ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2007 р.

Справа № 6/730/07

за позовом

ТОВ фірма “Данді” м.Миколаїв

до відповідача

ДПІ у Центральному р-ні м.Миколаєва

про

Скасування рішень

Суддя                                                                                           Ткаченко О.В.

Секретар                                                                                          Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

Черепенко Р.В.

Від відповідача

Чаричанський П.О.

Суть спору: За результати планової перевірки (акт № 1400029923-50 від 04.04.07) податковою службою 19.04.07р., згідно з п.1 ст.17, ст.22 Закону України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, прийнято рішення №0 про застосування штрафних санкцій в сумі - 1371,05 грн.,

Товариство звернулося з позовом про скасування рішення, посилаючись на те, що податковою службою, в порушення ст.11-1 Закону від 04.12.1990 № 509-XII “Про державну податкову службу в Україні”, проведено планову перевірку замість позапланової, для якої необхідно наявність підстав, зазначених у цій статті.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що при проведенні перевірки він не керувався вимогами ст.11-1 Закону № 509-XII, оскільки вказані там вимоги стосуються перевірок додержання податкового законодавства.

Статті 15, 16 Закону від 04.12.1990 № 509-XII передбачають можливість проведення як планових так і позапланових перевірок. В даному разі була проведена планова перевірка відповідно до план –графіку, затвердженому у відповідності до “Методичних рекомендацій щодо порядку складання плана-графіка перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами при їх проведенні”, затв. Наказом ДПА України від 11.10.2005 № 441.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 ст.11 Закону від 04.12.1990 № 509-XII “Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) в межах своєї компетенції та у порядку, встановленому законами України

Такі ж вимоги до дій податкової служби зазначені в статті 3 Закону - Органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади.

Отже податковій службі для прийняття правомірного рішення щодо додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари необхідно, крім права на проведення перевірки, проводити цю перевірку у порядку, визначеному діючим законодавством.

Законами України, що визначають види перевірок (планова чи позапланова) додержання порядку проведення готівкових розрахунків є Закони № 265/95-ВР(ст.15,16) і від 04.12.1990 № 509-XII “Про державну податкову службу в Україні”.

Частиною сьомою Закону № 509-XII зазначено, що перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" вважаються позаплановими перевірками, а в інших випадках - за рішенням суду.

Як пояснив відповідач, при проведенні перевірки він керувався не цією нормою, ст.15,16 Закону №265/95-ВР “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Відповідно до ст.16 Закону контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5-9 статті 9 цього Закону.

ТОВ фірма “Данді” сплачує податки на загальних підставах.

Отже відповідно до цього закону податкова служба не мала право проводити планову перевірку.

В обґрунтування правомірності своїх дій відповідач посилається також на те, що перевірка проведена відповідно план-графіку, затвердженому згідно з “Методичними рекомендаціями щодо порядку складання плану-графіка перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами при їх проведенні”, затв. Наказом ДПА України від 11.10.2005 № 441.

Статтею 2 Закону “Про державну податкову службу в Україні” передбачено право податкової служби приймати у випадках, передбачених законом, нормативно-правових актів і методичних рекомендацій з питань оподаткування. Тобто при проведенні перевірки податкова служба керувалась не законами України або іншими нормативно-правовими, а методичними рекомендаціями.

Таким чином, рішення податкової інспекції не може вважатися правомірним, оскільки перевірка проводилась не у порядку передбаченому законами України або іншими нормативно-правовими актами.

Керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Скасувати рішення ДПІ у Центральному р-ні м. Миколаєва №0 від 19.04.07р.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя