ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.11.07р.

Справа № 33/307-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Черкаське хімволокно", м. Черкаси

до  Державне підприємство "Придніпровський завод кольорових металів", м. Дніпродзержинськ

про стягнення 188 558 грн. 06 коп.

Суддя  Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: Борзяк В.А. (начальник юридичного відділу) довіреність № 8474 від 19.12.2006 року

Від відповідача: Шило О.В. (представник), довіреність б/н від 02.07.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - відкрите акціонерне товариство "Черкаське волокно" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Придніпровський завод кольорових металів "про стягнення  з останнього збитків 188 558, 06 грн.  та витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  в зв"язку з несвоєчасним отриманням готової продукції по договору № 02-22/86-05  від 20.12.2005 р.  від відповідача  , то позивач не мав можливості реалізувати готову продукцію по договору № 1 –ХАU купівлі- продажу банківський металів  від 22.05.2006 р. та по договору № 9/2006-бм від 06.01.2006 р. та погасити кредит перед АКБ "Райфайзенбанк України , що завдало збитків по відсотках сплачених за користування кредитними коштами у розмірі  188 558, 06 грн .

Позивач свої позовні вимоги підтримав і просив суд  позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у засіданнях і у відзиві на позов позовні вимоги не визнає . Зазначає, що    на виконання своїх договірних зобов'язань позивачем  були порушені умови оплати  , тим самим  несвоєчасно була здійснена   закупівля товару, в зв"язку з чим були змінені технологічні процеси переробки, як слідство про що було повідомлено позивача про можливе порушення графіка поставки продукції .

В судовому засіданні  13.11.2007 р. за згодою представника позивача  та відповідача була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Вивчивши матеріали справи,  дослідивши надані докази, заслухавши представника позивача та відповідача в судових засіданнях, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2005 р. між ВАТ "Черкаське хімволокно " (заказник) та ДП "Придніпровський завод кольорових металів" (виконавець)  було укладено договір № 02-22/86-05 . (далі- Договір).За умовами якого заказник доручає, а виконавець зобов"язується здійснити роботи по переробці давальницької сировини, які містять дорогоцінні метали та виготовлення із них продукції.

Відповідно до  Додатку  № 1 від 27.12.2005 р. до Договору позивач зобов"язався здійснити  90% суми –720 369 грн. в 10-ти денний строк з моменту поставки продукції на склад позивача , а  відповідач зобов"язався виконати роботи по виготовленню та поставці продукції дорогоцінних металів позивачу на протязі 9- ти тижнів з початку переробки давальницької сировини.    Як вбачається із матеріалів справи,  позивачем була здійснена   поставка філ"єрів на переробку відповідачу , що підтверджується накладною № 49 від 13.03.2006 р. та актом приймання № 1276 від 14.03.2006 р. в масі 172 000 гр.                               Як установлено у судовому засіданні з пояснень представників та   згідно до акту звірки за період з 01.01.2006 р.  підписаний уповноважними представниками сторін,  оплата товару позивачем за переробку товару   була здійснена частково   з  05.04.2006 р.  з порушенням строків оплати  і  станом на 12.11.2007 р. у позивача  існує заборгованість у перед відповідачем по оплаті поставленої продукції у розмірі   62 582, 89 грн.           12.04.2006 р.  позивач звернувся до відповідача з листом № 0225/193 з посиланням на те, що у зв"язку з порушенням позивачем  умов договору в частині оплати товару, відповідачем несвоєчасно було закуплено необхідне обладнання , що потягло додаткові витрати , були змінені деякі технологічні процеси, і як слідство можливе порушення графіка поставки продукції дорогоцінних металів в Держсховище НБУ.                                         Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання, встановлених ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання повинно в виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов –згідно зі звичаями ділового обороту чи іншими вимогами, які звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов’язань. Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) –ст. 610 Цивільного кодексу України.

Невиконання зобов’язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов’язання або не утримуються від певних дій, хоча за змістом зобов’язання повинні були утримуватись від вчинення цих дій. У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків ( п. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України ).                              Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання є окремим випадком застосування загального принципу цивільного права ( ч. 1 ст. 22 ЦК України ), за яким особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.                    Під збитками розуміють майнову шкоду у грошовому виразі, зокрема, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого права (реальні збитки); доходи, які б особа мала реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).                                                                                Особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини                ( умислу або необережності ), якщо інше не встановлено законом або договором ( ч. 1 ст. 614 ЦК України ).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв’язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника.

Згідно п. ст.. 226 Господарського кодексу України сторона господарського зобов"язання лишається права на відшкодування збитків в разі коли вона була своєчасно пеперджена другою стороню про можливе невиконання нею зобов"язань і могла запобігти виникнення своїми збитками, але не зробила цього.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків в зв"язку з несвоєчасним отриманням готової продукції від відповідача,   оскільки позивач не міг  реалізувати готову продукцію по договору  1- ХАУ купівлі - продажу банківський металів від 22.05.2006 р. та по договору №9/2006- бм від 06.01.2006 р.  та погасити кредит  за кредитним договором від 19/1-306/2004 р. укладений між КБ "Райффайзенбанк Україна" , що завдало збитків по відсотках сплачених за користування кредитними коштами у розмірі  188 558, 06 грн. не задовольняються , оскільки позивач був попереджений про  можливе порушення строків поставки , так як   сам  позивач  не  належно виконував зобов"язання по оплаті продукції ,  тому суд вважає , що позивачем не доведено факт порушення боржником його обов’язку та причинний зв’язок між цим порушенням та шкодою.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень.

Цивільні  обов'язки  виконуються  у  межах,   встановлених договором або актом цивільного законодавства (п.1 ст.14 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покласти на  позивача.

Керуючись ст.ст. 47,  44, 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

І.А. Рудовська

Рішення підписано 24.01.2008 року