ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

22.05.2007р.                                                                                          Справа №  14/148

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння", вул. Клінічна, 25, м. Київ,03141

до  Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога", с. Верхня Ланна, Карлівський район, Полтавська область,39540

про  стягнення 202365,05 грн.

Суддя  Іваницький Олексій Тихонович

Представники:

від позивача:  Добровольський Е.О., дов. №5871 від 03.11.2006р.

від відповідача:  Саваськова Т.В., дов. б/н від 05.03.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:  розглядається позовна заява про стягнення 202365,05 грн. - заборгованості за договором №18-0102/пр90х від 01.02.2006р., в тому числі: 153930,05 грн. - основного боргу, 9965,39 грн. - пені, 30786,01 грн. - штрафу, 5925,00 грн. - збитків від інфляції, 1758,60 грн. - 3% річних.

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 08.05.2007р. для надання можливості сторонам подати додаткові матеріали справи по суті предмету спору та самостійно врегулювати предмет спору.

В судовому засіданні 22.05.2007р. було оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Відповідач у відзиві на позов, а його представник у судових засіданнях позов визнає частково, проти стягнення штрафу заперечує, посилаючись на безпідставність  його нарахування. Також відповідач у доповненні до відзиву просить суд зменшити суму пені та розстрочити стягнення боргу, обґрунтовуючи це скрутним фінансовим станом, що виник на підприємстві.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 01.02.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Насіння”, м. Київ (далі – позивач) та Приватним сільськогосподарським підприємством „Перемога”, с. Верхня Ланна (далі – відповідач) був укладений Договір №18-0102/пр90х (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачеві товар (засоби захисту рослин), а відповідач - прийняти і оплатити його на умовах Договору.

Позивач виконав свої зобов'язання належним чином, поставивши на адресу відповідача          1 025 літрів засобів захисту рослин на загальну суму 176 855,80 грн., що підтверджується:

-          видатковою накладною №2604-08 від 26.04.2006р. та довіреністю ЯЛО №786699 від 26.04.2006р.;

-          видатковою накладною №0505 від 05.05.2006р., видатковою накладною №0505-02 від 05.05.2006р. та довіреністю ЯЛС №449061 від 04.05.2006р.;

-          видатковою накладною №1505-01 від 15.05.2006р. та довіреністю ЯЛС №449073 від 15.05.2006р.;

-          видатковою накладною №18-2305/01 від 23.05.2006р. та довіреністю ЯЛС №449070 від 22.05.2006р.;

-          видатковою накладною №18-0106/1 від 01.06.2006р. та довіреністю ЯЛС №449079 від 01.06.2006р.;

-          видатковою накладною №18-0906/01 від 09.06.2006р. та довіреністю ЯЛС №449089 від 08.06.2006р. (копії в матеріалах справи).

Згідно з пунктом 6.1 Договору відповідач зобов'язався сплатити загальну вартість товару у строк до 01.11.2006 р., але всупереч умовам Договору, в повному обсязі поставлений товар в зазначений термін не оплатив.

Так, на часткове виконання грошового зобов’язання з оплати поставленого товару відповідач сплатив лише 22 925,75 грн., в тому числі за банківськими виписками від 10.05.2006 р. - 5 925,75 грн.; від 17.08.2006 р. - 3 000,00 грн.; від 29.09.2006 р .- 4 000,00 грн.;           від 19.10.2006 р.-10 000,00 грн. (копії в матеріалах справи).

Позивач 18.01.2007р. направив відповідачу вимогу №1-5/30 від 18.01.2007р. про сплату основного боргу за поставлений товар, пені та штрафу, яка отримана відповідачем 20.01.2006р. згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, але залишена останнім без відповіді та задоволення.

Залишок боргу в сумі 153 930,05 грн. на день подачі позову та прийняття рішення відповідачем не сплачений.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за  договором  купівлі-продажу  одна  сторона  (продавець) передає або зобов'язується  передати  майно  (товар)  у  власність другій стороні (покупцеві),  а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець  зобов'язаний    передати   покупцеві   товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно  до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 509,510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.      Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання  має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти  виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням,  проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до  статті 546 ЦК України виконання  зобов'язання  може  забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути  встановлені  інші  види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно зі статтею  549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання. Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Відповідно до пунктів 11.2, 11.3 Договору за прострочку оплати товару передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, нарахованої на суму заборгованості за період прострочки та штраф в розмірі 20% вартості неоплаченого товару.

Позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 9965,39 грн. за період з 02.11.2006р. по 20.03.2007р. та штраф за порушення договірного зобов’язання з оплати товару, який складає відповідно   30 786,01 грн. (розрахунок у позовній заяві).

Згідно зі статтею 625 ЦК України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, повинен на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідачу нараховано 5925,00 грн. - збитків від інфляції за період із 02.11.2006р. по 01.02.2007р. та 1758,60 грн. - 3% річних за  період із 02.11.2006р. по 20.03.2007р. (розрахунок у позовній заяві).

Заперечення відповідача щодо стягнення з нього штрафу, зменшення суми пені та розстрочення виконання рішення судом відхиляються, оскільки відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Крім того, частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази /у матеріалах справи/, які дають підстави суду задовольнити їх повністю та стягнути з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 153930,05 грн., пеню - 9965,39 грн., штраф - 30786,01 грн.,  збитки від інфляції - 5925,00 грн., 3% річних - 1758,60 грн.,  витрати по сплаті держмита  - 2023,65 грн. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу –118 грн.

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись статтями 32-34,36,43,44-45,49,77,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" (39540, Полтавська область, Карлівський район, село Верхня Ланна, Код рахунок 001 в Філії "Полтавського головного регіонального управління" ЗАТ КБ "ПриватБанк" МФО 331401) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТОРГОВИЙ ДІМ “НАСІННЯ” (03141, м. Київ, вул. Клінічна, 25, Код ) борг у сумі 153930,05 грн., пеню - 9965,39 грн., штраф - 30786,01 грн.,  збитки від інфляції - 5925,00 грн., 3% річних - 1758,60 грн.,  витрати по сплаті держмита  - 2023,65 грн. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу –118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                            Іваницький О.Т.