ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.07                                                                                        Справа №  7/417/07

Суддя   Кутищева Н.С.

За позовом:  КП “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 7”, м.Запоріжжя

до відповідача: Запорізького міського  управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, м. Запоріжжя.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні  відповідача: Концерн “Міські  теплові мережі” в  особі  філії Ленінського району м.Запоріжжя, м.Запоріжжя.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні  позивача: Фінансове управління Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача:         Кіпа  О.В., дов. №  16/05 від  09.01.2006р.

Від відповідача:    Рошиян І.В.,  дов. № 26/2-139 від 12.07.2007р.

Від третьої особи 1: не з’явився.

Від третьої особи 2: Тимошенко С.В., дов. № 10-123/1854 від 20.12.2007р.

Розглядається позовна  про стягнення з відповідача 5850 грн. 30 коп.  збитків.

Позовні вимоги позивач обґрунтував  ст.ст. 20, 128, 216, 218, 224, 228 ГК України.

Ухвалою від 17.10.2007р. порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 28.11.2007р. Ухвалою суду  від  28.11.2007р., продовжувався строк розгляду спору  до 31.12.2007р., судове засідання відкладалось  до  24.12.2007р.  В якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено  Фінансове управління Запорізької міської ради.

Представник третьої особи на стороні відповідача в судове засідання не з’явився повторно.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони  зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав  і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не визнав заявлені позовні вимоги, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, поскільки,  відповідно до ст. 24 ЗК України “Про міліцію”, виконавчі  комітети сільських, селищних, міських рад надають безоплатно органам і підрозділам міліції   службові приміщення, дільничним інспекторам міліції –приміщення для роботи, обладнані меблями, засобами зв’язку.

За клопотанням представників сторін судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено 24.12.2007р. оголошенням рішення суду в повному об’ємі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши  представників сторін, суд не знаходить підстав для задоволення позову з огляду на наступне:

На балансі  КП “ВРЕЖО № 7” знаходяться приміщення  по вул. Дудикіна, 11 і вул.М.Чуйкова, 27а в м. Запоріжжя.  Приміщення, що знаходяться за даними адресами, площею 27, 17 кв.м та 47, 40 кв. м. були передані в оренду Ленінському відділу  Запорізького  міського управління внутрішніх справ України в Запорізькій області  згідно  рішення Запорізької міської ради № 253/70 від 27.05.1999р. під пункти  суспільного порядку та укладені  договори оренди  не житлових приміщень № 131/7 від 01.06.1999р. і № 129/7 від01.06.1999р.

13.09.2006р.  позов  Концерну  “Міські теплові мережі” в  особі філії концерну “МТМ” Ленінського району  до  КП “ВРЕЖО№7” про стягнення  5630 грн. 30 коп. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором  № 902 від 01.11.2002 р.  судом був задоволений (справа № 26/75/06).

На підставі цього позивачем по даній справі пред’явлено  позов про стягнення збитків з відповідача в сумі 5630 грн. 30 коп., але позивачем не надано доказів с укладення  між  позивачем  та відповідачем договору  на  комунальні послуги.

Фінансовим  управління  Запорізької міської ради надано лист № 7-17/1780 від 12.12.2007р., згідно якому зазначено, що,  згідно  зі ст. 24 ЗК України “Про  міліцію” не передбачено проведення оплати комунальних послуг за рахунок  місцевого бюджету.

Згідно п. 5.12 договору оренди, орендар повинен укласти  договори з постачальниками комунальних послуг.

Жодних доказів того, що того, що між позивачем та відповідачем був укладений договір на надання комунальних послуг позивачем, або доказів прийняття мір до спонукання відповідача до укладення договору на постачання комунальних послуг позивачем  не надано.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на  які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та  іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути  підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992р.  “Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”,        для настання відповідальності по відшкодуванню шкоди необхідна наявність складу правопорушення, а саме:

-          шкоди;

-          протиправна поведінка особи, що завдала шкоду;

-          причинно-наслідковий зв’язок між шкодою і протиправною поведінкою особи, що її спричинила;

-          вина.

Із наданих позивачем матеріалів, на які позивач посилається, як на доказ заподіяння шкоди відповідачем, не вбачається протиправна поведінка саме відповідача і позивачем не доказаний причинно-наслідковий зв’язок між протиправною дією відповідача і наступивших  у нього збитків, поскільки позовні вимоги по справі № 26/75/06  обґрунтовані договором №902 від 01.11.2002 р. укладеного між КП “ВРЕЖО № 7” та Концерном “Міські теплові мережі”.  Згідно умов даного договору № 902 від 01.11.2002 р.  Концерн  “Міські теплові мережі” взяв на себе зобов’язання постачати КП “ВРЕЖО № 7” теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач –оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі відповідача, за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені даним договором.

Виходячи з вищезазначених підстав, суд не знаходить на теперішній час об’єктивних підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з Запорізького міського  управління Міністерства  внутрішніх справ України в Запорізькій області збитків  на користь позивача,  поскільки, згідно діючого законодавства, особа має право на відшкодування шкоди довівши протиправну поведінку відповідача та надавши докази причинно-наслідкового зв’язку між протиправною поведінкою відповідача і настання шкоди в зазначеному розмірі.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даних вимог позивача.

Враховуючи наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК  України, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 33, 34,  43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя                                                                             Н.С. Кутіщева