ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.12.07                                                                                           Справа№ 5/366А

за позовом ТзОВ «Техпромвироби», м. Жовква

до відповідача Рава-Руська митниця, с. Рава-Руська

про визнання недійсним податкового повідомлення

Суддя Петрик І.Й.

Секретар С.Печений

За участю представників:

від позивача: Світлик І.М.- (довіреність № б/н від 18.12.07р.)

від відповідача: не з”явився

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю „ Техпромвироби” (позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Рава-Руської митниці (відповідач) про визнання недійсними податкового повідомлення №1 від 22.09.2005 року про сплату 15 351,87 грн мита, податкового повідомлення №2 від 22.09.2005 року про сплату 3 070,38 грн ПДВ.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позові від 19.11.2007 року та доповненнях до нього, зокрема ствердив, що за період з 05.07.2005 року по 21.07.2005 року було оформлено 5 ВМД на товар комбіновані холодильники-морозильники, які декларувались ТзОВ „Техпромвироби" та класифікувались митницею в товарній підпозиції 841810. При митному оформленні комбінованих холодильників-морозильників з роздільними зовнішніми дверима ТзОВ „Техпромвироби" керувалось: Законом України "Про Митний тариф України" від 05.04.01 № 2371-ПІ, листом Держмитслужби України від 30.04.04 р. N 25/4-14-37/5650-ЕП. Відповідно до Української класифікації-товарів зовнішньоекономічної діяльності, яка є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України від 05.04.01 № 2371-11 „Про Митний тариф України" в товарній підпозиції 841810 класифікуються комбіновані холодильники та морозильники з роздільними зовнішніми дверима;-А «в товарній підпозиції 841821 - побутові холодильники. Таким чином головним критерієм для розмежування холодильників є наявність або відсутність окремих зовнішніх дверей в холодильника та морозильного відділення. У відповідності до листа Держмитслужби України від 30.04.04 р.:№25/4-14-37/5650-ЕП комбіновані холодильники-морозильники з роздільними зовнішніми дверима належать до товарної підпозиції 841810. На час митного оформлення ВМД будь-яких питань щодо класифікації товару у митниці не виникало. Незважаючи на це відповідачем скероване податкове повідомлення №1 від 22.09.2005 року про сплату 15 351,87 грн. мита, податкове повідомлення №2 від 22.09.2005 року про сплату 3 070,38 грн. ПДВ та направлене на адресу позивача для сплати. Також, позивач в судовому засіданні 25.12.07р. подав клопотання про розгляд справи відповідно до п. 2 ст. 128 КАС України, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, проте ніяких пояснень, заперечень та клопотань на адресу суду не надав. За таких обставин, і враховуючи, що відповідач позову не визнав з підстав викладених у відзиві від 10.12.07р., що вважає за можливе розглянути справу відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України.

Із наявних матеріалів у справі, з врахуванням пояснень представників сторін, судом встановлено:

2005 року на адресу позивача надійшло податкове повідомлення від 22.09.05 № 1, відповідно до якого Рава-Руська митниця визначила ТОВ..Техпромвироби" податкове зобов'язання за митом в загальній сумі 15 351 грн.. 87 коп. На думку відповідача підставою для визначення податкового зобов'язання були наступні норми законів: підпункт г) пункту 4.2.2. статті 4 Закону України „Про погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00 № 2181 -III та у зв'язку із зміною коду товару згідно з УКТ ЗЕД із на відповідно до Закону України „Про Митний тариф України" від 05.04.01 №2371-111. В цей же день позивачем було отримано податкове повідомлення від 22.09.05 № 2, відповідно до якого Рава-Руська митниця визначила ТОВ "Техпромвироби" податкове зобов'язання за ПДВ в загальній сумі 3070 грн., 38 коп. На думку відповідача підставою для визначення податкового зобов'язання були наступні норми законів: підпункт г) пункту 4.2.2. статті 4 Закону України „Про погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00 № 2181-111 та у зв'язку із зміною коду товару згідно з УКТ ЗЕД із на відповідно до Закону України „Про Митний тариф України" від 05.04.01 №2371-111.

ПКМУ від 9 червня 1997 року №574 затверджено Положення про вантажну митну декларацію (далі - Положення). Положення (пункт 1) визначає форму вантажної митної декларації та встановлює порядок її подання, оформлення, використання. Пункт 5 Положення передбачає, що достовірність зазначених декларантом відомостей у ВМД, яка заповнена згідно з діючими правилами та засвідчена ним у встановленому порядку, закріплюється одним з видів митного забезпечення (штамп „ПМК") на всіх аркушах ВМД та реєстраційним номером, а також реєстрацією ВМД у журналі обліку ВМД. Після завершення цієї процедури декларант несе юридичну відповідальність за відомості, зазначені у ВМД. Ця декларація не може бути відкликана декларантом. Загальний порядок заповнення граф ВМД, зокрема граф 31 та 33 визначається Інструкцією про порядок заповнення ВМД, затвердженою Наказом ДМСУ від 09.07.97 № 307 (у редакції наказу ДМСУ від 18.04.02 № 207) та зареєстрованого в Мінюсті Україн 29.05.02 за № 462/6750 (надалі - Інструкція).

У розділі 2 Інструкції вказано, що у графі 31 ВМД („Маркування та кількість - номери контейнерів - опис товару") зазначаються точні дані про товар. (фірма (країна) виробника, характеристики товару, а саме розміри, номери моделей, стандарти, типи, маркування, розфасування, комплектність тощо), потрібні для його ідентифікації та однозначної класифікації за задекларованим у графі 33 ВМД товарним кодом згідно з УКТ ЗЕД. Зазначаються кількість товару та відомості про його упаковку, а також кількість вантажних місць. Графа 33 заповнюється на підставі відомостей наведених у графі 31 і містить 10-значний код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Методичні рекомендації з питань класифікації (кодування) товарів передбачають послідовне застосування правил інтерпретації класифікації товарів та їх віднесення до відповідних підпозицій, категорій та підкатегорій, текстовий опис яких відповідає товару починаючи з ідентифікації товару, його функцій, характеристик та призначення. За період з 05.07.05 по 21.07.2005 року позивачем було оформлено 5 ВМД на товар комбіновані          холодильники-морозильники, які декларувались ТзОВ„Техпромвироби" та класифікувались митницею в товарній підпозиції 841810. При митному оформленні комбінованих холодильників-морозильників з роздільними зовнішніми дверима ТОВ „Техпромвироби" керувалось: Законом України "Про Митний тариф України" від 05.04.01 № 2371-ПІ. Листом Держмитслужби України від 30.04.04 р. N 25/4-14-37/5650-ЕП.

Відповідно до Української класифікації-товарів зовнішньоекономічної діяльності, яка є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України від 05.04.01 № 2371-11 „Про Митний тариф України" в товарній підпозиції 841810 класифікуються комбіновані холодильники та морозильники з роздільними зовнішніми дверима;-А «в товарній підпозиції 841821 - побутові холодильники. Таким чином головним критерієм для розмежування холодильників є наявність або відсутність окремих зовнішніх дверей в холодильника та морозильного відділення. На час митного оформлення ВМД будь-яких питань щодо класифікації товару у митниці не виникало. Відповідно до ст.312 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД передбачає в тому числі і прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТЗЕД, організацію роботи з видання і поширення УКТ ЗЕД та пояснень до УКТЗЕД, здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД. Саме ж ведення УКТ ЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи (тобто ДМСУ) в порядку, встановленому КМУ. Пунктом 4 Порядку ведення УКТЗЕД, який затверджений постановою КМУ від 12.12.02 № 1863, передбачено, що ДМСУ забезпечує ведення УКТЗЕД, а саме здійснює розроблення пояснень до товарних підкатегорій УКТЗЕД (національний рівень, деталізація товарів) з метою забезпечення однакового тлумачення та застосування. УКТЗЕД. Таким чином митні органи зобов'язані використовувати роз'яснення та тлумачення ДМСУ стосовно класифікації товарів, тобто холодильники-морозильники з роздільними зовнішніми дверима повинні класифікуватись в товарній підпозиції 841810 (відповідно до листа ДМСУ від 30.04.04 р. N 25/4-14-37/5650-ЕП). Так, 25 липня 2005 року Державна митна служба України листом N 11/5-29/8848-ЕП відкликала лист ДМСУ від 30.04.04 р. N 25/4-14-37/5650-ЕП. Таким чином до 25 липня 2005 року митниці та й суб'єкти ЗЕД правомірно використовували роз'яснення ДМСУ, як спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі митної справи, на якого покладено ведення УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст.10 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно нормативно-правові акти, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України, і саме до чинних на день прийняття митної декларації роз'яснень Позивач визначив код згідно УКТЗЕД та сплатив податки і збори. Стаття 70 Митного кодексу України розкриває митне оформлення як засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу лише після здійснення митного контролю.

У відповідності до статті 86 Митного кодексу України митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення. У разі не зазначення у митний декларації всіх необхідних даних та не додання до неї всіх необхідних документів митним органом здійснюється відмова в прийнятті митної декларації, яка повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанту.

Окрім того слід зазначити, що у випадку неправильного поставлення декларантом коду товару згідно з УКТ ЗЕД, митний орган притягує його до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.ст.340, 355 МК України. Операції з пропуску товарів через митний кордон України, прийняття митної декларації, митного контролю та по його завершені митного оформлення в режимі імпорт за всіма ВМД, доданими до позовної заяви були проведені Західною регіональною митницею, і товар, що подавався по цих деклараціях до митного оформлення був випущений у вільний обіг, про що свідчить печатка працівника митниці в гр. О (Завершення митного оформлення). Жодних зауважень щодо зазначеного нами коду товару згідно УКТЗЕД Відповідач нам не пред'являв. Таким чином у Відповідача відсутні правові та документальні підстави для поновлення митного контролю щодо відповідних товарів та донарахування Позивачу додаткових, не передбачених законодавством податків.

В податкових повідомленнях Рава-Руська митниця, як на підставу визначення податкового зобов'язання, посилається на зміну коду товару згідно з УКТ ЗЕД відповідно до ЗУ "Про Митний тариф України". Однак таке обґрунтування є безпідставним, оскільки в період з 05.07.05 по 21.07.05 змін до ЗУ "Про Митний тариф України", які б стосувалися зміни коду комбінованих холодильників-морозильників, що представлялись до митного оформлення ТОВ "Техпромвироби", не вносилось і відповідно зворотної дії в часі жодним змінам не законодавцем не надавалось. Фактичною підставою для направлення податкових повідомлень стало відкликання Держмитслужбою України 25.07.05 листа від 30.04.04 р. N 25/4-14-37/5650-ЕП, яким користувались митниці при прийнятті рішень про класифікацію комбінованих холодильників морозильників. Однак при направленні податкових повідомлень митницею не враховано, того, що відповідно до підпункту д) п.4.4.2. ст.4 Закону України від 21.12.00 № 2181 -III „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не може бути притягнутим до відповідальності платник податків, який діяв відповідно до наданого йому податкового роз'яснення (за відсутності податкових роз'яснень з цього питання, що мають пріоритет) або узагальнюючого податкового роз'яснення, тільки на підставі того, що у подальшому таке податкове роз'яснення чи узагальнююче податкове роз'яснення було змінено або скасовано, чи надано нове податкове роз'яснення такому платнику податків або узагальнююче податкове роз'яснення, що суперечить попередньому, яке не було скасовано (відкликано).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб”акта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не заперечує проти адміністративного позову. Суб”єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використанні, як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ст. 71 КАСУ України). В своєму запереченні на позовну заяву відповідач посилається на Закон України „Про внесення змін до Митного тарифу України” та лист Державної митної служби України від 01.08.2005 року № 11/6-29/9257-еп, і доручення Голови Державної митної служби України від 21.07.2005 року про зміну коду товару.

Дане посилання є помилковим, оскільки на момент переміщення через кордон товару та оформлення ВМД, цей закон чинності не набрав. Згідно п. 4 Указу Президента від 10.06.1997 року № 503/97 нормативно-правові акти Верховної Ради України і Президента України набирають чинності через 10 днів здня їх офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні. В Законі України „Про внесення змін до Митного тарифу України” від 23.06.2005 року № 2715-IV не вказана дата набрання чинності. Даний закон опублікований в газеті „Урядовий кур”єр” 06.08.2005 року. В статті 58 Конституції України зазначено, що „закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом”якшують або скасовують відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст. 19, 58,124, 129 Конституції України, ст.ст.10, 311-314 МК України, Законом України від 05.04.01 № 237-ІІІ „Про митний тариф", Законом України від 21.12.00 № 2181-Ш „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Постановою КМ України від 09.06.97 № 574, наказом ДМСУ від 01.10.03 № 646, ст.ст. 6, 17, 71, 104, 105, 106, 128, 158-163 п.6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити: визнати недійсним податкові повідомлення Рава-Руської митниці від 22.09.05р. № 1 та від 22.09.05р. № 2.

2. Стягнути з Рава-Руської митниці (м.Рава-Руська, Жовківський р-н, Львівська обл.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Техпромвироби” (м.Жовква, вул. Розточчя, 5/1, код ЗКПО 33572631) 3,40 грн. судового збору.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя