СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

18 грудня 2007 року

Справа № 2-7/3929-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

представник позивача: Крупський  Олександр Євгенійович, довіреність №  5/ю
від 23.07.07,  Кримське
республіканське підприємство "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму";

відповідач: ОСОБА_1,
паспорт  НОМЕР_1,  Суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Дворний І.І.) від 24 травня 2007
року у справі №2-7/3929-2007

за позовом           Кримського республіканського підприємства
"Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства
Південного берегу Криму" (вул. Кривошти, 27, Ялта, 98612)

до
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ялта, 98637)

про стягнення 4137,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 24 травня 2007 року у
справі № 2-7/3929-2007 позовні вимоги Кримського республіканського підприємства
„Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного
берегу Криму” до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення
4137,51 грн. задоволенні у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду,
суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду
з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати
повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову
Кримського республіканського підприємства „Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму”.

Апеляційна скарга  мотивована посиланнями суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 на порушення господарським судом Автономної
Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування
всіх обставин справи.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 13 серпня 2007 року у даній справі
провадження зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної
скарги Кримського республіканського підприємства „Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” на ухвалу
Севастопольського апеляційного господарського суду від 26 липня 2007 року.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 03 грудня 2007 року провадження по справі
поновлено.

Розпорядженням заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 03 грудня 2007 року у
зв'язку з закінченням повноважень судді Гоголя Ю.М. здійснено його заміну на
суддю Плута В.М., головуючим у справі призначено суддю Гонтаря В.І.

Розпорядженням заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 18 грудня 2007 року
суддю Щепанську О.А. замінено на суддю Борисову Ю.В.

Повторно розглянувши матеріали
справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
судова колегія встановила наступне.

Кримське республіканське
підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства
Південного берегу Криму” звернулось до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовною заявою до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 про стягнення 4137,51 грн.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 належним чином своїх
обов'язків по повній та своєчасній оплаті наданих йому Кримським
республіканським підприємством „Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” за договором
№ 1516 від 01 вересня 2003 року послуг з водопостачання та водовідведення,
через що заборгованість суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 перед
Кримським республіканським підприємством „Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” за період з
01 жовтня 2006 року по 29 січня 2007 року складає 4041,09 грн. та до часу
подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена. Крім того, Кримське
республіканське підприємство „Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” просить
стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 пеню у сумі 6,61 грн.,
3% річних у розмірі 21,12 грн. та 68,69 грн. інфляційних витрат.

Заявою від 02 квітня 2007 року
Кримське республіканське підприємство „Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” уточнило
позовні вимоги, зазначивши, що сума заборгованості у розмірі 4137,51 грн.
виникла у зв'язку з невиконанням суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
умов договору № 1516 від 01 вересня 2003 року. Кримське республіканське
підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства
Південного берегу Криму” повідомило, що за результатом проведеної перевірки був
складений акт про порушення суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
„Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в
містах і селищах України”.

На підставі вказаного акту суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1 здійснено нарахування заборгованості у
розмірі 5315,66 грн. Враховуючи часткову оплату заборгованості за даним актом,
Кримське республіканське підприємство „Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” вважає, що
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 погодився з нарахуванням даної суми
та мав намір її сплатити. Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків
суду обставинам справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
01 вересня 2003 року між Кримським республіканським підприємством „Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” (Водоканал)
та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (Абонент) був укладений договір
№ 1516, відповідно до умов якого Водоканал зобов'язується забезпечити Абонента
питною водою до місця приєднання останнього до міського водопроводу та надавати
послуги з водовідведення, а Абонент зобов'язується своєчасно їх сплачувати.

Відповідно до пункту 15 Договору,
він укладається строком по 1 вересня 2005 року та вступає в силу з дня його
підписання. Договір вважається продовженим на той самий строк, якщо за місяць
до закінчення його дії не надійде заява від однієї зі сторін про відмову від
цього Договору.

Сторони не представили доказів
розірвання вказаного договору або зміни його умов, у той час як відповідно до
статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.    Таким чином, суд приходить
до висновку, що на момент розгляду спору договір продовжує діяти.

Пунктом 14 Договору передбачено, що
у всіх інших випадках, не передбачених цим Договором, сторони керуються чинним
законодавством України, „Правилами користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в містах і селищах України”, а також іншими
нормативними документами.

Порядок користування питною водою з
комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації, а
також взаємовідносини між об'єднаннями, виробничими управліннями водопровідно-каналізаційного
господарства або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних
підприємств та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і
каналізацій на території України визначені „Правилами користування системами
комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України”,
затвердженими Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному
господарству від 01 липня 1994 року № 65.

Дотримання цих Правил є
обов'язковим для всіх осіб, підприємств, установ, організацій, що користуються
комунальними водопроводами і каналізаціями, незалежно від їхньої відомчої
належності і форми власності (пункт 1.2 Правил).

Відповідно до пункту 4.19 Правил
Абонент відповідає за цілість та збереження водолічильників, пломб і з'єднань
водолічильника, запірної арматури, манометра та іншого обладнання водомірного
вузла незалежно від місця його знаходження. У разі пропажі або виходу з ладу
водолічильника чи його з'єднань (стрілок, скла, циферблата, корпусу, зриву
пломб, порушень з'єднань труб зі з'єднуючими частинами водолічильника чи його
з'єднань (стрілок, скла, циферблата, корпусу, зриву пломб, порушень з'єднань
труб зі з'єднуючими частинами водолічильника тощо), а також псування від морозу
або гарячої води абонент зобов'язаний придбати новий водолічильник або сплатити
вартість його демонтажу, ремонту та встановлення.

При цьому Водоканал розраховує
витрату води відповідно до пункту 6 цих Правил за час від дня виписування
останнього рахунку, але не більше як за один місяць. Знімати водолічильник,
здійснювати будь-які зміни в його частинах або положенні на водомірному вузлі,
де його встановлено, знімати пломби, накладені органами Держстандарту або
представником Водоканалу, має право лише представник Водоканалу або абонент з
дозволу відповідних працівників Водоканалу.

У разі самовільних дій абонент
також сплачує витрату води згідно з пунктом 9.6. цих Правил за час від дня
виписування останнього рахунку, але не більш як за один місяць.

Відповідно до пункту 9.8 Правил у
разі самовільного приєднання до комунального водопроводу та вводів абонентів
або за безоблікове водокористування, коли водокористувач не оформлений як
абонент чи не одержав дозволу Водоканалу, витрата води визначається згідно з
пунктом 9.6 цих Правил   за   весь
період   користування
водопроводом.   Якщо   дату
початку  самовільного
приєднання   до   водопроводу
або  безоблікового   користування   визначити
неможливо,  то вважається, що
період самовільного користування водою складає один місяць.

У разі відсутності або розміщення
абонентом водомірних пристроїв з порушенням діючих Правил технічної
експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів, БНіП
2.04.01-85, паспорта водолічильника, цих Правил та умов встановлення
водолічильників, водопостачання абонента вважається безобліковим і витрата води
визначається за пунктом 9.6. цих Правил (пункт 4.12 Правил).

Виходячи з пункту 9.6 Правил при
виявлені представником Водоканалу витоку води в мережах абонента внаслідок їх
пошкодження або нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі
відсутній або не працює з вини абонента, Водоканал виконує розрахунок витрат
води у такому порядку: за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху
води в ній 2 м/сек, та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.
Розрахунок проводиться за фактичний час витоку води по день її ліквідації. Якщо
час, протягом якого відбувався витік, встановити не вдається то розрахунок
здійснюється за останній поточний місяць. Наявність витоку оформлюється актом відповідно
до пункту 12.15 цих Правил.

Кримське республіканське
підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства
Південного берегу Криму” стверджує, що в ході проведення перевірки стану
внутрішньої водопровідної мережі, арматури та водомірного господарства по
АДРЕСА_2, що належить суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1, були
виявлені порушення вимог Правил, про що складений акт № 1516 від 02 жовтня 2006
року в порядку пункту 12.15 Правил, з якого вбачається наступне: встановлений
водомір СГВ-15 № 4778879 від 2006 року. На момент перевірки показання 00008
куб. м. При закритому вентилі через водомір під напором в системі йшла вода. З
гідроакумулюючого пристрою подача здійснюється під меншим напором. Абонент
самовільно підключився до водопостачання, а отже наявні порушення вищенаведених
вимог Правил (пунктів 4.19, 9.8, 4.12).

Згідно з пунктом 12.15 Правил акт
оформлюється за підписами представника Водоканалу та представника організації,
що обстежується, або громадянина, який володіє будинком на праві приватної
власності. Якщо останні відмовляються підписати акт, він підписується
представником Водоканалу, і в акті робиться відповідний запис про таку відмову.
Оформлений таким чином акт є обов'язковим для виконання у вказані в ньому
строки, а також підставою для розрахунків за водокористування згідно з пунктом
9.6. цих Правил.

Однак, судова колегія критично
відноситься до висновків, що відображені в акті № 1516 від 02 жовтня 2006 року,
відповідно до яких Абонент самовільно підключився до водопостачання.

На підставі вказаного акту
Кримським республіканським підприємством „Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” було
здійснено нарахування заборгованості за послуги з водопостачання у розмірі
5315,66 грн., вимога про сплату якої була зазначена в рахунку № 1516 від 25
жовтня 2006 року.

Як встановлено судом, 05 листопада
2003 року між сторонами були підписані технічні умови на підключення до мереж
водопроводу та каналізації. На підставі вказаних технічних умов був укладений
Договір № 1516 від 01 вересня 2003 року про надання послуг водопостачання та
водовідведення. 01 вересня 2003 року Абоненту виданий паспорт користувача,
характеристика приладів обліку води та стоків, акт розділу балансової належності
водопровідних мереж.

Відповідно до пункту 1.2
вищевказаних технічних умов Абонент був
зобов'язаний використати для підключення діючий ввід, що ним і було
виконано.

Відповідно до вимог статті 33
Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Судова колегія вважає, що Кримське
республіканське підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного
господарства Південного берегу Криму” не надало суду доказів, які б
підтверджували факт самовільного підключення суб'єктом підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 до мереж
водопостачання.

Таким чином, судова колегія
приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а
в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 101, пунктом 2
статті 103, пунктом 1 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 24 травня 2007 року у справі №2-7/3929-2007
скасувати.

3. Постановити нове рішення.

4. У задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя

Судді