ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"11" грудня 2007 р.

18:35

Справа №  7/787/07

м. Миколаїв

за позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи -ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:
Державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва, 54030,
м.Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24

про: скасування рішення Державної
податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва про застосування
штрафних санкцій від 20.09.2007 року № .

Суддя
-Семенчук Н.О.

Секретар
судового засідання Дзюба Ю.Ф.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача: ОСОБА_1

Від
відповідача: Чаричанський П.О., дов. № 39069/9/10-011 від 17.10.2007р.

Томашевський
О.О., дов. № 39070/9/10-011 від 17.10.2007р.

Тесаков
В.В., дов. № 45936/9/10-00 від 05.12.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Суб'єкт підприємницької
діяльності фізична особа -ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовними
вимогами про скасування рішення Державної податкової інспекції у Центральному
районі міста Миколаєва про застосування штрафних санкцій від 20.09.2007 року №
.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що перевіркою встановлена реалізація підакцизних товарів
(алкогольних напоїв) за відсутності РРО на суму 8,20 грн., тому сума штрафних
санкцій відповідно до п. 1 ст.17 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” за
вказане порушення повинна  складати -41
грн. Застосування при розрахунку суми штрафних санкцій з розміру готівкових
коштів, виявлених на місці реалізації є неправомірним, оскільки грошові кошти в
розмірі 1025 грн. отримані від реалізації не підакцизних товарів під час
здійснення  торгівлі СПД ОСОБА_1 як
платником єдиного податку та, що вона мала можливість реалізовувати товар не
застосовуючи РРО. Вказує на те, що отримані нею грошові кошти не повинні були
прийматися перевіряючими при розрахунку суми штрафних санкцій, оскільки
алкогольна продукція раніше не реалізовувалась, а позивач мав право провадити
торгівлю за відсутності РРО.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що рішення прийнято обґрунтовано та у відповідності до норм
діючого законодавства.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд

Встановив

05.09.2007 року фахівцями ДПА у
Миколаївській області було проведено перевірку господарської одиниці -торговий
павільйон, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий ріг вул..
Південної і належить СПД ОСОБА_1 щодо контролю за здійсненням  розрахункових операцій  у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності, за результатами якої складено акт №
14001029/23-50.

В ході перевірки встановлено факт
реалізації товару на загальну суму 8,20 грн. без проведення операції через
реєстратор розрахункових операцій у зв'язку з відсутністю останнього. Одночасно
була встановлена сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків 1025
грн. Перевіряючими встановлено порушення позивачем п. 1,2 ст. 3 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 06.06.1995 року № 265/95 (далі Закон
України № 265/95).

На підставі акту перевірки ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва прийняло рішення про застосування  штрафних (фінансових) санкцій №
від 20.09.2007 року, яким застосувала до СПД -фізичної особи ОСОБА_1 суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 125,00 грн.

Позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону
України № 265/95 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу
товарів (наданні послуг ) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані проводити  розрахункові
операції  на  повну
суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку  та  переведені
у  фіскальний  режим
роботи  реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у   випадках,   передбачених   цим
Законом,   із   застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі,  яка отримує або повертає
товар,  отримує послугу  або
відмовляється  від   неї,
розрахунковий   документ
встановленої форми на повну суму проведеної операції.

За порушення вищевказаних вимог
згідно п. 1 ст. 17 Закону України № 265/95 застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів.

Із акту перевірки вбачається, що
покупка була здійснена на суму 8, 20 грн. Отже виходячи із положень п. 1 ст. 17
Закону України № 265/95 податкова інспекція правомірно застосувала до СПД
ОСОБА_1 штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 41 грн.

Застосування штрафної санкції на
суму готівкових коштів, знайдену на місці проведення розрахунків 1025 грн., як
за розрахункову операцію з продажу товарів без застосування РРО є таким, що
суперечить положенням п. 1 ст. 17 Закону України № 265/95 і фактичним
обставинам справи. В акті перевірки не зазначено, де знаходилось місце
розрахунків при цьому РРО взагалі відсутнє, а також не доведено, що знайдені
кошти є саме коштами за реалізацію товарів без РРО.

За таких обставин відповідач не
правомірно застосував до позивача штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 5084,
00 грн.

Враховуючи вищевикладене рішення
про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2007 року №
слід скасувати в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
5084, 00 грн. грн.

Керуючись ст. ст. 94, 98, 160-163,
167, 254 КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Скасувати рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2007 року № Державної
податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва в частині
застосування штрафних (фінансових) санкцій до Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи -ОСОБА_1 В розмірі 5 084, 00 грн.

3.          В решті позовних вимог  відмовити.

4.          Відшкодувати з Державного бюджету
України на користь Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи -ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 1,70 грн.

Постанова у відповідності зі ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя

Н.О.Семенчук