ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22" листопада 2007 р. Справа № А20/326-07/6

14.30 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                    Коломієць М.В.

розглянувши адміністративну справу № А20/326-07/6

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Укрпромцинк”, м. Біла Церква

до Білоцерківської об’єднаної Державної податкової інспекції, м. Біла Церква

про скасування повідомлень-рішень№000582200/00/3106 від 31.10.2006р., №/0/3107 від 31.10.2006р., №/1/7 від 09.01.2007р., №/1/8 від 09.01.2007р.,№000582200/2/1175 від 29.03.2007р., №/2/1174 від 29.03.2007р., № 000582200/3/1170 від 04.06.2007р., № /3/5 від 04.06.2007р., №00017932/0/1771 від 04.06.2007р.

Представники:

від позивача: Мартинко В.І. (дов. № 911 від 17.05.2007)

від відповідача: Новогребельська І.М.(дов.№2403/10/10 від)

Обставини спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство Укрпромцинк” (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з адміністративним позовом до Білоцерківської об’єднаної Державної податкової інспекції (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень №000582200/00/3106 від 31.10.2006р., №/0/3107 від 31.10.2006р., №/1/7 від 09.01.2007р., №/1/8 від 09.01.2007р.,№000582200/2/1175 від 29.03.2007р., №/2/1174 від 29.03.2007р., № 000582200/3/1170 від 04.06.2007р., № /3/5 від 04.06.2007р., №00017932/0/1771 від 04.06.2007р.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ „Науково-виробниче підприємство „Укрпромцинк” посилається на протиправність спірних податкових повідомлень –рішень, оскільки відповідальність особи настає у передбачених законодавством випадках і за наявності ознак правопорушення.

Відповідач подав до суду заперечення №621178/10 від 21.11.2007р., в якому посилається на правомірність і законність прийнятих повідомлень –рішень.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією було проведено планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю „НВП „Укрпромцинк" за період з 01.01.2005 року по 30.06.2006 року, що проводилась з 27.09.2006 р. по 19.10.2006 р. на підставі направлення Білоцерківської ОДПІ №374 від 27.09.2006 р. за результатами якої був складений акт перевірки №2527/23-02/25295798/356 від 25.10.2006 року.

Перевіркою були встановлені порушення ведення податкового обліку, а саме: завищення від’ємного значення об’єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 150 812 гривень, несвоєчасна сплату податку на додану вартість в січні 2005 року в сумі 139700 гривень, завищення бюджетного відшкодування в сумі 6644 гривень за червень 2006 року, заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 317,67 гривень.

За наслідками встановлених в акті перевірки порушень було зменшене бюджетне відшкодування та накладені штрафні санкції по податку на додану вартість, що знайшло своє відображення у податкових повідомленнях-рішеннях №000582200/00/3106 від 31.10.2006 р. про стягнення податкового зобов’язання на суму 69850,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 69850,00 грн., та №/0/3107 від 31.10.2006 р. про стягнення суми завищення бюджетного відшкодування на суму 6644,00 грн., та стягнення штрафних санкцій на сумі 2658,00 грн.

В ході проведеної перевірки податковий орган дійшов висновку, що оскільки відповідна податкова накладна виписана контрагентом, який не відображав в своєму податковому обліку відповідні податкові зобов'язання та не сплачував їх до бюджету, включення несплачених до бюджету сум контрагентами, є порушенням податкового законодавства, зокрема п.п. 7.4.1 та п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 та п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість", і, як наслідок призводить до завищення позивачем від'ємного значення чистої суми податкових зобов'язань по податку на додану вартість.

Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд визнає викладені в акті перевірки висновки помилковими та такими, що не знайшли свою підтвердження в ході розгляду даної справи, виходячи з наступного:

Як встановлено судом, позивачеві були виписані податкові накладні в зв'язку з наступним:

30 грудня 2004 року між ТОВ “НВП “Укрпромцинк” в особі директора Ліманчука Е.О. (Покупець) та ТОВ “Лана ЛТД” в особі директора Лисенко О.А. (Продавець) був укладений договір №0301-1Р реалізації на продаж продукції.

На виконання даного договору, 20 січня 2005 року на ТОВ “НВП “Укрпромцинк” від ТОВ “Лана ЛТД” був отриманий товар –білила цинкові в кількості 127 тон. на загальну суму 838 200,00 гривень, у тому числі ПДВ на суму 139 700, 00 гривень, що підтверджується накладною №27 від 20 січня 2005 р., що стало підставою для відображення у складі податкового кредиту по ПДВ у декларації ТОВ “НВП “Укрпромцинк” за січень 2005 року у сумі 139 700, 00 гривень.

Як вбачається з Акту податкової перевірки, рішення про донарахування податку на додану вартість та накладення штрафних санкцій зумовлені тим, що контрагент Позивача –ТОВ „Лана ЛТД” не звітує з 01.12.2004 року, за юридичною адресою не перебуває і знаходиться у розшуку.

У зв'язку з викладеним, відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для формування податкового кредиту на підставі виписаних ТОВ „Лана ЛТД” податкових накладних, оскільки суми податку на додану вартість не були відображені в його податковій звітності та не сплачувались до бюджету.

З акту перевірки вбачається, що оскільки проведеними зустрічними перевірками контрагента позивача, сплата ним сум податку на додану вартість до бюджету не підтверджена, відповідні суми не підлягають включенню до податкового кредиту позивача та бюджетному відшкодуванню.

Суд бере до уваги той факт, що жодна податкова накладна, яка віднесена позивачем до складу податкового кредиту зазначеною періоду, не визнана ДПІ як недійсна на підставі абзацу 1 пункту 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року №165.

У відповідності до Закону України "Про податок на додану вартість" та до п.6.2 наказу ДПА України від 30.05.1997р. №165 "Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення", факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг), а також право покупця, зареєстрованого як платник податку, на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість засвідчує податкова накладна.

Відповідно до пп.7.2.3, пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках і надається покупцю на його вимогу продавцем товарів (робіт, послуг).

Статтею 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ визначається як документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 7.2.3. п.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

В процесі розгляду справи встановлено, що на момент здійснення відповідної господарської операції, контрагент позивача перебував на податковому обліку і в момент виписання податкової накладної у нього виникали податкові зобов'язання.

У відповідності до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відносяться до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Закон України "Про податок на додану вартість" дає повний і вичерпний перелік всіх обов'язкових реквізитів, які повинна містити в собі податкова накладна.

Податкова накладна №27 від 20.01.2005 року, на підставі якої ТОВ “НВП “Укрпромцинк” було сформовано податковий кредит в січні 2005 року, повністю відповідає вимогам чинного законодавства України.

Пункт 7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" визнає датою виникнення права платника податку на податковий кредит дату здійснення першої з наступних подій:

а) дату списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

б) дату отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до абзацу 2 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", у разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкції встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Необхідно враховувати, що відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

ТОВ “НВП “Укрпромцинк” був зареєстрований, як платник податку на додану вартість 26.06.2001 року.

У відповідності до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відносяться до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

При цьому жоден нормативний акт, на який посилається відповідач, не містить вказівок на залежність права платника податку на включення до свого податкового кредиту сум податку на додану вартість, фактично сплачених в ціні придбання товару, на підставі податкової накладної, від дотримання контрагентами правил господарської діяльності, оскільки згідно вимог чинного законодавства обов’язок контролювати звітність контрагента на суб’єктів підприємницької діяльності не покладено, крім того суб’єкт підприємницької діяльності не має права контролювати звітність або своєчасність сплати податків іншими особами.

Якщо віднесення сум до складу податкового кредиту відбувається на підставі належним чином оформлених розрахункових платіжних та інших документів, обов’язковість ведення яких передбачена правилами ведення податкового обліку, дії платника податку є правомірними.

Згідно з пунктом 8 статті 19 Господарського кодексу України усі суб'єкти господарювання зобов'язані самостійно здійснювати первинний (оперативний) та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність та статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності, інші дані, визначені законом. Забороняється вимагати від суб'єктів господарювання надання статистичної інформації та інших даних, не передбачених законом або з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, у разі порушення контрагентами платника податку вимог податкового законодавства, податковий орган має право у межах своєї компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства видавати акти державного органу на усунення таких порушень, які є обов'язковими до виконання. Крім того, необхідно враховувати, що виявлення порушень при державній реєстрації юридичної особи, містить ознаки злочинного умислу, який підлягає кримінальному покаранню винних осіб зі стягненням завданої злочинними діями шкоди.

Слід також врахувати, що на момент здійснення господарських операцій обґрунтованість віднесення позивачем до податкового кредиту, сум податку на додану вартість за якими не визнала податкова інспекція, продавець та покупець були в Єдиному державному реєстрі, а також мали свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість. Таким чином, як випливає з вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції, не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Покупець не може нести відповідальність як за несплату податків продавцем, так і за можливу недостовірність відомостей про них, включених до Єдиного державного реєстру, за умови необізнаності покупця щодо такої.

Чинним на момент розгляду справи Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" було встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Отже, податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Щодо завищення суми стягнення за червень 2006 року бюджетного відшкодування на суму 6644,00 грн., та стягнення штрафних санкцій на сумі 2658,00 грн., то судом встановлено, що позивач не включивши помилково ПДВ у сумі 52500 грн. від реалізації у травні 2006 року автомобіля BMW-750 Li до декларації по ПДВ за травень 2006 року, ТОВ НВП „Укрпромцинк” самостійно виправило помилку до проведення перевірки у поданій декларації по ПДВ за серпень 2006 року, та самостійно нарахувало штраф у розмірі 5 відсотків від суми ПДВ згідно п.п. б) п. 17.2 ст. 17 ЗУ №2181 від 21.12.2000 р. на суму 2625 гривень

За таких обставин стягнення суми завищення бюджетного відшкодування на суму 6644,00 грн., та стягнення штрафних санкцій на сумі 2658,00 грн. є неправомірними.

Таким чином визначення податковими повідомленнями-рішеннями №000582200/00/3106 від 31.10.2006 р., №/0/3107 від 31.10.2006 р., №/1/7 від 09.01.2007 р., №/1/8 від 09.01.2007 р., №000582200/2/1175 від 29.03.2007 р., №/2/1174 від 29.03.2007 р., №000582200/3/1170 від 04.06.2007 р., №/3/5 від 04.06.2007 р., №000179232/0/1771 від 04.06.2007 р. про стягнення податкового зобов’язання, стягнення суми завищення бюджетного відшкодування, стягнення штрафних санкцій та донарахування податку на додану вартість є протиправними.

Вимога позивача щодо визнання неправомірним та скасування зменшення від’ємного значення об’єкту оподаткування податком на прибуток по результатам перевірки на загальну суму 154910 гривень не підлягає задоволенню, оскільки Білоцерківською ОДПІ не видавались будь-які рішення, які б зобов’язували ТОВ „НВП „Укрпромцинк” здійснити таке зменшення об’єкту оподаткування податку на прибуток, а тому в даному випадку права та охоронювані законом інтереси Позивача не є порушеними.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України,

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Білоцерківської об’єднаної податкової інспекції №000582200/00/3106 від 31.10.2006 р., №/0/3107 від 31.10.2006 р., №/1/7 від 09.01.2007 р., №/1/8 від 09.01.2007 р., №000582200/2/1175 від 29.03.2007 р., №/2/1174 від 29.03.2007 р., №000582200/3/1170 від 04.06.2007 р., №/3/5 від 04.06.2007 р., №000179232/0/1771 від 04.06.2007 р.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити

Суддя                                                              Маляренко А.В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –30.11.2007 року.

Суддя Маляренко А.В.