ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  05-5-35/139-35/463

26.11.07

За позовом    Регіонального відділення Фонду державного майна України по  Запорізькій області

до                   Товариства з обмеженою відповідальністю «Атраком»

про                 розірвання договору оренди та зобов’язання вчинити дії

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача         не з’явились

від відповідача    Ковальчук К.О. –предст. за довір. №б/н від 13.09.2007р.

Рішення прийняте 26.11.2007р. у зв’язку з оголошеною  в судовому засіданні перервою, на підставі ст. 77 ГПК України, з 22.11.2007р. по 26.11.2007р.

В судовому засіданні 26.11.2007р., за згодою представника відповідача, на підставі частини 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області з вернулась до Господарського суду міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю „Атраком” про розірвання договору оренди державного майна, що знаходиться на балансі Запорізького обласного виробничого управління меліорації і водного господарства „Запорізький облводгосп” від 13.06.2006р. №2019/д, укладений між сторонами; зобов’язання відповідача звільнити об’єкт оренди, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 105, а саме: вбудоване в п’ятий поверх адміністративного п’ятиповерхового будинку не житлове приміщення (літера А-5, приміщення №233), загальною площею по внутрішньому виміру 30,3 кв.м., відповідно до плану п’ятого поверху приміщення та експлікації з технічного паспорту, та стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №05-5-35/139 від 09.01.2007 року, на підставі п.6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2007 року № 05-5-35/139 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.01.2007 року у справ №05-5-35/139 без змін. Позовні матеріали № 05-5-35/139 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду міста Києва від 13.09.2007 року №05-5-35/139 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2007р. та ухвалу господарського суду міста Києва від 09.01.2007р. у справі №05-5-35/1439 скасовано. Матеріали справи передано для розгляду до Господарського суду міста Києва. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області задоволено.

За резолюцією голови суду від 28.09.2007 року, справу передано на розгляд по суті судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.10.2007р. справу прийнято до свого провадження суддею Літвіновою М.Є., присвоєно даній справі № 05-5-35/139-35/463. Розгляд справи призначено на 25.10.2007р.

В судовому засіданні 25.10.2007р. представником відповідача  було надано документи на виконання вимог ухвали суду № 05-5-35/139-35/463 від 03.10.2007р.

Позивач в судове засідання 25.10.2007р. не з’явився, своїх представників не направив, про причини нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали № 05-5-35/139-35/463 від 03.10.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 22.11.2007р.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, своїх представників не направив, про причини нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали № 05-5-35/139-35/463 від 03.10.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього.

В судовому засіданні 22.11.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 26.11.2007р.

Представник відповідача підтримав свої заперечення проти позову

Представник позивача в судове засідання не з’явився, своїх представників не направив, про причини нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали № 05-5-35/139-35/463 від 03.10.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97. № 02-5/289 “Про деякі  питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (далі позивач) та Товариством з обмеженню відповідальністю «Атраком»(далі відповідач) було укладено Договір 2019/д оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Запорізького обласного виробничого управління меліорації і водного господарства «Запорізький облводгосп»(далі Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: вбудоване в п’ятий поверх адміністративного п’ятиповерхового будинку нежитлове приміщення (літера А-5, приміщення № 233), загальною площею по внутрішньому виміру 30,3 кв.м., відповідно до плану п’ятого поверху приміщення та експлікації з технічного паспорту з виділенням приміщень, що входять до складу орендованого майна, розташованого за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 105.

Згідно п. 3.4. Договору, орендна плата спрямовується: 50 % від розміру орендної плати за кожний місяць –до державного бюджету, 50 % розміру орендної плати за кожний місяць балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок.

Сплата орендних платежів до державного бюджету проводиться щомісячно до 07 числа місяця, наступного за тим, що підлягає оплаті (п. 3.5. Договору).

Відповідно до п. 5.2. Договору, орендодавець зобов’язався своєчасно і в повному обсязі вносити оренду плату.

Відповідно до п. 5.11. договору, орендодавець зобов’язався протягом 1-го місяця з дати укладення Договору застрахувати орендоване майно на весь строк дії Договору оренди відповідно до чинного законодавства та надати орендодавцю копію договору страхування орендованого майна, страхового полісу разом з документами, що підтверджують оплату страхового внеску.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що в порушенні умов Договору, відповідач, взяті на себе зобов’язання в частині сплати орендних платежів та надання протягом 1-го місяця договору страхування орендованого майна, не виконав.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виконати взяті на себе згідно Договору зобов’язання.

Зокрема, позивач листом від 13.07.2006р. № 01-33/1967 звернувся до відповідача з вимогою надати копію договору страхування орендованого майна.

Претензією від 01.10.2006р. № 01-22/3672 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплати суму заборгованості по орендній платі в розмірі 781,06 грн.

Проте, за твердженням позивача, зазначені повідомлення були залишені відповідачем без реагування.

Відповідно до п. 9.6. Договору, порушення орендарем зобов’язань по цьому Договору є підставою для його припинення або розірвання в порядку, визначеному діючим законодавством України.

З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про розірвання договору оренди державного майна, що знаходиться на балансі Запорізького обласного виробничого управління меліорації і водного господарства „Запорізький облводгосп” від 13.06.2006р. №2019/д, укладеного між сторонами; зобов’язання відповідача звільнити об’єкт оренди, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 105, а саме: вбудоване в п’ятий поверх адміністративного п’ятиповерхового будинку не житлове приміщення (літера А-5, приміщення № 233), загальною площею по внутрішньому виміру 30,3 кв.м., відповідно до плану п’ятого поверху приміщення та експлікації з технічного паспорту

Відповідач проти позову заперечував. У відзиві на позов зазначив наступне.

Договір № 2019/д від 13.06.2007р. не містив інформації щодо розрахункових рахунків позивача, на які відповідач мав здійснювати перерахування орендної плати.

Відповідач зазначив, що бухгалтер останнього звернувся до службових осіб позивача з усним запитом щодо надання відповідної інформації щодо номеру розрахункового рахунку позивача, на який потрібно було здійснювати перерахування відповідної частини орендної плати.

Відповідь була отримана, і відповідач почав здійснювати платежі на названий рахунок у строки, обумовлені Договором.

Проте, через деякий час вся сума орендних платежів була повернута відповідачу, як помилково сплачена.

Бухгалтер відповідача повторно звернувся до службових осіб позивача з запитом щодо уточнення номеру рахунку.

Отримавши відповідь, відповідач почав вносити плату за оренду приміщення на новий рахунок до тих пір, поки не отримав від позивача претензію від 01.11.2006р. № 01-22/3672.

У вказаній претензії позивач вимагав сплатити заборгованості за оренду приміщення в розмірі 762,19 та пені –18,87 грн., всього –781,06 грн., а також зазначав номер рахунку, на який потрібно було здійснити перерахування вказаної суми.

Відповідач здійснив перерахування всієї суми заборгованості та пені, розмір яких було зазначено у претензії, на вказаний позивачем рахунок.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи було додано копію Договору добровільного страхування М(О) –000114 від 10.07.2006р. та копію Договору № 20/01-115-07/33 страхування орендованого майна підприємства (організації, установи) від 01.10.207р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Спірне приміщення є державним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися  відповідно до Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно –правовими актами (ч.1 ст.2, ст.3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Пунктом 3 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна встановлено обов’язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно п. 1, п. 3 с. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об’єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилання позивача на те, що відповідачем не виконувалися зобов’язання за Договором від 13.06.2006р. № 2019/д в частині сплати орендних платежів судом до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

У спірному Договорі оренди відсутня будь – яка інформація, щодо розрахункового рахунку орендодавця, на який відповідач мав здійснювати перерахування орендних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертався  до позивача з проханням  надати відповідну інформацію щодо розрахункових рахунків позивача.

Отримавши відповідь, відповідач здійснював перерахування орендних платежів на розрахунковий рахунок, зазначений позивачем.

Проте, вся сума сплачених грошових коштів за оренду приміщення була повернута позивачу, як помилково сплачена.

Відповідачем була отримана претензія від 01.11.2006р. № 01-22/3672 від позивача, в якій останнім було вказано розрахункові рахунки позивача.

Відповідачем було здійснено перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок № 0002, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 2454 від 07.11.2006р., а також продовжував вносити орендні платежі на вказаний рахунок, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та виписками з банку.

Таким чином, несвоєчасне внесення відповідачем орендної плати, спричинено відсутністю в спірному Договорі інформації щодо розрахункових рахунків позивача, які в свою чергу, останнім не були своєчасно надані відповідачу.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачем не виконані зобов’язання  за  Договором  № 2019/д  від 13.06.2006р. в частині надання копії договору страхування орендованого майна, слід вказати, що останні є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідачем до матеріалів справи додано копію Договору добровільного страхування М(О) –000114 від 10.07.2006р. та копію Договору № 20/01-115-07/33 страхування орендованого майна підприємства (організації, установи) від 01.10.207р.

Таким чином, позивачем не наведено належних обґрунтувань, в чому полягає порушення умов Договору № 2019/д  від 13.06.2006р. з боку відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду докази на підтвердження викладеного в позові.

Враховуючі викладене, позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди державного майна від 13.06.2006р. № 2019/д та  зобов’язання відповідача звільнити об’єкт оренди, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 105, є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на   позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя                                                                                           М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення:24.12.2007р.