ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.07 Справа № 11/749/07-10/705/07

Суддя Алейникова Т.Г.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Парк розваг - Бердянськ” (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Макарова, 22-д)

до відповідача: Бердянська міська рада Запорізької області (71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, пл. І Бердянської ради, 2)

суддя Алейникова Т.Г.

Представники:

від позивача: Світлицький Д.А. - дов. б/н від 09.11.07.

від відповідача: Грімова С.А. - дов. № 06 від 10.01.07.

про визнання права власності

До господарського суду надійшла позовна заява ТОВ “Парк розваг - Бердянськ” до Бердянської міської ради про визнання права власності на основну будівлю сторожки “А”, навіс “Б” в м. Бердянськ Запорізької області по вул. Макарова, 22-д (між базою відпочинку “Каштан”, дитячими оздоровчими центрами “Аіст” та “Іскра”).

У судовому засіданні 10.12.07. позивач позовні вимоги підтримав просить визнати право власності на основну будівлю сторожки “А”, навіс “Б” в м. Бердянськ Запорізької області по вул. Макарова, 22-д (між базою відпочинку “Каштан”, дитячими оздоровчими центрами “Аіст” та “Іскра”). Просить суд позов задовольнити, посилаючись на статті 328, 376 Цивільного кодексу України, ст. 95 Земельного кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що позивачем не додержано встановлений законодавством порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, затверджений постановою КМУ від 22.09.04. № 1243.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників позивача, відповідача суд встановив:

Позивач ТОВ “Парк розваг - Бердянськ” є користувачем земельної ділянки площею 3,407 га в м. Бердянськ Запорізької області по вул. Макарова між базою відпочинку “Каштан”, дитячими оздоровчими центрами “Аіст” та “Іскра” на підставі договору оренди землі від 01.04.2005 р. Земельна ділянка надана для будівництва парку відпочинку та розваг. Договір оренди землі укладений строком до 01.03.2008 р.

Позивачем на земельній ділянці самочинно побудовано будівлю сторожки “А” з навісом “Б”. Цей факт зафіксовано комунальним підприємством з технічної інвентаризації шляхом складення технічного паспорту.

Відповідно до пункту ґ) ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Статтями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Із матеріалів справи слідує, що при будівництві спірного нерухомого майна: будівлі сторожки “А”, навісу “Б”, не було порушено будівельних, санітарних та протипожежних вимог, конструкції забезпечують подальшу безпечну експлуатацію споруд. Даний факт підтверджено, зокрема, технічним висновком ТОВ „Архбудпроект” від 10.11.07 р.

На момент розгляду справи право власності на спірне майно не за ким не зареєстроване.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права власності за ТОВ “Парк розваг - Бердянськ” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі покласти на позивача згідно його усного клопотання.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Парк розваг - Бердянськ” (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Макарова, 22-д) право власності на основну будівлю сторожки “А”, навіс “Б” в м. Бердянськ Запорізької області по вул. Макарова, 22-д (між базою відпочинку “Каштан”, дитячими оздоровчими центрами “Аіст” та “Іскра”).

Суддя                                                                                                    Т.Г. Алейникова