ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2007р.                                                                                 Справа №  5/610

за позовом   Глобинського комбінату комунальних підприємств, м.Глобине

до  Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі, м.Глобине

про  визнання рішень недійсними

Суддя  Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача:  Синицький М.В., начальник, дор. № 150 від 21.05.07

Топчій І.МС., гол.бухгалтер, дор. № 150 від 21.05.07

Мосієнко О.А., дор. № 6 від 15.01.07р.

від відповідача: Грущенко  Г.М., начальник

Постанова виноситься в умовах перерви, оголошеної в судовому засіданні 22.05.07 р.

Розглядається позовна заява про визнання рішення Управління Пенсійного фонду  України в Глобинському районі № 245 від  25.04.06 р., № 371 від 29.05.06, № 510 від 11.10.06 недійсними.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі направили на адресу Глобинського комбінату комунальних підприємств наступні рішення: рішення № 245 від 25 квітня          "Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі: 11243,92 грн., та нарахування пені в розмірі: 3757,31 грн.; рішення № 371 від 29 травня 2006 року "Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками  або органом Пенсійного фонду у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі:  4105,97 грн., та нарахування пені в розмірі: 2406,61 грн.; рішення № 510 від 11 жовтня 2006 року "Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату

(неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі: 31324,18 грн., та нарахування пені в розмірі: 11945,41 грн. на загальну суму 64783,4 грн.

Позивач зазначає, що загальна сума дебіторської заборгованості підприємства складає 307,7 тис.грн. при несвоєчасній, неповній оплаті, при невиконанні постанов КМУ України підприємство не може спланувати поточні платежі по податках, нарахувань, до цільових фондів,  Пенсійного фонду. В першу чергу йде оплата заробітної плати (на сьогоднішній день заборгованості по заробітній платі немає) та енергоносії. Основні засоби комбінату зношені повністю або на 80 відсотків і не відповідають сучасним вимогам для ефективного його використання.

Заборгованість на 01.01.2006 року була 54853,43 грн. Без сплати штрафних санкцій та пені на сьогодні склав би 27474,51 грн., а зарахування плати за поточні платежі в рахунок погашення штрафних призвело до збільшення боргу.

Крім того, позивач обґрунтовує позовні вимоги посилаючись на .12 ст.20 Закону України, якою встановлено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків та наголошує, що  про сплату пені і штрафних санкцій в цій статті не вказано взагалі.

Також, відповідач вважає., що  рішення управління Пенсійного фонду є незаконним, оскільки  Глобинський комбінат є збитковою організацією.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного:

По-перше, позивач вказує, що управління Пенсійного фонду керується ч.12 с.20 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" № 1058, тобто, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків, а про сплату пені та штрафних санкцій в цій статті не передбачено взагалі.

Ст.1 даного Закону дає визначення терміну страхових внесків, тобто  це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов"язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти сплачені на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону.

Суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків, отже, поняття кошти відрахувань включають як страхові внески так і суми штрафних санкцій та пені, тобто все це збір на обов"язкове державне пенсійне страхування і він не поділяється..

По-друге, Постанови Кабінету Міністрів, які вказує позивач не відносяться до предмету спру, наприклад Постанова КМУ від 22.05.06 № 705 "Про затвердження Порядку перерахування у 2006 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості минулих років і водовідведення, затверджених для населення не врегульовує питання, щодо визнання рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені Пенсійного фонду недійсними і не стосуються  справи.

Закони України мають вищу юридичну силу. Керуючись ними у відповідності до чинного пенсійного законодавства Пенсійним фондом не були порушені норми права.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІУ страхові внески нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці працівників, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Частиною 1 ст.106 передбачено, що сума своєчасно не сплачених страхових внесків вважається простроченою заборгованістю (недоїмкою), яка стягується з нарахуванням пені за застосуванням фінансових санкцій. Про застосування штрафних санкцій та пені виноситься рішення відповідно до п.9.3.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663.

Крім того, ч.6 ст.18 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що законодавством не можуть встановлюватись пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Законодавством не надано органам Пенсійного фонду права звільняти від сплати пені та фінансових санкцій платників, незалежно від наявності об"єктивних причин несплати чи затримки сплати страхових внесків.

Тому, керуючись вищевказаними нормами, за комбінатом комунальних підприємств за період з 21.05.06 до управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі виникла заборгованість по сплаті страхових внесків, на яку нарахована пеня та застосовані штрафні санкції по оспорюваних рішеннях:

- № 245 від 25.04.2006р. - 11243,92 (штраф), 3757,31 (пеня);

- №371 від 29.05.2006  - 4105,97 (штраф), 2406,61 (пеня);

- № 510 від 11.10.2006 - 31324,18 (штраф), 11945,41 (пеня).

Згідно п.5 ст.106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" кошти, які позивач перераховує, вважаючи їх сплатою поточних платежів страхових внесків, зараховуються автоматично на погашення несплаченої недоїмки страхових внесків, пені та штрафної санкції в порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення  дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач довів, що він правомірно виніс рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату  або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 98, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                      Гетя Н.Г.