СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

19 грудня 2007 року

Справа № 20-9/224

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

прокурора: Горщака Р. М., посвідчення № 291 від 22.03.07;

позивача: Дудара В. М., довіреність № 1 від 02.01.07 - військова частина А-1656;

позивача: не з'явився - Міністерство оборони України;

відповідача: Свєшнікова І. А. - директор; Молчанова А. О., довіреність б/н від 21.09.07 - товариство з обмеженою відповідальністю "Сапфір-Траст"; відповідача: Дєпутатова В. О., довіреність № 08 від 09.01.07 - Кримське управління капітального будівництва Міністерства оборони України;

розглянувши апеляційне подання військового прокурора Севастопольського гарнізону на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Рибіна С.А.) від 22.11.2007 у справі № 20-9/224

за позовом          військового прокурора Севастопольського гарнізону (вул. Суворова, 27, м.Севастополь, 99011)

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (Повітрянофлотський пр-т, 6, м.Київ 1, 01001)

військової частини А-1656 (вул. Н. Островської, 8, м.Севастополь, 99000)

до          товариства з обмеженою відповідальністю "Сапфір-Траст" (вул. Карантинна, 16, м.Севастополь, 99008)

Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України (вул. Залізнична, 5, м.Сімферополь, 95043); (вул. Леніна, 17, м. Сімферополь, 95043)

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя (суддя Рибіна С.А.) від 22.11.2007 у справі № 20-9/224 відмовлено у задоволенні позову військового прокурора Севастопольського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини А-1656 до товариства з обмеженою відповідальністю "Сапфір-Траст", Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України про визнання недійсним договору.

Не погодившись з постановленим судовим актом, військовий прокурор Севастопольського гарнізону вніс апеляційне подання, в якому просить рішення скасувати, позов задовольнити, посилаючись на неповне з’ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційного подання, товариство з обмеженою відповідальністю "Сапфір-Траст" вважає рішення таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

За розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду О.А. Латиніна 19.12.2007 у складі судової колегії була проведена заміна судді О.А. Латиніна на суддю Заплава Л.М.

У судове засідання 19.12.2007 представник позивача –Міністерства оборони України не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Прокурор просив про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що у суді першої інстанції позов підтримував інший прокурор.

Представники відповідачів проти клопотання заперечували.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У вересні 2007 року заступник військового прокурора Севастопольського гарнізону звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України військової частини № А-1656 до товариства з обмеженою відповідальністю „Сапфір - Траст", Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України, просив визнати недійсним договір підряду на капітальне будівництво 42-квартирного житлового будинку по вул. Н. Островської у місті Севастополі № 227/ДБ-216Буд від 26.07.2007, укладений між Міністерством оборони України та товариством з обмеженою відповідальністю „Сапфір - Траст" та зобов’язати сторони повернути все отримане за договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при укладенні договору було порушено вимоги статті 4 Закону України „Про використання земель оборони", статті 24 Закону України „Про планування і забудову територій”, статтей 20, 125, 126 Земельного кодексу України, що відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України та статті 21 Земельного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним.

Відповідач - Кримське управління капітального будівництва Міністерства оборони України, заперечуючи проти позову, вважає його необґрунтованим та просить залишити його без розгляду (а.с. 22-24).

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю „Сапфір - Траст" також вважає позов безпідставним (а.с.42-44).

Позивач - Міністерство оборони України правом на участь у судовому засіданні не скористувався, свого ставлення до позову протягом розгляду справи не висловив.

Представник позивача - військової частини А-1656 вважає, що договір можливо привести у відповідність до чинного законодавства шляхом зміни цільового призначення землі з метою задоволення житлових потреб сімей військовослужбовців.

Оскаржуване рішення мотивоване відсутністю підстав для задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши прокурора та представників сторін, обговоривши доводи апеляційного подання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

У відповідності зі статтями 215, 203 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2005 згідно з розпорядженням Севастопольської міської державної адміністрації № 1393 „Про дозвіл на проектування та будівництво багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку по вул. Н. Островської, 8 для військовослужбовців та осіб, що звільняються зі служби Міністерства оборони України" Кримському управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України надано згоду на проектування та будівництво багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку по вул. Н. Островської, 8 для військовослужбовців та осіб, що звільняються зі служби Міністерства оборони України, за умовами виконання Управлінням певних вимог, зокрема уточнення цільового використання земельної ділянки для вказаної забудови, та, при необхідності, переоформлення права землекористування ділянкою забудови у встановленому законом порядку.

Згідно з наказом Державного секретаря Міністерства оборони України № 25 від 17.05.2003 „Про затвердження Положення про Кримське управління капітального будівництва Міністерства оборони України" Управління є державною госпрозрахунковою організацією Міністерства оборони України, створеною з метою забезпечення виконання завдань щодо капітального будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей, об'єктів військового призначення для потреб Збройних Сил України з метою підтримання їх у стані бойової та мобілізаційної готовності.

Матеріали справи свідчать, що довіреністю № 220/387/д від 16.06.2007 Міністерство оборони України в особі Міністра Оборони України Гриценка А. С. уповноважило начальника Кримського управління капітального будівництва Міністерства Оборони України Зімовнова В. І. укласти від імені Міністерства оборони України правочин (договір, контракт) підряду на капітальне будівництво, а саме: договір підряду на будівництво 42-квартирного житлового будинку в м. Севастополь, вул. Н. Островської. Зі змісту договору також вбачається те, що замовником будівництва вказаного об'єкту є Міністерство оборони України.

Відповідно до листа тимчасово виконуючого обов'язки директора Департаменту будівництва Міністерства оборони України № 227/8/3/46 від 18.07.2007 начальнику Управління Зімовнову В. І. запропоновано у 5-денний термін оформити договір підряду на будівництво вказаного об'єкту.

26.07.2007 між товариством з обмеженою відповідальністю „Сапфір - Траст" (Генпідрядником) та Міністерством оборони України в особі начальника Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України (Замовник) укладено договір підряду № 227/ДБ-216-Буд на будівництво житлового будинку.

Підставою для укладення договору було рішення тендерного комітету Міністерства оборони України щодо організації та проведення відкритих торгів зі зменшенням ціни підрядних робіт об’єктів власного будівництва (протокол засідання тендерного комітету від 12.07.2007 № 43/2/1).

Згідно з дозволом на виконання будівельних робіт № 1070 від 20.08.2007 та державного акту на право постійного користування землею від 27.12.2001 № 1210 Кримському управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України надано дозвіл на виконання підготовчих будівельних робіт по вул. Н. Островської, 8 на території військового містечка № 372, підрядником вказаних підготовчих робіт є товариство з обмеженою відповідальністю „Сапфір - Траст".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спірний договір з боку Замовника - Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України укладено уповноваженим представником у відповідності з вимогами статтей 238, 239 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Прокурором в обґрунтування позовних вимог не наведено належних доказів невідповідності спірного договору вимогам Цивільного кодексу України, а саме статтей 875 - 886 Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

Доводи апеляційного подання про невідповідність спірного договору статті 77 Земельного кодексу України та Закону України "Про використання земель оборони" є безпідставними, оскільки даними нормами не встановлена заборона використання земель оборони для розташування на них військовослужбовців Збройних сил України.

Крим того, договір підряду не є підставою для зміни цільового призначення земельної ділянки, тому не може суперечити вищезазначеним нормам.

Отже, висновок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційного подання його не спростовують.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання військового прокурора Севастопольського гарнізону залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 22.11.2007 у справі № 20-9/224 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді