СУД
РІШЕННЯ

"25" грудня 2007 р.

Справа №  5/158

Господарський суд Кіровоградської області у
складі: головуючого судді Змеула О.А., суддів Коротченко Л.С. та Тимошевської
В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 5/158

за позовом: відкритого акціонерного
товариства Кіровоградський проектно-конструкторський інститут
"Грунтопосівмаш", м. Кіровоград

до відповідача І: товариства з
обмеженою відповідальністю "Астра-С", м. Кіровоград

відповідача ІІ: Державної
виконавчої служби Ленінського району м. Кіровограда,

відповідача ІІІ - Спеціалізованого
державного підприємства "Укрспец'юст" Міністерства юстиції України
від імені якого діє Кіровоградська філія,

про витребування майна, визнання
права власності, визнання недійсною угоди,

за участі представників сторін:

від позивача - Романяк М.Я.,
довіреність № б/н  від 12.07.07;

від відповідача І - Небесний П.З.,
довіреність № 57  від 19.12.06;

від відповідача ІІ- Туровський
О.В., довіреність б/н  від 04.06.07;

від відповідача ІІІ - Краснощоков
Є.В., довіреність № 01/12-07 від 23.01.07р.

Відкрите акціонерне товариство
Кіровоградський проектно-конструкторський інститут "Грунтопосівмаш"
звернувся до господарського суду з позовною заявою № 210 від 04.06.2007 року,
яка містить вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю
"Астра-С", Державної виконавчої служби Ленінського району м.
Кіровограда, Спеціалізованого державного підприємства "Укрспец'юст"
Міністерства юстиції України, від імені якого діє Кіровоградська філія
наступного змісту:

1) витребувати з незаконного
володіння ТОВ "Астра-С" на користь ВАТ "КПКІ
"Грунтопосівмаш" виробничий корпус № 2 типу "Мархі", що
складає 29/200 частин комплексу будівель, розташованих за адресою: м.
Кіровоград, вул. Генерала Родимцева, 106;

2) відновити становище, яке
існувало до моменту проведення 9 липня 2001 року незаконних публічних торгів з
реалізації виробничого корпусу № 2 типу "Мархі", розташованого в м.
Кіровограді по вул. Генерала Родимцева, 106, визнавши за позивачем право
власності на будівлю виробничого корпусу № 2 типу "Мархі", що складає
29/200 частин комплексу будівель розташованих за адресою: м. Кіровоград, вул.
Генерала Родимцева, 106;

3) визнати недійсною угоду з
передачі відповідачем - ІІ, в особі відповідача - ІІІ, будівлі виробничого
корпусу № 2, що розташований в м. Кіровограді по вул.  Генерала Родимцева, 106, у власність
відповідачеві-І, яка оформлена протоколом № 42 проведення прилюдних торгів від
09.07.2001 року, актом від 09 липня 2001 року продажу з прилюдних торгів.

Відповідачі позовні вимоги
заперечили, мотивуючи тим, що ТОВ “Астра-С” є добросовісним набувачем майна,
який набув право власності на спірний об'єкт нерухомості за прилюдними торгами
від 09.07.2001 року, що проведені під час виконання судових рішень. Право
власності ТОВ “Астра-С” на майно оформлено рішенням виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради № 1472 від 11.12.2002 року. Визнання прилюдних
торгів недійсними не змінює статусу добросовісного набувача.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для розгляду справи, господарський суд встановив
наступне.

09 липня 2007 року Кіровоградською
філією СДП “Укрспецюст” Міністерства юстиції України проведено прилюдні торги з
продажу нерухомого майна, яким є виробничий корпус № 2 типу “Мархі”, що складає
29/200 частин комплексу будівель, розташованого в м. Кіровограді по вул.
Генерала Родимцева, 106, що належав ВАТ “Кіровоградський
проектно-конструкторський інститут “Грунтопосівмаш”.

Реалізація вказаного майна
здійснена державною виконавчою службою у Ленінському районі м. Кіровограда в
процесі виконавчого провадження по виконанню судових рішень про стягнення з
боржника заробітної плати на загальну суму понад 120 000 грн., що встановлено
рішенням господарського суду Кіровоградської області від 03.10.2001 у справі №
12/180 за позовом ВАТ “ПКІ Грунтопосівмаш” до відділу державної виконавчої
служби Ленінського районного управління юстиції м. Кіровограда,
Спеціалізованого державного підприємства "Укрспец'юст" Міністерства
юстиції України, від імені якого діє Кіровоградська філія,  з участю в справі в якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору ТОВ “Астра-С”, про визнання угоди про
відчуження нерухомого майна, укладеної за результатами проведення прилюдних
торгів від 09.07.2001 щодо продажу виробничого корпусу по вул. Родимцева, 106,
у м. Кіровограді, недійсною.

Закон України „Про виконавче
провадження” від 21 квітня 1999 року визначає умови та порядок виконання
судових рішень і, зокрема, рішень судів, що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник. Вони мають право знайомитися з матеріалами
виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведенні
виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення в процесі виконавчих дій,
висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у виконавчому
провадженні, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та
оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого
провадження та користуватися іншими правами, наданими вказаним Законом.

ВАТ КПКІ „Грунтопосівмаш” своїх
обов'язків боржника у виконавчому провадженні не виконувало й своїми правами не
скористалося в процесі виконання судових рішень у виконавчому провадженню щодо
стягнення з нього як з боржника заборгованості з заробітної плати.

Проте, ВАТ КПКІ „Грунтопосівмаш”
оскаржило дії державної виконавчої служби в передбаченому законом порядку, про
що свідчить судове рішення від 25 січня 2002 року Ленінського райсуду м. Кіровограда.
Зазначеним рішення Ленінського райсуду в задоволенні скарги ВАТ ПКІ
„Грунтопосівмаш” про визнання дій державного виконавця ВДВС Ленінського
районного управління юстиції незаконними в частині звернення стягнення на
нерухоме майно ВАТ ПКІ „Грунтопосівмаш” та винесення постанови про призначення
Кіровоградського відділення Одеського НДІ судових експертиз було  відмовлено.

Під час проведення торгів
переможцем визнано товариство з обмеженою відповідальністю “Астра-С”, що
зафіксовано в протоколі № 2, затвердженого керівником  КФ СДП “Укрспецюст” 09.07.2001 р. (т.1 а.с.
32).

За результатами торгів державним
виконавцем 09.07.2001 р. складено Акт продажу з прилюдних торгів, який
затверджено начальником ВДВС Ленінського районного управління юстиції  м. Кіровограда. (т. 1 а.с. 33).

Умови і порядок проведення
прилюдних торгів з продажу нерухомого майна на яке звернено стягнення
відповідно до чинного законодавства (на день їх проведення), а також
розрахунків за придбане майно, визначаються Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого  майна, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 р. (далі по тексту - Положення).

Згідно з пунктом 2.2. Положення
прилюдні торги - продаж майна, за яким його власником стає покупець, який у
ході торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Таким чином, під час проведення
прилюдних торгів досягається згода про передачу майна у власність покупця -
учасника прилюдних торгів, котрим може бути фізична чи юридична особа
(пункт  2.3. Положення), продавцем   виступає орган ДВС в особі
спеціалізованої  організації, що
організовує та проводить ці прилюдні торги за договором із державною виконавчою
службою (пункт 3.3. Положення).

Постановою Дніпропетровського  апеляційного господарського суду від
25.11.2004 р. за результатами перегляду в апеляційному порядку  рішення господарського суду від 28.01.2004 р.
по справі № 8/214, розглянутої між тими ж самими сторонами, визнано недійсними
публічні торги від 09.07.2001 р. з реалізації виробничого корпусу № 2 типу
“Мархі”, розташованого по вул. Родимцева, 106 у м. Кіровограді. Підставою для
визнання торгів недійсними стало порушення
державною виконавчою службою вимог ст. ст. 7, 14, 57 Закону України “Про
виконавче провадження” і п. 2.2. Інструкції про проведення виконавчих дій щодо
визначеного порядку проведення оцінки майна боржника, яке передавалось на
реалізацію.

Господарський суд виходить з того,
що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими
законом.

Загальні підстави і наслідки  недійсності угод встановлені статтею 48 ЦК
Української РСР, за якою  недійсною
визнається угода, що не відповідає вимогам закону.

Приписами частини 2 статті 48 ЦК
Української РСР передбачено, що по недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана
повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути
одержане - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності
угоди не передбачені законом.

Отже, за загальним правилом
наслідком недійсності угоди, є застосування до сторін двосторонньої реституції
- повернення покупцем отриманого за угодою майна продавцю, а останнім  - сплачених коштів.

Одночасно, за правилами ст. 145 ЦК
УРСР якщо  майно за плату придбане у
особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен
був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від
набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно
було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло
з їх володіння іншим шляхом поза їх волею.

Витребування майна з підстав,
зазначених у частині першій цієї статті, не допускається, якщо майно було
продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З даним правилам кореспондуються
положення ст. 388 Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня
2004 р.

Отже, права особи щодо майна,
відчуженого на торгах, у яких вона не приймала участь як продавець майна, не
підлягають задоволенню шляхом застосування правового механізму, встановленого
ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР, які стосуються лише його учасників.

Захист прав такої особи можливий
шляхом пред'явлення віндикаційного позову, якщо є підстави, встановлені ст. 145
ЦК Української РСР чи ст. 388 ЦК України.

З огляду на викладене, позовні
вимоги про визнання недійсною угоди з передачі відповідачем - ІІ, в особі
відповідача - ІІІ, будівлі виробничого корпусу № 2, що розташований в м.
Кіровограді по вул. Генерала Родимцева, 106, у власність відповідачеві-І, не
підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного кодексу України, який  набрав чинності з 1 січня 2004 р. (далі по
тексту - ЦК України), даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що
виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих
прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним
чинності.

Отже, до спірних відносин у
даній  справі стосовно вимоги про
витребування майна та відновлення порушеного права слід застосовувати положення
ЦК України.

Відповідно до статті 328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Стаття 387 ЦК України встановлює
право власника  витребувати своє майно
від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Поряд з цим, можливість такої
вимоги залежить від того, чи є набувач майна добросовісним чи недобросовісним.

Так, відповідно до частини 1 статті
388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках,
встановлених цієї статтею.

Із матеріалів судової справи
вбачається, що ТОВ “Астра-С” є добросовісним набувачем майна, який набув право
власності на спірний об'єкт нерухомості за прилюдними торгами від 09.07.2001
р., що проведені під час виконання судових рішень. Право власності відповідача
на майно оформлено рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №
1472 від 11.12.2002 р., прийнятого з урахуванням свідоцтва про придбання
нерухомості з прилюдних торгів від 16.07.2001 р. №2379.

Згідно частини 2 статті 388 ЦК
України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно
було продано у порядку, встановленому для
виконання судових рішень.

За змістом статті 388 ЦК України
продаж майна на прилюдних торгах, проведених з порушенням вимог чинного
законодавства щодо порядку, встановленого для виконання судових рішень,
допущених іншими особами, не змінює статусу особи, що придбала майно з
прилюдних торгів. Така особа не перестає бути добросовісним набувачем майна.

Частина друга статті 388 ЦК України
гарантує особам, які придбали майно у порядку, встановленому для виконання
судових рішень, захист їхніх прав від можливої віндикації, а боржники не є
стороною в таких правовідносинах. Ця норма фактично спрямована на повний захист
інтересів добросовісного набувача, який набув у такому порядку майно, а відтак
не допускає можливості витребування його власником за будь-яких умов.

Отже, у ТОВ “Астра-С”, який придбав
майно у зв'язку з його продажем у порядку, встановленому для виконання судових
рішень, витребування майна не допускається.

Заперечення відповідачів стосовно
того, що визнання прилюдних торгів недійсними, не змінює статусу добросовісного
набувача, не спростовуються матеріалами справи та чинним законодавством.

Відносно посилання позивача на те,
що постановою Дніпропетровського господарського суду від 25.11.2004 року в
справі № 8/214 визнано недійсними публічні торги від 09.07.2001 з реалізації
виробничого корпусу № 2 типу „Мархі”, розташованого в м. Кіровограді по вул.
Родимцева, 106, то господарський суд виходить з того, що протокол № 42
проведення прилюдних торгів від 09.07.2001 року та акт від 09 липня 2001 року
продажу з прилюдних торгів в судовому порядку не були визнані недійсними.

У Господарському процесуальному
кодексі України та Законі України „Про виконавче провадження” відсутні правові
норми, які б давали підстави та право боржникам звертатися з позовом про
застосування наслідків визнання публічних торгів недійсними.

З урахування викладеного, вимоги
про витребування майна та визнання за позивачем права власності на спірне майно
не підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача І про призначення
судової експертизи відхиляється судом з огляду на те, що предмет позову не
пов'язаний із відшкодуванням позивачу вартості відчуженого майна.

Судові витрати в справі на сплату
державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного  строку з дня його
прийняття.

Головуючий суддя
О.А. Змеул

Суддя
Л.С. Коротченко

Суддя
В.В. Тимошевська