ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.11.2007

Справа №2-8/12244-2007А

За позовом – обслуговуючого кооператива «Уфук», м. Судак

До відповідачів: 1) Виконавчого комітету Судацької міської ради, м. Судак

2) Інспекції державного архітектурно – будівельного контролю, м. Судак

Про визнання неправомірними дій.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Дворцевий В.М., пред-к за дов. від 30.07.2007 року, Усеінов М.А. – голова кооперативу.

Від відповідача – не з’явився

Від третьої особи – не з’явився

Сутність спору: позивач, обслуговуючий кооператив «Уфук» звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до відповідача, виконавчого комітету Судацької міської ради, інспекції державного архітектурно – будівельного контролю, просить визнати неправомірними дії органу державної влади – інспекції ДАБК Судоцького виконавчого комітету Судацької міської ради та скасувати постанову інспекції ДАБК від 19.09.2006 року «Про накладення штрафу на ОК «Уфук» в сумі 67720грн.».

Представник відповідача, Виконавчий комітет Судацької міської ради представив відзив по справі відповідно до якої просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Справа слуханням відкладалась в порядку ст. 150 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

19.09.2006 року Інспекцією ДАБК м. Судака винесено Постанову №15 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування відповідно до якої встановлено самовільне будівництво коттеджу по вул. Шоссе туристів обслуговуючим кооперативом «Уфук», що є порушенням Закону України «Про планування та забудову територій» та вирішено накласти на ОК «Уфук» штраф в сумі 67720грн..

Позивач вважає, що дана постанова порушує права та законні інтереси обслуговуючого кооперативу «Уфук».

Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами.

10.06.2004 року Рішенням №609/26-04, 26-ї сесії 24-скликання Судакської міської ради «Про передачу ЖБК «Уфукъ» земельної ділянки в довгострокову оренду» вирішено затвердити «Проект землеустрою по відводу земельної ділянки житлово – будівельному кооперативу «Уфукъ» для розміщення кварталу малоповерхової рекреаційно – житлової забудови по вул. Шосе Туристів в м. Судак», загальною площею 2,4651га. Передати житлово – будівельному кооперативу «Уфукъ» з земель Судацької міської ради, угідь – інші відкриті землі без рослинного покрову або з незначним рослинним покровом, земельну ділянку загальною площею 2,4651га в довгострокову оренду строком на 50 років для розміщення кварталу малоповерхової рекреаційно – житлової забудови по вул. Шосе Туристів в м. Судак.

У відповідності до Рішення №609/26-04, 26-ї сесії 24-скликання Судакської міської ради «Про передачу ЖБК «Уфукъ» земельної ділянки в довгострокову оренду» від 10.06.2004 року ТОВ «Уфук» є користувачем земельної ділянки загальною площею 2,4651га, по вул. Шосе Туристів в м. Судак.

14.01.2005 року відбулися загальні збори ЖБК «Уфукъ» на яких головою кооперативу вирішено вибрати Софу Усеіна.

Між тим, згідно до Протоколу загальних зборів членів ЖБК «Уфук» від 10.08.2005 року встановлено, що Умеров Сейтмустафа, який є членом кооперативу, без погодження з правлінням обслуговуючого кооперативу «Уфук» самовільно почав проводити будівництво на земельній ділянці користувачем якої є ЖБК «Уфукъ».

Крім того, ЖБК «Уфукъ» неодноразово надсилало в Прокуратуру м. Судак заяви про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою загальною площею 2,4651га, по вул. Шосе Туристів в м. Судак.

18.06.2006 року відбулося загальні збори членів ОК «Уфук». Відповідно до рішення даних зборів, вирішено виключити Умерова Сейтмустафу з членів ОК «Уфук».

19.09.2006 року Начальником інспекції ДАБК Молчановим В.В. винесено Постанову №15 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування відповідно до якої встановлено самовільне будівництво коттеджу по вул. Шоссе туристів обслуговуючим кооперативом «Уфук», що є порушенням Закону України «Про планування та забудову територій» та вирішено накласти на ОК «Уфук» штраф в сумі 67720грн..

В свою чергу, 29.07.2007 року відбулися загальні збори членів ОК «Уфук».

Відповідно до протоколу загальних зборів членів ОК «Уфук» на повістці дня оголошувалось питання щодо перевиборів Голови кооперативу. Вирішено вибрати Головою кооперативу Усеінова Мусліма Асановича.

Суд зазначає, що відповідно до Свідоцтва Серії А00 №624419 про держану реєстрацію юридичної особи від 02.08.2007 року, житлово – будівельний кооператив «Уфукъ» зареєстровано, як обслуговуючий кооператив «Уфук».

22.11.2007 року Комісією у складі Головного спеціаліста відділу Східно – Кримського регіону Держземінспекції АР Крим Колеснікова В.Д., членів ОК «Уфук»: Аблялімова З.Х., Усеїнової Е.І., Аблялімова А.Р., Садиєвої С.С., складено Акт, відповідно до якого, в ході перевірки земельної ділянки переданого у довгострокову оренду обслуговуючому кооперативу «Уфук» за договором оренди від 20.01.2005 року, встановлено, що ОК «Уфук», а також його членами несанкціонованого будівництва не ведеться. Однак, на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка належить ОК «Уфук», без правовстановлюючих, документів використовується та ведеться будівництво двоповерхової будівлі, Умеровим С., який не є членом ОК «Уфук».

Таким чином, обслуговуючий кооператив «Уфук» не веде будівництва на земельній ділянці, що знаходиться по вул. шосе Туристів в м. Судак, отже винесення 19.09.2006 року Інспекцією ДАБК м. Судака Постанови №15 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування є порушенням прав та законних інтересів позивача, у зв’язку з чим дана постанова підлягає скасуванню.

Згідно до Кодексу України про Адміністративні Правопорушення до адміністраивної відповідальності притягуються тільки винні особи.

Відповідно до п.2. Роз'яснення Президії Вищого Арбітражного Суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов’язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так за загальним правилом, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 29.11.2007 року оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано 03.12.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158, 159, 161, 162, 163, ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Скасувати постанову інспекції ДАБК від 19.09.2006 року «Про накладення штрафу на ОК «Уфук» в сумі 67720грн.».

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.