КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.06.2007
№ 2-1167/06

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:
Кошіля В.В.

Алданової  С.О.

при секретарі:                     О.В.Вінницька

За участю представників:

від позивача -         ОСОБА_1

від
відповідача -           1.не з'явився, 2.не
з'явився, 3. не з'явився, 4. не з'явився,

5. не
з'явився, 6. ОСОБА_6

третя
особа -           не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю за участю іноземного
капіталу"МТН"

на рішення Подільського районного м.Києва від
13.11.2006

у справі № 2-1167/06

за позовом                               ОСОБА_1

до                                                   Товариство
з обмеженою відповідальністю "Екско"

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Товариство з
обмеженою відповідальністю за участю іноземного капіталу"МТН"

третя особа відповідача           Печерська районна у м. Києві державна
адміністрація

третя особа позивача

про                                                  визнання
недійсними зміни до установчих документів ТОВ "Екско"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Подільського районного суду міста
Києва від 13.11.2006 визнано недійсним протокол без номера/№ 17 відповідно до
нової редакції статуту ТОВ “Екско” та нову редакцію установчого договору цього
ж товариства від 04.02.2002 року. Визнано недійсним нову редакцію Статуту ТОВ
“Екско” затвердженого протоколом загальних зборів ТОВ “Екско” б/н від
04.02.2002 року. Визнано недійсним протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ
“Екско” від 23.10.2003року. визнано недійсним установчого договору ТОВ “Екско”
з новим складом учасників, затверджений протоколом загальних зборів ТОВ “Екско”
№ 1 від 23.10.2003 року. Визнано недійсною нову редакцію статуту ТОВ “Екско”
затверджену протоколом загальних зборів ТОВ “Екско” № 1 від 23.10.2003 року.
Визнано недійсним протокол № 5 зборів учасників ТОВ “Екско” від 07.05.2004 року
та визнано не дійсним статут ТОВ “Екско” затвердженого протоколом № 5 зборів
учасників ТОВ “Екско” від 07.05.2004 року.

Не
погоджуючись із таким рішенням, ТОВ за участю іноземного капіталу “МТН” подало
апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення яким
відмовити в позові повністю. Також в апеляційній скарзі апелянт посилається на
те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та
процесуального права.

Ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 19.03.2007 згідно Закону України “Про
внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності
справ з питань приватизації та з корпоративних спорів” від 15.12.2006
апеляційну скаргу на рішення Подільського районного суду міста Києва від
13.11.2006 разом із справою направлено за підсудністю до Київського
апеляційного господарського суду.

Згідно
п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи, що
виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та
його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно
до ч. 3 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів” від 15.12.2006 судові рішення у
справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, які ухвалені
судами до набрання чинності цим Законом і не набрали законної сили, можуть бути
оскаржені до апеляційного господарського суду за місцезнаходженням
господарського товариства в порядку, встановленому Господарським процесуальним
кодексом України, і в строки, визначені процесуальним законом, за правилами
якого була розглянута справа чи постановлено рішення суду першої інстанції.

У
відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно
ст. 75 ГПК України, апеляційний господарський суд, вважає можливим розглянути
справу за наявними матеріалами.

Апеляційний
господарський суд, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали
справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи
правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, прийшов,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України
правила Цивільного кодексу України 2003 року про позовну давність
застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений
законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.
Предметом позову у справі є визнання недійсним протоколу загальних зборів ТОВ
“Екско” № 17 від 04.02.2002 року, протоколу загальних зборів учасників ТОВ
“Екско” № 1 від 23.10.2003 року, протоколу загальних зборів учасників ТОВ
“Екско” № 5 від 07.05.2004 року та відповідних змін до установчих документів,
внесених на підставі цих протоколів. Стаття 71 ЦК УРСР встановлювала загальний
строк позовної давності в три роки. Таким чином, на момент набуття чинності
Цивільним кодексом України (01.01.2004 року) позовна давність з визнання
недійсними зазначених протоколів та установчих документів не спливла, отже при
визначенні позовної давності в даному випадку має застосовуватись саме
Цивільний кодекс України 2003 року. Згідно частини 1 статті 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд
погоджується з позицією апелянта про те, що позивач, якого було виключено зі
складу учасників ТОВ “Екско” протоколом зборів учасників ТОВ “Екско” № 15 від
13.08.2001 року не міг не знати про цей факт, про особу, яка порушила його
право, та про факт проведення 04.02.2002 року загальних зборів ТОВ “Екско”,
оскільки він обіймав посаду Президента ТОВ “Екско”. Відповідно до статті 61
Закону України “Про господарські товариства” збори учасників товариства з обмеженою
відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не
передбачено установчими документами. Позачергові збори учасників скликаються
головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах,
у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку,
якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає
загроза значного скорочення статутного фонду. Збори учасників товариства
повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що
володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати
скликання позачергових зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу,
що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не
виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати збори учасників. Таким
чином, позивач, як учасник, якому належало 50% статутного фонду товариства,
який до того ж одночасно був Президентом товариства і до повноважень якого
входив обов'язок зі скликання загальних зборів, міг та повинен був довідатись
про факт проведення товариством загальних зборів 04.02.2002 року, рішення яких
оформлено протоколом № 17, а також про особу, яка порушила його право. Але з
позовом позивач звернувся до суду лише 17.01.2006 року, що підтверджується
вхідним штампом канцелярії Подільського районного суду міста Києва на позовній
заяві, тобто майже через 4 роки після проведення зборів і майже через рік після
спливу позовної давності.

Посилання
позивача на те, що позивач дізнався про факт проведення загальних зборів, що
відбулись 04.02.2002 року пізніше, а саме - в 2005 році, і ним, відповідно, не
пропущено позовну давність, не можуть прийматися апеляційним господарським
судом до уваги, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Аналогічний припис містить ст. 60 ЦПК
України, за яким здійснювалось провадження судом першої інстанції.

Як
вбачається з клопотання позивача від 08.06.2006 року про поновлення строку на
оскарження, в якому він просить поновити строк позовної давності, пропущений
ним з поважних причин. При цьому він посилається на те, що протягом 2003-2005
років судився з ТОВ “Екско” з приводу визнання недійсним протоколу загальних
зборів № 15 від 13.08.2001 року та визнання недійсними установчих документів,
затверджених цим протоколом і дізнався про існування протоколу № 17 загальних
зборів ТОВ “Екско” та наступних протоколів лише в процесі розгляду цієї справи.
Також позивач в цьому клопотанні посилається на те, що він не міг подати позов
про визнання недійсними протоколу № 17 та наступних протоколів до набрання
чинності рішенням у справі про визнання недійсним протоколу № 15, а також у
зв'язку з тим, що він не був поновлений у складі учасників ТОВ “Екско”, в
зв'язку з чим суд не приймав його позов до розгляду з посиланням на те, що
правовідносини з затвердження нової редакції установчих документів ТОВ “Екско”
не стосуються позивача.

Як
вбачається з матеріалів справи та клопотання позивач від 08.06.2006року, що
позивачем не додано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається в
якості підстав для поновлення позовної давності. Отже позивачем не спростовано
той факт, що він міг дізнатись про факт ухвалення протоколу загальних зборів
ТОВ “Екско” від 04.02.2002 року № 17 та про особу, яка порушила його право -
ОСОБА_2, в 2002 році і не доведено той факт, що він зміг дізнатись про це лише
в 2005 році.

Посилання
позивача на те, що суди відмовляли йому у прийнятті позовних заяв про визнання
недійсним протоколу № 17 від 04.02.2002 року також не підтверджено доказами.
Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України прямо передбачає право особи, яка не є
стороною правочину, але є заінтересованою особою вимагати в судовому порядку
визнання його недійсним. Отже в даному випадку відсутні поважні причини для
пропуску позовної давності в частині визнання недійсним протоколу загальних
зборів ТОВ “Екско” № 17 від 04.04.2002 року, отже позовну давність пропущено
без поважних причин, що є підставою для відмови в позові відповідно до ч. 4 ст.
267 ЦК України і у суду першої інстанції не було підстав для поновлення
позовної давності та захисту права.

Відмова
в задоволенні позову в частині визнання недійсним протоколу загальних зборів
ТОВ “Екско” № 17 від 04.04.2002 року виключає можливість задоволення решти
позову, оскільки позиція позивача полягає в тому, що наступні протоколи, а саме
протокол загальних зборів учасників ТОВ “Екско” № 1 від 23.10.2003 року,
протокол загальних зборів учасників ТОВ “Екско” № 5 від 07.05.2004 року та
відповідні зміни до установчих документів, внесені на підставі цих протоколів
мають бути визнані недійсними саме в зв'язку з недійсністю протоколу загальних
зборів ТОВ “Екско” № 17 від 04.04.2002 року та установчих документів в
редакції, затвердженій цим протоколом. Окремих самостійних підстав для визнання
недійсними протоколів № 1 від 23.10.2003 року та № 5 від 07.05.2004 року та
відповідних змін до установчих документів, внесених на підставі цих протоколів
позов не містить, крім посилання на те, що загальні збори 23.10.2003 року було
проведено всупереч забороні, встановленій ухвалою Подільського районного суду
міста Києва. Також апеляційний господарський суд не може погодитись з позицією
позивача, сприйнятою судом першої інстанції, згідно якої факт визнання судом
недійсним протоколу загальних зборів ТОВ “Екско” № 15 від 13.08.2001 року та
скасування судом державної реєстрації нової редакції установчих документів ТОВ
“Екско”, прийнятої на цих зборах, є достатньою підставою для скасування всіх
наступних рішень, прийнятих на загальних зборах ТОВ “Екско”. Відповідно до ст.
48 ЦК УРСР, який діяв на момент проведення загальних зборів 04.02.2002 року та
23.10.2003 року, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому
числі обмежує особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Отже передумовою
для визнання цих протоколів недійсними є невідповідність їх закону в момент
укладення. В той же час, незаконність виключення позивача зі складу учасників ТОВ
“Екско” була встановлена після проведення загальних зборів 04.02.2002 року,
23.10.2003 року та 07.05.2004 року і після придбання ТОВ “МТН” частки в
статутному фоні ТОВ “Екско”. Таким чином, загальні збори ТОВ “Екско” 04.02.2002
року, 23.10.2003 року та 07.05.2004 року було проведено особами, які на момент
проведення зборів були учасниками ТОВ “Екско” відповідно до його установчих
документів, зареєстрованих у встановленому порядку, і могли проводити загальні
збори товариства та вільно розпоряджатись своїми частками в ТОВ “Екско”.

Суд
апеляційна інстанція також вважає обґрунтованим посилання ТОВ “МТН” на
неправомірність застосування в даному випадку судом першої інстанції положень
Цивільного кодексу України при визнанні протоколів та установчих документів недійсними.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 5
ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом
цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності. Статтею 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного
кодексу України він застосовується до цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності. Згідно до ст. 1 ЦК України цей Кодекс набирає чинності з
1 січня 2004 року. Збори учасників ТОВ “Екско” були проведені 04.02.2002 року,
23.10.2003 року та 07.05.2005 року, отже застосування Цивільного кодексу України
є правомірним тільки щодо визнання недійсними рішень зборів, проведених
07.05.2004 року, тобто після набрання чинності Цивільним кодексом України.

Посилання
позивача на те, що право власності на частку в статутному фонді ТОВ “Екско” не
перейшло до ТОВ “МТН” за умовами договору купівлі-продажу не приймається
апеляційним господарським судом до уваги, оскільки в матеріалах справи
міститься копія рішення  Господарського
суду міста Києва по справі № 43/588 від 06.08.2004 року, яке набрало законної
сили, і яким визнано право власності ТОВ “МТН” на частку у статутному фонді ТОВ
“Екско” у розмірі 99,67% загального статутного фонду. Предметом розгляду у
справі № 45/588 було невизнання ТОВ “Екско” права власності ТОВ “МТН” на частку
у статутному фонді ТОВ “Екско” та відмова у видачі відповідного свідоцтва. При
розгляді справи № 45/588 суд було встановлено, що право власності на частку в
статутному фонді ТОВ “Екско” перейшло до ТОВ “МТН”, яке придбало її у законного
на момент укладення договору власника і цей факт має преюдиціальну силу при
розгляді даної справи, оскільки в ній беруть участь ті самі сторони - ТОВ
“Екско” та ТОВ “МТН”. Посилання представника позивача на те, що рішення у
справі № 45/588 винесене некомпетентним судом не приймається судом до уваги, оскільки
зазначене рішення вступило в законну силу і є, відповідно до ст. 115 ГПК
України, обов'язковим на всій території України. Так само не приймаються
апеляційним господарським судом до уваги посилання представника позивача на
неможливість оскарження позивачем зазначеного рішення з посиланням на те, що
його не було залучено до участі у справі, оскільки ст. 107 ГПК України прямо
передбачає право осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд
прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав та обов'язків, звернутись
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на це рішення.

Посилання
позивача на визнання договору купівлі-продажу частки в статутному фонді від
27.11.2002 року, за яким ТОВ “МТН” придбало частку в статутному фонді ТОВ “Екско”,
недійсним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02.02.2007 року
не приймається до уваги, оскільки зазначене рішення не вступило в законну силу.

Також
апеляційний господарський суд вважає необґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що проведення ТОВ “Екско” загальних зборів 23.10.2003 року
суперечило ухвалі Подільського районного суду міста Києва від 06.10.2003 року
про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Відповідно
до ст. 156 ЦПК України в редакції, чинній на момент винесення ухвали про
забезпечення позову від 06.10.2003 року, ухвала про забезпечення позову
підлягала виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Порядок виконання судових рішень було визначено ст. 349 ЦПК України, відповідно
до якої судові рішення підлягали виконанню в порядку, встановленому Законом
України “Про виконавче провадження”. Позивачем не надано до матеріалів справи
доказів пред'явлення ухвали від 06.10.2003 року до виконання, відкриття
виконавчого провадження та  повідомлення
органами державної виконавчої служби ТОВ “Екско” до дати проведення загальних
зборів 23.10.2003 року про винесену заборону на проведення зборів. Посилання
позивача в запереченнях на апеляційну скаргу на те, що ухвалу було направлено
до виконання безпосередньо судом суперечить матеріалам справи та змісту самої
ухвали, в якій визначено, що вона підлягає направленню до виконання лише до БТІ
м. Києва, Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, 1-ї державної
нотаріальної контори, ВДВС Подільського районного управління юстиції і не
підлягає направленню до виконання безпосередньо ТОВ “Екско”.

Крім
того, Верховний Суд України в Узагальненнях судової практики вирішення спорів,
пов'язаних із застосуванням Закону України “Про господарські товариства” у
частині регулювання діяльності акціонерних товариств, прийнятих Верховним Судом
України 01.01.2004 року зазначив, що в разі, якщо загальні збори товариства
було проведено із дотриманням порядку їх проведення, визначеного
законодавством, заборона їх проведення, застосована в порядку забезпечення
позову, не впливає на законність рішень, прийнятих на цих зборах, оскільки
заборона проведення загальних зборів (здійснення дій, пов'язаних із проведенням
зборів) фактично паралізує роботу вищого органу акціонерного товариства і є
втручанням у господарську діяльність товариства.

Апеляційний
господарський суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що суд першої
інстанції не повинен був розглядати в порядку цивільного судочинства позовні
вимоги до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, оскільки
зазначена особа є суб'єктом владних повноважень і вимоги про визнання недійсним
її рішень, дій та бездіяльності мають розглядатись в порядку адміністративного
судочинства. В зв'язку з цим провадження у справі щодо скасування державної
реєстрації змін до установчих документів підлягало закриттю судом першої
інстанції. Оскільки про закриття провадження у справі в цій частині в рішенні
суду першої інстанції не зазначено, апеляційна інстанція вважає за необхідне
припинити провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

08.06.2006
року Подільським районним судом міста Києва було винесено ухвалу про
забезпечення позову у даній справі у вигляді заборони внесення та реєстрації
змін до установчих документів ТОВ “Екско”. Відповідно до ст. 68 ГПК України
питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом,
який розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі. Враховуючи
відмову в задоволенні позову та, зважаючи на те, що ухвалу від 08.06.2006 року
винесено в тому числі щодо Печерської районної в м. Києві державної
адміністрації, провадження щодо якої припинено, суд вважає за необхідне
скасувати заходи забезпечення позову, запроваджені ухвалою Подільського
районного суду міста Києва від 08.06.2006 року в даній справі.

Таким
чином, оскаржувальне рішення суду прийнята з порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому рішення Подільського районного суду міста Києва від
13.11.2006 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ТОВ за участю іноземного
капіталу “МТН” - задоволенню.

Керуючись
п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ за участю іноземного
капіталу “МТН” задовольнити. Рішення Подільського районного суду міста Києва
від 13.11.2006 скасувати. В позові відмовити повністю. Ухвалу Подільського
районного суду міста Києва від 08.06.2007 - скасувати

Матеріали
справи № 2-1167/06 повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя
Моторний О.А.

Судді
Кошіль В.В.

Алданова  С.О.