СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

06 червня 2007 року

Справа № 2-11/8704.2-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Ходунов Олександр Миколайович, довіреність № б/н від 11.05.06;

відповідача: Гриньов Сергій Валерійович, довіреність №238 від 23.05.07;

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Телерадіокомпанія "Пілот" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Цикуренко А.С.) від 20-27.03.2007 у справі № 2-11/8704.2-2006

за позовом           Приватного підприємства "Телерадіокомпанія "Пілот" (вул. Куйбишева, 2 (а/с 1609),Сімферополь,95034)

до           Спільного Українсько-Германського підприємства "Амтек ЛТД" (вул. Ушинського, 2/46,Сімферополь,95000)

про стягнення 1750,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство “Телерадіокомпанія “Пілот” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою про стягнення зі спільного Українсько-Германського підприємства “Амтек ЛТД” 1581,75 грн., вважаючи, що зазначена сума є безпідставно придбаним майном відповідача.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.08.2005 у справі № 2-5/6872.1-2005 (суддя М.П. Гаврилюк) у позові відмовлено з тих мотивів, що перерахування коштів здійснено на підставі укладеного між сторонами договору підряду.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.11.2005 у згаданій справі (колегія суддів: Гонтар В.І. головуючий, Прокопанич Г.К., Щепанська О.А.) рішення суду першої інстанції залишено без змін з тих самих підстав.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2006 за касаційною скаргою приватного підприємства “Телерадіокомпанія “Пілот” постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.11.2005 та рішення від 25.08.2005 господарського суду Автономної Республіки Крим скасовані. Справу № 2-5/6872.1-2005 передано на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

За наслідками нового розгляду справи рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Цикуренко А.С.) від 20-27.03.2007 у справі № 2-11/8704.2-2006 приватному підприємству “Телерадіокомпанія “Пілот” відмовлено в заявленому позові .

Не погодившись з рішенням суду, приватне підприємство “Телерадіокомпанія “Пілот” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права. На думку заявника, судом першої інстанції порушені норми статей 44, 48 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, оскільки у даному випадку сторони не укладали між собою ні усного ні письмового договору, однак відповідачем були безпідставно отримані грошові кошти. Також у порушення норм статті 43 господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції не дослідив і не оцінив усі представлені докази, що привело до прийняття неправильного по суті рішення.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 06.06.2007 року у зв’язку з зайнятістю судді в іншому процесі у складі колегії було замінено суддю Ткаченко М.І. на суддю Горошко Н.П.

У судовому засіданні 06.07.2007 року представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

При повторному розгляді справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України Севастопольський апеляційний господарський суд встановив наступне.

28 березня 2002 платіжним дорученням № 72 за рахунком № 39А від 27.03.2003 приватне підприємство "Телерадіокомпанія "Пілот" перерахувало відповідачу –спільному Українсько-Германському підприємству “Амтек ЛТД” –1581,75 грн. за комплект блоків.

Вважаючи, що зазначена сума сплачена помилково і безпідставно, тобто без укладення будь-якого письмового договору між сторонами, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Таким чином, оскільки спірні правовідносини мали місце до набрання чинності Цивільного кодексу України, тому судова колегія вважає за необхідне застосувати при вирішенні спору норми Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу Української РСР правочином є дії громадян і організацій, направлені на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Це вольові дії, спрямовані на досягнення певного результату. Воля є бажанням, наміром особи вчинити дію, яка доведена до відома інших осіб. Правомірність правочину означає, що він є юридичним фактом, який породжує ті правові наслідки, наступу яких бажають сторони.

У даному випадку підписання замовлення №9866 Пк від 29.03.2002 року, перерахування грошових коштів є волею сторін на настання певних юридичних наслідків: виготовлення та монтаж склоблоку, а також сплата виконаних послуг.

Таким чином, судова колегія вважає, що між приватним підприємством “Телерадіокомпанія “Пілот” та спільним Українсько-Германським підприємством “Амтек ЛТД” виникли правовідносини на підставі підписаного сторонами замовлення №9866 Пк від 29.03.2002 року.

Посилання позивача, що у замовленні №9866 Пк від 29.03.2002 року є підпис громадянина Харченко Володимира Макаровича, а не керівника приватного підприємства “Телерадіокомпанія “Пілот” Харченко Володимира Макаровича не приймаються судом до уваги, так як цей довід спростовується матеріалами справи.

Посилання позивача на статтю 469 Цивільного кодексу Української РСР також є необґрунтованими. Умовами виникнення обов'язків, передбачених статтею 469 Цивільного кодексу Української РСР є: придбання (збереження) майна однією особою за рахунок другого; відсутність для цього підстав, встановлених законом або договором.

Позивач перерахував грошові кошти відповідачу, згідно з платіжним дорученням №72 від 28.03.2002 року. У графі „призначення платежу" було зазначено „за комплект блоків. Рахунок 39Д від 27.03.2002 р. ПДВ-263,63 грн.".

Таким чином, судова колегія вважає, що у відповідача були законні підстави для одержання суми за виконані послуги.

Що стосується посилання позивача на невідповідність замовлення №9866 Пк від 29.03.2002 року вимогам цивільного права, то судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 153 Цивільного кодексу Української РСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Частиною 1 статті 154 Кодексу встановлено, що коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась.

Як вбачається з тексту замовлення №9866 Пк від 29.03.2002 року (том 2, аркуші справи 1-2) сторони досягли згоди щодо істотних умов, а саме: предмета, ціни, строку виконання робіт.

При цьому як було встановлено висновком судово-почеркознавчої експертизи №9268 від 01.12.2006 року підпис на замовленні №9866 Пк від 29.03.2002 року від імені приватного підприємства “Телерадіокомпанія “Пілот” був зроблений його директором –Харченком В.М., тобто уповноваженою особою.

Матеріалами справи, а саме, листом від 11.04.2002 року вих. №370, також підтверджується факт виконання зобов’язань спільного Українсько-Германського підприємства “Амтек ЛТД” щодо виготовлення предмету замовлення (том 2, аркуш справи 64).

Таким чином, судова колегія вважає безпідставними доводи приватного підприємства “Телерадіокомпанія “Пілот” щодо стягнення з спільного Українсько-Германського підприємства “Амтек ЛТД” 1581,75 грн., як безпідставно отриманих, оскільки зазначені кошти були отримані відповідачем саме за виконання підрядних робіт на підставі замовлення №9866 Пк від 29.03.2002 року.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги приватного підприємства “Телерадіокомпанія “Пілот” та вважає рішення суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Телерадіокомпанія "Пілот" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20-27.03.2007 у справі № 2-11/8704.2-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді