СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.07                                                                                 Справа № 5/624

Господарський суд Луганської області у складі судді Закропивного О.В., при секретарі Монастирському Д.Д., за участю представників сторін:

від позивача –Рибак О.О., довіреність № 1-3/3д-122 від 25.06.07.;

від відповідача – не прибув;

розглянувши матеріали справи за позовом:

Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м. Ровеньки Луганської області

до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Прогрес-2000", м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 10367 грн. 67 коп., –

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми несплаченої провізної плати у розмірі 10367,67 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, вимогу суду, зазначені в ухвалах від 07.09.07., 15.10.07, 01.10.07. не виконав, відзив на позовну заяву не надав, його представник в судове засідання не з’явився тому, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, та оцінивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані з урахуванням наступного.

10 квітня 2003 року між Держаним підприємством "Ровенькиантрацит"(надалі „Позивач") та Приватним виробничим комерційним підприємством „Прогрес-2000" (надалі „Відповідач") було укладено договір поставки вугільної продукції № У-55-04. Згідно з укладеним договором та відповідно до листа-заявки Відповідача Державним підприємством "Ровенькиантрацит" червні-липні 2003 року відвантажено сім вагонів вугілля загальною вагою 483 тони. Факт поставки вугілля підтверджено залізничними квитанціями. Вартість провізної плати (залізничний тариф) склала 12 357 грн. 60 коп. за сім вагонів. Розмір вартості провізної плати визначено в залізничних квитанціях.

З боку позивача зобов'язання по поставці вугілля були виконані. З свого боку, відповідач згідно пунктів 1.1 та 3.3 Договору зобов'язався сплатити за вугілля та витрати, пов'язані з постачанням вугілля до станції призначення. Натомість зобов'язання по сплаті вартості провізної плати виконані відповідачем не в повному обсязі. Так, відповідачем було сплачено 1 989 грн. 93 коп. в рахунок погашення вартості провізної плати. Борг за провізну плату до станції призначення склав 10 367 грн. 67 коп.

Відповідно до умов Договору, строк оплати вартості провізної плати не визначено, то згідно із ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання зобов'язання не встановлено чи визначено моментом пред'явлення вимоги, кредитор вправі вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов'язання в семиденний термін з дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не визначено договором чи актами громадянського стану. Відповідачеві було надіслано претензію з вимогою про відшкодування витрат по сплаті залізничного тарифу № 380 юр від 11.07.2006 року. Відправлення претензій підтверджується списком рекомендаційних листів та фіскальним чеком про її відправлення. В семиденний термін, передбачений ст. 530 ЦК України оплати від відповідача не надійшло. Відповідей на претензії від відповідача позивачем не отримано.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на день звернення відповідачем не сплачено витрат по сплаті провізної плати в сумі 10 367 грн. 67 коп.

Відповідно до п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо термін виконання боржником зобов'язання не встановлено, то кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в любий час, а боржник зобов'язаний виконати таке зобов'язання в семиденний термін з дня пред'явлення вимоги.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, за умовами договору та вимогами Господарського і Цивільного кодексів України у встановлений строк, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На момент слухання справи, вищевказана заборгованість відповідачем не сплачена.

Таким чином, позовні вимоги державного підприємства «Ровенькиантрацит»до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Прогрес-2000" про стягнення провідної плати в сумі 10367,67грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати, понесені позивачем, по сплаті держмита в сумі 103,68 грн. і 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства "Прогрес-2000" м. Алчевськ Луганської області вул. Горького, 99а або м. Алчевськ вул. Ліхачьова, 4, і.к. 30797217 на користь Державного підприємства "Ровенькиантранит" (94700, м. Ровеньки, Луганської області, вул. Комуністична, 6, код 32320704 заборгованість в сумі 10367,67грн., витрати по сплаті держмита в сумі 103,68 грн. і 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Рішення підписано 05.11.07.

Суддя                                                                      О.В. Закропивний

Помічник судді                                                            С. А. Кулешова