ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.07                                                                                                         Справа № 19/377

За позовом Першого аварійно-рятувального загону Оперативно-рятувальної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, м. Дрогобич Львівської області

До Відповідача : Самбірської КЕЧ району, м.Самбір

Про стягнення 27890,44грн.

Суддя Левицька Н.Г.

Секретар судового засідання Байко А.Я.

В судових засіданні взяли участь представники Сторін:

Позивача:   Франасюк В.В. –предст., дов. №1040 від 19.12.2007р.

Відповідача :  не з”явився;

Представнику Позивача, роз’яснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме його процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено Першим аварійно-рятувальним загоном Оперативно-рятувальної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, м. Дрогобич до Відповідача: Самбірської КЕЧ району, м.Самбір про стягнення 27890,44грн.

Обставини справи:

Ухвалою суду від 27.11.2007р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 20.12.2007р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання 20.12.2007 р. не з”явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 27.11.207 року не виконав, витребуваних судом документів не подав, Відзив на позов не представив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Судом розглянуто справу в порядку, передбаченому  вимогами ст.75 ГПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, всебічно та повно з”ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, оглянувши у судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться у матеріалах справи, судом встановлено:

Між військовою частиною Д 0090, правонаступником якої є Позивач згідно наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 320 від 08.11.2005 р., та Відповідачем 20 грудня 2003 року було укладено Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 23, за умовами якого Позивач взяв на себе зобов’язання постачати Відповідачеві теплову енергію в гарячій воді, а Відповідач в свою чергу зобов’язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, встановлені вказаним Договором.

Згідно розділу 6 укладеного Договору розрахунок Відповідачем із Позивачем проводиться виключно в грошовій формі за календарний місяць за три дні до початку розрахункового періоду за 7460 кв.м. площі, що опалюється.

Як підтверджується матеріалами справи та визнається Відповідачем, про що свідчить акт звірки взаємних розрахунків від 14.09.2007р., станом на дату оголошення рішення у даній справі, заборгованість Вдповідача перед Позивачем за постачання теплової енергії згідно Договору від 20.12.2003р. становить 27890,44 грн.

При вирішенні справи суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України  зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк та у відповідності до умов  договору та вимог цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошових зобов’язань.

Згідно із вимогами статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає що Позивачем  представлено достатньо доказів  на  підтвердження своїх позовних вимог, тому позовні вимоги в сумі 27890,44грн. підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник з вини Відповідача –судові витрати слід покласти на останнього.

Керуючись ст.ст. 526,530,629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 32, 33, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України,

суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Самбірської КЕЧ району (81400, вул. Завокзальна, 13, м. Самбір Львівської області; , п/р 746 у ГУДК у Львівській області, МФО 825014) на користь Першого аварійно-рятувального загону Оперативно-рятувальної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (82100, вул. Спортивна, 44, м. Дрогобич Львівської області; п/р 8570 у ГУДК у Львівській області, МФО 825014) заборгованість в сумі 27890,44грн., витрат по сплаті державного мита в сумі 278,90 грн. та 118,00 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до вимог ст.116 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду  в  порядку, визначеному  розділом ХII ГПК України.

Суддя