ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

12.06.2007р.
Справа №16/246

За позовом   Сільськогосподарський кооператив
"Іскра"

до відповідачів 1.Товариства з
обмеженою відповідальністю "Де-Парт"

2. Акціонерний
комерційний банк "Індустріалбанк"

про
визнання правочину недійсним

Суддя  Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача:
Катеруша  І.В.

від відповідачів:  1. не з"явився

2. Бовконюк С.А.

В судовому засіданні представники сторін просили суд не здійснювати
технічну фіксацію судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:  розглядається позовна заява про визнання
недійсним договору поруки від 31.03.2005 року, укладеного між АКБ
"МТ-банк" - кредитор (правонаступником якого є Акціонерний
комерційний банк "Індустріалбанк"), ТОВ "Фінансова група
"Де-Парт" - позичальник та
Сільськогосподарським кооперативом "Іскра" - поручитель.

Відповідач 2 (Акціонерний
комерційний банк "Індустріалбанк") у відзиві на позов та його
представник в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на той
факт, що спірний договір підписано з боку позивача керівником, тобто
уповноваженою особою.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд встановив:

Між  відповідачами (ТОВ
"Фінансова група "Де-Парт" та
АКБ "МТ-банк", правонаступником якого є Акціонерний комерційний
банк "Індустріалбанк") 06.02.2004 року було укладено кредитний
договір № 010/980/01-11/693  у   вигляді
поновлюваної   кредитної   лінії
з   лімітом   кредитування 40000,00 грн. Додатковими
угодами: № 1 від 10.06.2004 р., № 2 від 21.07.2004 р., №  3 від 20.09.2004 р., № 4 від 05.10.2004 р., №
5 від 29.10.2004 р., № 6 від 30.11.2004 р., № 7 від 07.12.2004 р., № 8: від
04.02.2005 р., № 9 від 31.03.2005 р. та № 10 від 21.06.2005 р. були внесені
зміни до кредитного  договору  № 010/980/01-11/693  від 06.02.2004 р. були внесені зміни та
відповідно до яких сума кредиту складала 93 000 грн. зі сплатою 19 % річних та
кінцевим терміном погашення заборгованості
20.08.2005 р.

В забезпечення  виконання
зобов'язань за кредитним договором
між АКБ "МТ-Банк", ТОВ група "Де-Парт" та СК
"Іскра" було укладено договір поруки № 010/693/01-11/358 березня 2005
року.

Згідно зі статтями  546, 553-555
ЦК України за договором поруки
поручитель зобов'язується перед кредитором іншої особи відповідати за виконання
нею свого зобов"язання  в  повному обсязі.  В
разі  невиконання зобов'язання
боржник і поручитель перед кредитором як солідарні боржники, якщо інше не
встановлено договором Поручитель
відповідає  в  тому  ж  обсязі,
як і  боржник,  зокрема,
відповідає  за відшкодування
збитків, за сплату процентів, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено
договором поруки. Особи, які разом поручились відповідають перед кредитором
солідарно, і інше не встановлено договором поруки ( ст. 554 ЦК України).

Договір поруки з боку позивача  підписаний головою кооперативу  Федяєвим В.М., що діяв на підставі статуту
сільськогосподарського кооперативу та скріплено печаткою кооперативу.

Як стверджує позивач, спірний договір поруки керівник СК
"Іскра" (голова кооперативу) ОСОБА_1. не підписував, про існування
договору поруки йому стало відомо випадково.

Відповідно до ст. 203 ЦК України
зміст  правочину  не може суперечити цьому Кодексу,  іншим актам
цивільного  законодавства,  а
також   моральним   засадам суспільства.  Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.Волевиявлення  учасника  правочину
має  бути  вільним
і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.. Правочин має бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин вважається таким,  що вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується  особами,
уповноваженими  на  це
її  установчими документами,  довіреністю, законом   або
іншими   актами   цивільного
законодавства,   та скріплюється
печаткою ( ст. 207 ЦК України).

Стаття 215 ЦК Українм передбачає
підстави недійсності правочину, а саме - підставою недійсності правочину є  недодержання
в  момент вчинення  правочину
стороною  (сторонами) вимог,  які встановлені частинами першою -
третьою,  п'ятою та  шостою
статті  203  цього Кодексу.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на той факт, що  ніколи не підписував вказаного договору, а
замість нього це зроблено іншою особою. Позивачем  було заявлено клопотання про призначення
експертизи для встановлення даного факту.

Представник другого відповідача
проти задоволення клопотання заперечував.

З метою повного та всебічного
розгляду справи по суті суд задовольнив клопотання позивача та ухвалою від
06.02.2007 року призначив проведення
судово- почеркознавчої експертизи, в зв"язку з чим провадження у
справі було зупинено на час проведення експертизи. Цією ж ухвалою суду ОСОБА_1
було зобов"язано в разі необхідності надати  вільні, умовно-вільні  та експериментальні  зразки почерку  (цифрових
записів,   підпису).

Однак на вимогу експертної
установи, позивачем не було здійснено оплату вартості експертизи, що мала бути
проведена саме за його ініціативою. Крім того, на підставі Інструкції про
призначення та проведення
судових  експертиз  та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення судових експертиз №  53/5 від 08.10.98 року , суд телеграмою від
12.03.2007 року викликав керівника позивача ОСОБА_1 для  відібрання
та надання експертові вільних, умовно-вільних  та експериментальних  зразків почерку  (цифрових
записів,   підпису). ОСОБА_1. на
виклик суду не з"явився, причин неявки не повідомив. На запит суду від
21.03.2007 року про причини  невиконання
вимог суду щодо надання зразків підпису та проведення оплати експертизи,
направленої на адресу позивача голові кооперативу, відповіді не надійшло.

В зв"язку з викладеним
проведення експертизи було неможливим, а тому матеріали справи експертна
установа повернула до суду без проведення еспертизи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Позивачем не подано суду жодного доказу
на підтвердження його посилань на факт непідписання керівником позивача  спірного договору.

Суд надав позивачу можливість
представити такі докази, призначивши судово- почеркознавчу експертизу,
проведенню якої позивач перешкодив.

Крім того, як свідчать надані
суду докази  - відповідь Кременчуцького
РВ УМВС України в Полтавській області за
від 06.10.2006 р. Кременчуцьким районним відділом було розглянуто заяву
голови СК "Іскра" ОСОБА_1 і винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2. Виходячи зі змісту описової
частини постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.08.2006
р., винесеної о/у ВДСБЕЗ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області
ст. л-том міліції Журбою В.В. при розгляді заяви директора СК "Іскра"
ОСОБА_1, з'ясовано наступне: "31 березня 2005 року директор СК
"Іскра" ОСОБА_1. погодився виступити поручителем та разом з ОСОБА_2
приїхав до установи банку та уклав договір поруки № 010/693/01-11/358. Також
перевіркою з'ясовано, що ОСОБА_1. самостійно підписував цей договір та скрепляв
печаткою підприємства.

В своєму позові  позивач посилається на те, що в усіх
банківських установах  встановлена
процедура дослідження фінансового та майнового стану саме позичальника.
Але, в даному випадку СК "Іскра" не є позичальником, а є
поручителем за кредитним договором. Однак,
банком все ж таки було проведено аналіз фінансового та майнового стану
поручителя, про що свідчать довідки
Акціонерного
поштово-пенсійного   банку   "Аваль"   про
рух   грошових   коштів
від 21.02.2005 року; Кременчуцької Державної податкової адміністрації у
Полтавській області від 15.03.2005 року про відсутність податкового боргу. Крім
того, ця обставина не є підставою для визнання договору недійсним.

Інших підстав для визнання договору
поруки недійсним позивач не навів.

На підставі вищенаведеного суд
приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, як недоведених
та безпідставних.

Враховуючи
викладене, матеріали справи та керуючись ст.ст 32,33,34,36,43, 82-85  ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

Відмовити
в позові повністю.

СУДДЯ
Тимощенко О.М.