КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2007                                                                                           № 8/48

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Гарник Л.Л.

при секретарі:                     Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача - не з’явились;

від відповідача - Борисов О.В. (дов. від 02.03.2007 р., б/н);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства " Дмитрівське зернопереробне підприємство "

на рішення Господарського суду м.Києва від 07.05.2007

у справі № 8/48 (Євдокимов О.В.)

за позовом                               Закритого акціонерного товариства " Дмитрівське зернопереробне підприємство "

до                                                   Закритого акціонерного товриства "Аудиторська фірма "Зовнішінформаудит"

про                                                  стягнення 20144,66 грн.

за зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства “Аудиторська фірма “Зовнішформаудит”

до      Закритого акціонерного товариства “Дмитрівське зернопереробне підприємство”

про     стягнення 26 904,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 07.05.2007 р. по справі №8/48 в позові Закритого акціонерного товариства “Дмитрівське зернопереробне підприємство” (далі – позивач, ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство”) до Закритого акціонерного товариства “Аудиторська фірма “Зовнішформаудит” (далі – відповідач, ЗАТ “АФ “Зовнішформаудит”) про стягнення 20 144,66 грн. відмовлено повністю, зустрічний позов Закритого акціонерного товариства “Аудиторська фірма “Зовнішформаудит” до Закритого акціонерного товариства “Дмитрівське зернопереробне підприємство” про стягнення 26 904,11 грн. задоволено повністю.

Закрите акціонерне товариство “Дмитрівське зернопереробне підприємство”, не погоджуючись з прийняттям судом такого рішення по справі, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, а в зустрічному позові відповідача відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач зазначає, що при прийнятті спірного рішення судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи; висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи; порушено норми матеріального та процесуального права. Так, суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи відсутній Акт прийому-передачі послуг; акт прийому-передачі документів підписано не встановленою позивачем особою, судом не з’ясовано, що звіт директора позивача про звіт та висновки аудиторської перевірки стосувався іншої аудиторської фірми, а не відповідача; за весь час дії договору відповідачем не складалась та не подавалась декларація з податку на прибуток підприємства, що свідчить про невиконання умов спірного договору відповідачем.

ЗАТ “АФ “Зовнішформаудит” надало письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому спростовує наведені в ній доводи та просить залишити апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Дмитрівське зернопереробне підприємство” без задоволення, а спірне рішення від 07.05.2007 року – без змін.

Ухвалою від 23.07.2007 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Дмитрівське зернопереробне підприємство” до провадження та призначив її розгляд на 10.09.2007 року.

В судове засідання в апеляційній інстанції з’явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмового відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

19.04.2006 року ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” (Замовник) уклало договір № 16-04/74 з ЗАТ “АФ “Зовнішформаудит” (Аудитор), згідно умов якого Замовник доручив Аудитору виконання послуг, а саме, відновлення бухгалтерського та податкового обліку ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” за період з 01.01.2005 року по 12.04.21006 року; ведення бухгалтерського та податкового обліку ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” за період з 12.04.21006 року по 30.06.2006 року; складання фінансової, податкової та іншої звітності ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” для представлення у відповідні державні установи.

Як визначено п. 2.1 договору. вартість послуг за договором склала 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору, оплата наданих Аудитором послуг, здійснюється Замовником наступним чином:

-          до початку виконання робіт Аудитор передає Замовнику рахунок-фактуру на сплату авансу в розмірі 20 000,00 грн., який Замовник зобов’язаний сплатити протягом 4 банківських днів. Сума авансу зараховується в рахунок загальної суми винагороди, яку Замовник сплачує Аудитору відповідно до ст.. 2.1 договору;

-          після затвердження “передаточного балансу” станом на кінець дня 12.04.2006 року Аудитор передає Замовнику рахунок-фактуру на сплату авансу в розмірі 25 000,00 грн., який Замовник зобов’язаний сплатити протягом 4 банківських днів. Сума авансу зараховується в рахунок загальної суми винагороди, яку Замовник сплачує Аудитору відповідно до ст.. 2.1 договору;

-          остаточний розрахунок здійснюється по факту надання послуг за ведення бухгалтерського, податкового обліку, складанні фінансової звітності та підтвердження станом на 30.06.2006 року.

Вказаний договір діє до 05.08.2006 року.

Згідно п. 3.2 договору, по завершенню послуг Аудитор передає Замовнику акт прийому-передачі наданих послуг за відповідний період; регістри бухгалтерського обліку за відповідні квартали, рік та період; звітність для представлення в податкову інспекцію та розрахунки обов’язкових зборів і платежів за відповідні квартали, рік та періоди; інші документи, підготовлені Аудитором у зв’язку із виконанням послуг за відповідні квартали, рік та періоди.

Відповідно до ст.. 173 Господарського кодексу України (далі – ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання, згідно ст. 174 ГК України, є господарський договір.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які є одним із видів господарських зобов'язань, - це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” на підставі наданого ЗАТ “АФ “Зовнішформаудит” рахунку-фактури № 11 від 15.05.2006 року. Було сплачено 20 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.05.2006 року № 186.

Відповідно до листа від 25.07.2006 року, позивачу було надано документи по відновленню бухгалтерського обліку ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” за період з 01.01.2005 року по 12.04.2006 року.

01.08.2006 року 100 % голосів від загальної кількості акціонерів, присутніх на загальних зборах було затверджено звіт Директора товариства про звіт та висновки аудиторської перевірки, яка була проведена за результатами 20005 року, про що зазначено в протоколі зборів учасників Закритого акціонерного товариства “Дмитрівське зернопереробне підприємство”.

Однак, 08.09.2006 року у зв’язку з невиконанням умов договору ЗАТ “АФ “Зовнішформаудит” позивач направив на адресу відповідача претензію № 1 з вимогою повернути сплачений аванс в розмірі 20 000,00 грн., яка була отримана відповідачем 08.09.2006 року. Однак, ЗАТ “АФ “Зовнішформаудит” не надало відповіді на претензію.

04.10.2006 року ЗАТ “АФ “Зовнішформаудит” за надання аудиторських послуг виставило ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” рахунок-фактуру № 15 на суму 25 000,00 грн., яка, згідно повідомлення про поштове відправлення, була отримана позивачем 10.10.2006 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ЗАТ “АФ “Зовнішформаудит” обґрунтовано виставило позивачеві рахунок-фактуру № 15 на суму 25 000,00 грн., оскільки ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” було прийнято надані відповідачем документи по відновленню бухгалтерського обліку за період з 01.01.2005 року по 12.04.2006 року та затверджено звіт Закритого акціонерного товариства “Аудиторська фірма “Зовнішформаудит”, а, отже зустрічний позов підлягає задоволенню, а в позові ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Крім того, ЗАТ “АФ “Зовнішформаудит” просить стягнути з ЗАТ “Дмитрівське зернопереробне підприємство” пеню за порушення строків оплати, відповідно до наданого розрахунку в сумі 1 61,49 грн. та 3% річних в сумі 285,62 грн.

Згідно ст.. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Як встановлено п. 5.2 договору, за несвоєчасне приймання та сплату завершених Аудитором послуг Замовник сплачує Аудитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від загальної вартості наданих послуг за кожний день прострочки, але не більше 20% від загальної вартості послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Аудиторська фірма “Зовнішформаудит” в частині стягнення 1 618,49 грн. пені та 285,62 грн. – 3% річних також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 – 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 07.05.2007 року по справі № 8/48 за позовом Закритого акціонерного товариства “Дмитрівське зернопереробне підприємство” до Закритого акціонерного товариства “Аудиторська фірма “Зовнішформаудит” про стягнення 20 144,66 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Дмитрівське зернопереробне підприємство” –  без задоволення.

2.          Справу № 8/48 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Гарник Л.Л.

12.09.07 (відправлено)