СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

19 грудня 2007 року

Справа № 2-22/14346-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Плута В.М.,

суддів
Гонтаря В.І.,

Борисової Ю.В.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим
на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Яковлєв С.В.) від 30.10.2007 у справі №
2-22/14346-2007А

за позовом  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Сакський р-н,96555)

до          Сакської об'єднаної державної
податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Курортна,
57,Саки,96500)

про визнання недійсними рішень

ВСТАНОВИВ:

Суб`єт підприємницької діяльності
ОСОБА_1. звернулась до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом
про визнання недійсним рішення Сакської об`єднаної державної податкової
інспекції № від 03.08.2007 року в частині нарахування штрафних
санкцій у розмірі 340,00 грн., а також рішення від 03.08.2007 р. №
про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
працівниками податкового органу, під час проведення перевірки, було невірно
встановлено факт порушення позивачем вимог Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.
Позивач вказує на те, що нібито виявлені порушення -незабезпечення зберігання
книги обліку розрахункових операцій, а також торгівля алкогольними напоями за
відсутності відповідної ліцензії, не відповідають фактичним обставинам справи.

Постановою господарського суду АР
Крим від 30.10.2007 року у справі № 2-22/14346-2007А позов суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1. задоволено. Суд визнав нечинним рішення
Сакської об`єднаної державної податкової інспекції № від 03.08.2007
року в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн., а також
рішення від 03.08.2007 р. № про застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

При прийнятті постанови, суд першої
інстанції, дослідивши обставини справи, прийшов до висновку про те, що факти,
виявлені податковим органом та покладені в основу податкових
повідомлень-рішень, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим, підстави
для застосування штрафних санкцій відсутні.

Не погодившись з постановою
господарського суду АР Крим, Сакська об'єднана державна податкова інспекція в
АР Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати,
у задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. відмовити.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі полягають у неповному дослідженні судом першої інстанції фактичних
обставин справи.

Представники сторін у судове
засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, хоча про час та місце
слухання справи сповіщались належним чином ухвалами та повістками від
04.12.2007 року. Факт належного сповіщення підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної
скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим
розглянути справу за відсутності сторін у даній справі.

Розпорядженням заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.12.2007 суддю Сотула
В.В. замінено на суддю Борисову Ю.В.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України
судовою колегією встановлено наступне.

ОСОБА_1. зареєстрована у якості
суб'єкта підприємницької діяльності Сакською районною державною адміністрацією
28.04.2005 року.

19.07.2007 року працівниками
Державної податкової інспекції в Раздольненському районі було проведено
перевірку дотримання СПД ОСОБА_1. податкового законодавства в магазині,
розташованомуАДРЕСА_2.

За результатами вказаної перевірки
було складено акт № 000057, в якому зроблено висновок про порушення СПД
ОСОБА_1. вимог пунктів  1, 2, 6, 13
статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та статті 15
Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів".

Підставою складання акту з`явились
виявлені працівниками податкового органу наступні факти:

- не проведення СПД ОСОБА_1.
розрахункових операцій за товари через реєстратора розрахункових операцій;

- незабезпечення відповідності сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій;

- не зберігання Книги обліку
розрахункових операцій протягом встановленого періоду;

- здійснення торгівлі алкогольними
напоями за відсутності відповідної ліцензії.

На підставі вказаного акту
перевірки, 03.08.2007 року Сакською об`єднаною державною податковою інспекцією
було прийнято рішення № про застосування фінансових санкцій,
відповідно до якого за здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними
напоями без наявності відповідної ліцензії були застосовані штрафні санкції у
розмірі 1700,00 грн. Також було прийнято рішення про застосування штрафних
санкцій № , згідно з яким відповідно до пунктів 1, 3 статей 17, 22
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до позивача були
застосовані штрафні санкції в сумі 541,25 грн., в тому числі 340,00 грн. за
незберігання Книги обліку розрахункових операцій протягом встановленого
періоду.

Перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для
скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики
щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим та тютюновими виробами визначені Законом
України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Так, відповідно до статті 15
вказаного закону, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими
виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм
власності за наявності у них ліцензій.

Відповідальність за порушення норм
Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" визначена статтею 17, відповідно до якої, у разі здійснення
оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій накладається штраф у с
розмірі 200% вартості отриманої партії товару , але не менше 1700 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, тобто за наявності обставин, що
звільнюють від доказування. В адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 69 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в
адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані,  на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Перевіряючи відповідність виявлених
працівниками податкового органу порушень збоку позивача податкового
законодавства, судом першої інстанції у якості доказу у справі вірно прийнято
до уваги копію Ліцензії НОМЕР_1 зі строком дії з 18.06.2007 року по 18.06.2008
року, яка підтверджує право суб`єта підприємницької діяльності ОСОБА_1. на
здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: Роздольненський
район АДРЕСА_2 - магазин.

Вивчивши матеріали справи, судова
колегія приходить до висновку, що під час проведення перевірки дотримання
податкового законодавства у магазині, який розташований у АДРЕСА_2, позивач в
порядку, передбаченому чинним законодавствам та на підставі відповідної
ліцензії мав право здійснювати у зазначеному місці роздрібну торгівлю
алкогольними напоями. У зв`язку з цим, факт порушення ним вимог статті 15
Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" не знайшов свого підтвердження фактичним обставинами. Тому,
підстави для застосування штрафних санкцій в сумі 1700,00 грн., передбачених
статтею 17 зазначеного Закону, відсутні.

Що стосується застосування до
суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. штрафних санкцій за порушення
законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг, судова колегія виходить з
наступного.

Вказані правовідносини регулюються
нормами Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Так, відповідно до статті 2 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", розрахунковий документ -
документ встановленої форми та змісту , що підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених законом, і
зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операції або
заповнений вручну, місцем проведення розрахунків є місце, де здійснюються
розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються
отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце
отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Пунктом 3 статті 17 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" встановлено, що у разі використання
незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого
порядку її використання до суб'єкта підприємницької діяльності застосовуються
фінансові санкції у розмірі двадцяті неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Судом першої інстанції вірно
прийнято до уваги копію Книги обліку розрахункових операцій № /1, яка
зареєстрована Сакською об`єднаною державною податковою інспекцією 18.06.2007
року.

Вивчивши наявні у справі матеріали,
судова колегія погоджується з висновком господарського суду АР Крим  про те, висновок представників ДПІ в
Раздольненському районі, викладений в акті перевірки № 000057 від 19.07.2007
року щодо незабезпечення позивачем зберігання Книги обліку розрахункових
операцій протягом встановленого періоду часу спростовується наявними доказами.
У зв`язку з цим, підстави для застосування до позивача штрафних санкції,
передбачених пунктом 3 статті 17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" також відсутні.

Судом першої інстанції обґрунтовано
прийнято до уваги, що акт перевірки № 000057 від 19.07.2007 року був складений
представниками Державної податкової інспекції в Раздольненському районі, які
зобов'язали позивача надати заперечення на встановлені порушення за місцем
реєстрації по виклику відповідача. В матеріалах справи маються заяви СПД
ОСОБА_1. надіслані на адресу відповідача 13.08.2007 року, до яких нею надані
всі документи, які стосуються обставин перевірки. Даний факт також свідчить про
прийняття оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень від 03.08.2007
року без з'ясування всіх обставин справи.

Згідно зі статтями 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єктів
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його
здійснення, зобов`язання відповідача -суб`єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

У даному випадку, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини 3
статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, в апеляційній скарзі
зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із
зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження
доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Однак, у даному випадку, відповідач
в апеляційній скарзі робить посилання лише на сам факт проведення перевірки та
обставини, ніби то виявлені під час її проведення. При цьому, належні посилання
на норми законодавства, які б свідчили про невірність вирішення судом першої
інстанції спору по суті та невірність прийнятої постанови, взагалі відсутні.

Статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що постанова суду першої інстанції у даній справі відповідає
вимогам статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з
чим, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1,  200,
205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Сакської
об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної республіки Крим від 30 жовтня 2007 року у справі № 2-22/14346-2007А
залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює
сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції
може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М.
Плут

Судді
В.І. Гонтар

Ю.В. Борисова