КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2007                                                                                           № 13/891

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                          Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:                     О.В.Вінницька

За участю представників:

від позивача -          КороєдС.О.

від відповідачів -          КравченкоТ.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Дніпровський круг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2007

у справі № 13/891 (Євдокимов О.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Укрспецсервіс"

до                                                   Дочірнього підприємства "Дніпровський круг"

про                                                  стягнення 107929,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2007 позов задоволено. Стягнуто з Дочірнього підприємства “Дніпровський круг” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича фірма “Укрспецсервіс” 107 929,45грн. основного боргу, 1079,29грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в який просить його скасувати повністю прийняти нове рішення яким відмовити в позові повністю. Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не належним чином та не повно з’ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить оскаржувальне рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, прийшов до наступного.

27.02.2001 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) було укладено договір № 15/А, відповідно до умов договору відповідач зобов’язався виконати по завданню позивача з використанням своїх матеріалів або матеріалів позивача, а позивач зобов’язався прийняти та оплатити роботи по будівництву автосервісного комплексу з АЗС в с.м.т. Гостомель (об’єкт) на автодорозі Київ-Ковель, у районі дорожньої розв’язки на м. Ірпінь.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що оплата за даним договором виконується замовником шляхом перерахування коштів на рахунковий підрядника, поетапно.

Позивачем до п. 3.1 договору № 15/А від 27.02.2001 було перераховано відповідачу авансу у розмірі 1 087 529,20 грн. (копія банківських виписок по рахунку позивача та копією листа позивача № 349 від 05.12.2002).

16.06.2003 позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 15/А від 27.02.2001, згідно якої договір № 15/А було викладено в новій редакції.

Відповідно до додаткової угоди № 1, сторони погодились між собою, що загальна вартість робіт по договору затверджується на підставі погодженого з позивачем кошторису (п. 2.1); відповідач зобов’язується виконати всі роботи по договору не пізніше відповідності від графіка 2003 року (п. 2.2); позивач проводить оплату по конкретному етапу робіт відповідно до графіку виконання та фінансування етапів робіт (п. 4.1).

Згідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов’язаний прийняти роботу виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її, і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Пунктом 2.1. додаткової угоди визначено, що загальна вартість робіт, виконаних по завданню замовника відповідно до цього договору, погоджується з згодою замовника кошторису, який додається до Договору.

Згідно до п. 2.2. додаткової угоди, відповідач виконує роботи зазначені в п.1.1 договору, відповідно до графіка 2003. Підрядник зобов’язаний протязі 7 днів з моменту закінчення робіт вивезти за території АЗС що належить підрядчику інструменти, прибори, інвентар, матеріали, також убрати територію АЗС від будівельного сміття.

Відповідно до п. 3.2. додаткової угоди № 1, підрядчик зобов’язаний письмово повідомити замовника про закінчення етапу робіт. Зобов’язання підрядчика в частині виконання окремого етапу будівельних робіт вважаються виконаними з моменту підписання сторонами акту

Відповідач на виконання договору, виконав замовлені роботи по договору та передав позивачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму у розмірі 899 599,75 грн., що підтверджується копії актів приймання виконаних підрядних робіт (типової форми КБ-3) № 1, № 2, № 3 за червень 2002 року, № 1, № 2, № 3, № 4, № 5 за жовтень 2002 року, № 1, № 2 за грудень 2002 року, № 1, № 2 за січень 2003 року, № 1, № 2, № 3 за липень-серпень 2003 року та накладними № 11 від 13.04.2005 року, № 5 від 25.04.2005 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовними вимогами про стягнення з відповідача основного боргу за договором № 15/А від 27.02.2001 додаткова угода № 1 від 16.03.2003.

Відповідно до п. 3.4. додаткової угоди № 1, підрядчик зобов’язаний письмово повідомити замовника про закінчення робіт за цим договором. Підрядчик вважається виконавши зобов’язання з будівництва АЗС до цього договору з моменту здачі АЗС в експлуатацію та підписанням відповідного акту відповідного до кошторисної документації, разом з замовником.

Як вбачається з матеріалів справи, такий акт відповідного до пункту 3.4. додаткової угоди відсутній.

Отже можна зробити висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем існує та не припинялося.

Суд першої інстанції в оскаржувальному рішенні посилається на пункт 5.4. додаткової угоди № 1 у якому передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору відповідачем, позивач має право відмовитись від прийняття виконання по договору. У цьому, випадку відповідач зобов’язаний відшкодувати збитки. Також, посилається на те, на ст. 610 ЦК України, що порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Частину 3 ст. 612 ЦК України, ч. 2 ст. 220 ГК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Виходячи з вище наведеного апеляційний господарський суд вважає, що позовних вимогах про стягнення основного боргу не підлягає задоволенню у зв’язку з тим, що у відповідача не існує заборгованості перед позивачем за договором підряду. Позивачем не надано доказів про не виконання зобов’язань за договором підряду № 15/А (додаткова угода № 1) відповідності до ст. 33 ГПК України.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він просив стягнути з відповідача основний борг.

Також суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи встановив, що справ розглядалась судом в складі судді Євдокимова О.В. секретар Бойко В.В.. Відповідно до ч. 4 ст. 81-1 ГПК України протокол підписують суддя та секретар судового засідання однак, як вбачається з протоколу судового засідання від 04.05.2007 зазначено секретар Бойко В.В., але протокол судового засідання за 04.05.2007 (23.03.2006 протокол судового засідання) було підписано помічником судді Приваловим А.І..

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2007 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Дочірнього підприємства “Дніпровський круг” задоволенню.

Керуючись ст. 101, п. 2 ст. 103, ч. 1 п.п. 1, 4 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Дніпровський круг” задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2007 у справі № 13/891 скасувати. В позові відмовити.

Матеріали справи № 13/891 повернути Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.