регіональної митниці про взяття товару під митний контроль України.

Відповідно до наданих позивачем повідомлень про прибуття вантажу, товар, що надійшов в Україну на адресу позивача за контрактом № 804/066 від 21.01.2004 р., перетнув митний кордон України, який співпадає із державним кордоном України, в пунктах пропуску Глухівської та Подільської регіональної митниць. При цьому відповідно до відміток на документах, товар, що надійшов в Україну на адресу позивача за вказаним контрактом, спочатку перетнув митний кордон в (пункті пропуск) Глухівської та Подільської митниць, де 5.12.04, 8.12.04 був взятий під митний контроль. Вказане підтверджується відмітками митниць про взяття товару під митний контроль. Аналогічно і по контракту № LC 2509 від 29.07.2004 р., де товар, що надійшов на адресу позивача, перетнув митний кордон в (пункті пропуск) Глухівської та Подільської митниці , де 14.11.04, 15.11.04, 18.11.04 , 21.11.04, 22.11.04, 23.11.04, 24.11.04, 25.11.04, 28.11.04, 30.11.04 був взятий під митний контроль. Вказане підтверджується відмітками регіональних митниць про взяття товару під митний контроль.

Тому судом враховується, що товар було ввезено позивачем у вищезазначені дати ( дати перетину вантажем митного кордону України , підтверджені штампом митниці на кордоні) .

З врахуванням викладеного помилковим є твердження відповідача, що тільки вантажно-митною декларацією типу ІМ-40 засвідчується факт та дата фактичного переміщення товарів через митний кордон України .

Зважаючи на те, що товар за контрактами № 804/066 від 21.01.2004 р. та № LC 2509 від 29.07.2004 р. перетнув митний кордон України відповідно до зазначених в вантажних документах дат, суд не вважає порушеним 90-денний строк, передбачений ст. 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”. Зазначене свідчить про відсутність підстав для нарахування відповідачем штрафних санкцій.

2. Судом також приймається до уваги, що відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення - рішення із посиланням на Закон України “ Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами “ від 21.12.2000р.

Однак, аналізуючи норми зазначеного Закону відповідачем безпідставно сума пені віднесена до категорії “ податкових зобов’язань” , так як згідно п. 1.2 цього Закону податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно п. 1.9 ст. 1 цього Закону податкове повідомлення є письмовим повідомленням контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно ця форма актів ненормативного характеру може застосовуватись лише щодо обов'язків зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), вичерпний перелік яких визначено у ст. ст. 14 та 15 Закону України "Про систему оподаткування" . В останніх нормах пеня за порушення резидентами термінів, передбачених ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не передбачена як вид податку чи іншого обов’язкового платежу.

Крім того, контролюючий орган згідно п.4.2.2. ст. 4 Закону України " Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. може визначити суму податкового зобов’язання тільки у випадках, визначених цим пунктом , а серед останніх немає випадку порушення резидентами термінів, передбачених Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”.

Тому неправомірно також прийняття податковим органом “ податкового повідомлення” , визначення пені “ податковим зобов’язанням “ , зазначення в спірному акті наслідків , що слідують із прийняття податкового повідомлення у разі несплати у строк .

За таикх обставин позовні вимоги обґрунтовані належними доказами, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову ,згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем ( держмито згідно платіжного доручення № 10675 від 29.04.05р. в сумі 85,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно платіжного доручення № 10951 від 17.06.2005р. в сумі 118,00 грн.), присуджуються йому. При цьому згідно ч. 1 ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства „Модуль” м. Кам’янець-Подільський до Кам’янець-Подільської об’єднаної державної податкової інспекції м. Кам’янець- Подільський про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 11.02.05р. задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 11.02.05р. про нарахування Відкритому акціонерному товариству „Модуль”, м. Кам’янець-Подільський пені в сумі 204 188,57 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Модуль”, м. Кам’янець-Подільський (Хмельницьке шосе,7, код 21338358) 85,00 грн. (вісімдесят п’ять гривен 00 коп.) відшкодування сплаченого державного мита та 118,00 грн.(сто вісімнадцять гривень 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви по апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС Україин Постанова , якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження , якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.П. Олійник

Постанова складена у повному обсязі і підписана - 24.10.07

Віддрук. 3 прим.:

1 –до матеріалів справи,

2 –позивачу,

3 –відповідачу.