ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  6/670

13.12.07

За позовом                    Чірікала Юрія Борисовича

До відповідача           Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «РВ-Сервіс»

Про                               стягнення 11000 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

Від позивача          Савич І.В. (за дов. 9928 від 19.11.2007)

Від відповідача          Герасько О.А. (за дов. б/н від 18.09.2007)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернувся з позовом Чірікало Юрій Борисович до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «РВ-Сервіс»про стягнення 11000 грн. частки чистого прибутку за період з 2002 року по І півріччя 2007 року.

Ухвалою суду від 24.10.2007 було порушено провадження у справі 6/670.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив зобов’язання щодо виплати належної позивачу частки чистого прибутку, унеможливив отримання позивачем інформації про прибутки від господарської діяльності, а також його участь у діяльності товариства та контроль над останньою. За твердженням позивача, належна йому частка чистого прибутку не виплачувалася з грудня 2001 року. У період з 25.12.2001 по 04.07.2007 не проводилися збори учасників, хоча даний орган є вищим органом управління відповідача і до його виключної компетенції відноситься визначення основних напрямків діяльності.

03.04.2007 позивач письмово звернувся до генерального директора відповідача з офіційною вимогою про призначення зборів засновників товариства та проведення аудиторської перевірки фінансової звітності з метою визначення суми чистого прибутку. Однак, на зборах засновників, що відбулися 04.06.2007, ці питання так і не були вирішені. За твердженням позивача, заборгованість становить  11000 грн., оскільки вона не може бути меншою, ніж розмір дивідендів, що були сплачені позивачеві у 2001 році. Для уточнення розміру заборгованості позивач просив суд призначити судово-бухгалтерську експертизу фінансової звітності відповідача.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. Зокрема, сторона стверджує, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач не надав жодних доказів того, що він звертався до відповідача з метою отримання інформації про діяльність підприємства, в тому числі щодо виплати частини прибутку, та не отримав відповіді. Чинним законодавством не передбачено обов’язку надавати інформацію без відповідної вимоги. Натомість, на вимогу позивача були скликані загальні збори. Питання, що вирішуються на загальних зборах, належать до компетенції учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «РВ-Сервіс», а тому вимоги до відповідача є безпідставними.

Під час розгляду справи позивачем було подано клопотання про витребування у Державної податкової інспекції Святошинського району міста Києва документів податкової звітності, які містять інформацію щодо прибутку відповідача. Клопотання було судом відхилено з підстав, зазначених нижче.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Чірікало Юрій Борисович є засновником та учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «РВ-Сервіс»(далі –Товариство), код 24923519.

Частка позивача складає 4687,5 грн. –50% статутного фонду (п. 4 установчого договору про створення та діяльність Товариства зі змінами, затвердженими протоколом зборів учасників № 2 від 07.06.2000).

03.04.2007 позивач звернувся до директора Товариства Руснака В.А. з вимогою про скликання загальних зборів та проведення аудиторської перевірки фінансової звітності з метою визначення суми чистого прибутку.

04.06.2007 було проведено загальні збори учасників Товариства, до пункту 2 порядку денного яких було включено питання:

1. затвердження результатів діяльності товариства у 2006 році;

2. затвердження порядку розподілу прибутку;

3. щодо виплати дивідендів;

4. проведення аудиторської перевірки фінансової звітності з залученням професійного аудитора, непов’язаного з майновими інтересами з Товариством чи його учасниками.

Перші три питання не були розглянуті зборами учасників Товариства, проти чого сторони не заперечують.

Згідно з положеннями Закону України «Про господарські товариства»та статутом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «РВ-Сервіс»питання порядку розподілу прибутку відноситься до виключної компетенції зборів учасників відповідача.

Зокрема, відповідно до п. 4.12 статуту відповідача порядок формування та розподілу прибутків товариства визначається законодавством України, документами, затвердженими зборами учасників, а також документами, які визначають порядок реалізації цільових програм.

Відповідно до п. 6.2 статуту відповідача збори учасників товариства є вищим органом управління товариства.

Підпунктом 6 пункту 6.3 статуту відповідача передбачено, що питання щодо порядку розподілу прибутку, визначення порядку покриття збитків відноситься до виключної компетенції зборів учасників товариства.

Розгляд питань на загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «РВ-Сервіс»та прийняття рішень є правом учасників відповідача.

Таким чином, обов'язок відповідача щодо виплати прибутку у останнього виникає перед учасниками тільки після прийняття відповідного рішення зборами учасників товариства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Отже, оскільки правовою підставою для виплати дивідендів є рішення зборів учасників Товариства, яке останніми не приймалось, позовні вимоги пред’явлено необґрунтовано.

Відсутність рішення зборів учасників Товариства про виплату прибутку як правової підстави його вимоги свідчить про відсутність необхідності дослідження розміру прибутку, у зв’язку з чим судом відхилені клопотання позивача про призначення судово-бухгалтерської експертизи фінансової звітності відповідача та витребування у Державної податкової інспекції Святошинського району міста Києва документів податкової звітності.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                           С.А. Ковтун

Рішення підписано 11 березня 2008 року