ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.12.07                                                                                           Справа№ 11/261

За позовом: Військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави –Міністерства оборони України в особі ДП „Західвійськбуд”, с.Малехів

До: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгової фірми „Стрий-Втормет”, м.Стрий

про стягнення 30970,67грн.

Представники:

від позивача: Котелевець-пом.прок.посв.№ 174,

від відповідача: не з’явився

Сторонам, яка беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави –Міністерства оборони України в особі ДП „Західвійськбуд” про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгової фірми „Стрий-Втормет” 30970,67грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторони відмовились.

Розгляд справи неодноразово відкладався з причин викладених у відповідних ухвалах господарського суду.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

29.06.2005          року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу відповіднодоякогоДПМОУ "Західвійськбуд " (продавець) зобов'язувалось до кінця 2005року укласти зТовариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торговоюфірмою "Стрий-Втормет " ( покупець ) основний договір купівлі-продажу виробничого майданчику, площею 1050 кв. м. та крана козлового ККТ-К-12.5-8.

Також відповідно до п.2.2.3 покупець зобов’язувався оплачувати використання майна до підписання основного договору купівлі-продажу виробничого майданчику, площею 1050 кв. м. та крана козлового ККТ-К-12.5-8.

03.01.2006          року між тими ж сторонами був укладений додатковий договір до попереднього договору купівлі-продажу від 29 червня 2005 року. Відповідно до п. 1.1 цього договору сторони (позивач та відповідач) зобов’язувались укласти основний договір купівлі-продажу майна виробничою майданчику, площею 1050 кв. м. та крана козлового ККТ-К-12.5-8. до кінця 2006 року

29.06.2005 року між покупцем та продавцем був підписаний акт приймання передачі майна, а саме продавець (позивач) передав, а покупець (відповідач) отримав виробничий майданчик, площею 1050 кв. м. та кран козловий ККТ-К-12,5-8.

Також сторонами була узгоджена ціна до попереднього договору купівлі-продажу від 29.06.2005 року яка складала 2221.43 грн. в місяць.

Однак в порушення вимог п. 2.2.3 попереднього договору від 29 червня 2005 року та 03 січня 2006 року відповідачем не в повному обсязі сплачувались виставлені рахунки. Так по акту № ОУ-00005 10 від 31 серпня 2006 року на суму 44428,56 гри. не оплаченою залишається сума 22084.95 грн.. по акту № ОУ -0000626 від 30 вересня 2006 року на суму 2221.43грн. залишається не оплаченою вся сума, по акту № ОУ -0000863 від 30 вересня 2006 року па суму 2221.43 грн. залишається не оплаченою вся сума, по акту № ОУ -0000982 від 30 вересня 2006 року на суму 2221.43 грн. залишається не оплаченою вся сума, по акту № ОУ -0001468 від 30 вересня 2006 року на суму 2221.43 гри. залишається не оплаченою вся сума. На даний час загальна сума боргу складає 30970,67 грн. Вищезазначені акти позивачем направлялись на адресу відповідача, і повертались відповідачем тільки в разі сплати суми по актам. Також з метою підтвердження суми боргу на адресу відповідача направлявся акт звірки однак він не був повернений та не підписаний з боку відповідача.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути із відповідача 30970,67грн. в примусовому порядку.

Розглянувши представлені суду матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовну вимогу такою, що підлягає до задоволення частково з огляду на наступне:

Державне підприємство МО України „Західвійськбуд” (далі ДП МО України „Західвійськбуд” створене і діє на підставі Статут вказаного підприємства, який є додатком до наказу МО України № 27 від 29 січня 1998року з метою виконання програми житлового і військового будівництва для Міністерства оброни України, структур Збройних Сил України та інших замовників-юридичних та фізичних осіб України.

ДП МО України „Західвійськбуд” є державним підприємством та наділений статусом самостійної юридичної особи. Позивач веде самостійний баланс, має розрахунковий рахунок в банку, печатку зі своїм найменуванням. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Керівниу підприємства несе повну відповідальність перед органом управління майном- Міністерством Оборони України, за стан та діяльність підприємства, контроль за виконанням договірних зобов'язань.

Таким чином, для захисту порушеного права. Міністерство Оборони України та його структурний підрозділ - ДП МО України" Західвійськбуд ", уповноважені виступати сторонами в господарському суді, оскільки згідно вимог ст. ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, керівник (командир), як єдиноначальник, особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність ввіреної йому установи, а також зобов'язаний вживати заходів щодо відшкодування збитків, заподіяних їй. для чого діяти у відповідності із законом.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України та п. 2 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави у суді у випадках, визначених законом.

На підставі п. 6 ст. 20 Закону України " Про прокуратуру " при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів держави.

Згідно ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави, а формою такого представництва є звернення до суду з позовами або заявами.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, який звертається до господарського суду в інтересах держави.

29.06.2005          року позивач уклав договір з відповідачем, відповідно до якого ДП МОУ "Західвійськбуд " зобов'язувалось до кінця 2005 року укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торговою фірмою "Стрий-Втормет” договір купівлі-продажу виробничого майданчику, площею

1050 кв. м. та крана козлового ККТ-К-12.5-8.

Також відповідно до п.2.2.3 покупець зобов’язувався оплачувати використання майна до підписання основного договору купівлі-продажу виробничого майданчику, площею 1050 кв. м. та крана козлового ККТ-К-12.5-8.

03.01.2006          року між тими ж сторонами був укладений додатковий договір до попереднього договору купівлі-продажу від 29 червня 2005 року. Відповідно до п. 1.1 цього договору сторони (позивач та відповідач) зобов’язувались укласти основний договір купівлі-продажу майна виробничою майданчику, площею 1050 кв. м. та крана козлового ККТ-К-12.5-8. до кінця 2006 року.

29.06.2005 року між покупцем та продавцем був підписаний акт приймання передачі майна, а саме продавець (позивач) передав, а покупець(відповідач) отримав виробничий майданчик, площею 1050 кв.м. та кран козловий ККТ-К-12,5-8.

Також сторонами була узгоджена ціна до попереднього договору купівлі-продажу від 29.06.2005 року яка складала 2221.43грн. в місяць.

Однак в порушення вимог п. 2.2.3 попереднього договору від 29 червня 2005 року та 03 січня 2006 року відповідачем не в повному обсязі сплачувались виставлені рахунки. Так по акту № ОУ-00005 10 від 3 1 серпня 2006 року на суму 44428,56грн. не оплаченою залишається сума 22084.95грн. по акту № ОУ -0000626 від 30 вересня 2006 року на суму 2221.43грн. залишається не оплаченою вся сума, по акту № ОУ -0000863 від 30 вересня 2006 року па суму 2221.43 грн. залишається не оплаченою вся сума, по акту № ОУ -0000982 від 30 вересня 2006 року на суму 2221.43грн. залишається не оплаченою вся сума, по акту № ОУ - 0001468 від 30 вересня 2006 року на суму 2221.43грн. залишається не оплаченою вся сума. На даний час загальна сума боргу складає 30970,67 грн.

Дана сума і є предметом позову.

У відповідності до статті 526 ЦК України "Загальні умови виконання зобов'язань " - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 901 ЦК України наголошує, що за договором про надання послуг одна сторона виконавець зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а змовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послуги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов укладеного договору і в установлений строк.

Відповідно до статті 509 (Поняття зобов'язання і підстави його виникнення) ЦК України зобов'язання визначається як правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користі) іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися па засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 11 ЦК України.

Невиконання відповідачем договірних зобов’язань за зазначеним договором потягнуло за собою недоодержання Міністерством оборони України та його структурним підрозділом ДІЇ МОУ " Західвійськбуд " зазначених в позовній заяві коштів в сумі 30970.67грн. а це призвело до зменшення дохідної частини бюджету та порушує інтереси держави, що відповідно до ст. 121 Конституції України, ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру", рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року №13-РП/99, є підставою для порушення справи господарським судом.

В судове засідання 30.11.2007року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог в зв’язку із проведенням перерахунку позовних вимог з огляду на допущену бухгалтерську помилку.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 762, 782 ЦК України, ст.ст. 49, п. 4 ст. 80, ст.-ст. 82-84, 116 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгової фірми „Стрий-Втормет”, с. Жулин, Стрийського району Львівської області (код ЄДРПОУ –30899703) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України „Західвійськбуд”, вул. Л.Українки, 45 с.Малехів, Жовківського району Львівської області (код ЄДРПОУ 325321) 17642,09грн. боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгової фірми „Стрий-Втормет”, с. Жулин, Стрийського району Львівської області (код ЄДРПОУ –30899703) в доход державного бюджету 176,42грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В рештій частині позову провадження у справі припинити.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Сало І.А.