ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  6/427

20.11.07

За позовом                    Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»

До відповідача           Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

Про                               стягнення 248036,65 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

Від позивача          Онищенко І.П. (за дов. 384/10 від 28.12.2006)

Від відповідача          не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»до дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»про стягнення 248036,65 грн. за договором № 44/05 від 01.04.2005 про надання послуг по транспортуванню природного газу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за надані за вказаним вище договором послуги за листопад 2006 року.

За твердженням позивача, у листопаді 2006 відкрите акціонерне товариство «Чернівцігаз»надало послуг з транспортування природного газу підприємствам комунальної теплоенергетики та котельням промислових підприємств, які мають укладені договори з Чернівецькою філією дочірньої компанії «Газ України», в обсязі 8139,326 куб. м., що підтверджується актом виконання послуг з транспортування природного газу. Вартість послуг з транспортування газу склала 617286,48 грн. Проте, відповідач провів часткову оплату за послуги з транспортування природного газу в листопаді 2006 року, залишивши за собою заборгованість в сумі 248036,65 грн.

Ухвалою суду від 12.06.2007 було порушено провадження у справі 6/427.

Одночасно з поданням позову до суду позивач звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову на підставі ст.ст. 66, 67 ГПК України шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах ціни позову.

Ухвалою від 14.06.2007 з метою забезпечення позову було накладено арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 248036,65 грн.

Відповідач звернувся з апеляційною скаргою на вказану ухвалу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2007 апеляційну скаргу було залишено без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києві від 14.06.2007 без змін., матеріали справи повернуто до господарського суду міста Києва, провадження по скарзі поновлено.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. Зокрема, сторона стверджує, що всі свої зобов’язання за договором в частині проведення розрахунків за листопад 2006 нею виконано в повному обсязі, а саме: перераховано на користь позивача 90000 грн. та проведено залік зустрічних однорідних вимог на суму 527286,49 грн.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд в порядку ст. 75 ГПК України встановив:

01.04.2005 між дочірньою компанією «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»в особі Чернівецької філії (замовником) та відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»(виконавцем) було укладено договір № 44/05 про надання послуг по транспортуванню природного газу в 2005 році (далі –Договір), відповідно до якого позивач взяв на себе зобов’язання про транспортувати природний газ для потреб підприємств комунальної теплоенергетики та котелень промислових підприємств, які виробляють теплову енергію для потреб населення, бюджетних установ та організацій.

Відповідно до п. 5.2 Договору замовник здійснює оплату послуг шляхом щоденного перерахування грошових коштів на рахунок виконавця в порядку, встановленому алгоритмом розподілу коштів, затвердженим постановою НКРЕ № 759 від 12.07.2000.

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє в частині транспортування газу з 01.04.2005 по 31.12.2005, а в частині здійснення розрахунків –до їх повного здійснення (п. 10.1). Якщо на день закінчення Договору жодна сторона не направить іншій стороні заяви про його припинення, Договір вважається продовженим на тих самих умовах до 31 грудня наступного року (п. 10.2).

У листопаді 2006 відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»надало послуг з транспортування природного газу підприємствам комунальної теплоенергетики та котельням промислових підприємств, які мають укладені договори з Чернівецькою філією дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», на суму 617286,48 грн., що підтверджується актом виконання послуг з транспортування природного газу.

За твердженням позивача заборгованість відповідача за вказаний період становить 248036,65 грн.

Суд вважає вказані твердження необґрунтованими та такими, що спростовуються наданими суду доказами, виходячи з наступного.

Платіжним дорученням № 079 від 10.11.2006 відповідач сплатив позивачеві 70000 грн., а платіжним дорученням № 106 від 13.11.2006 –20000 грн. У графі «призначення платежу»зазначено –за послуги з транспортування природного газу для підприємств ТКЕ за листопад 2006 року.

Крім  того, відповідачем було направлено позивачеві заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог № 05/22286 від 12.12.2006, відповідно до якої було зменшено дебіторську заборгованість на 527286,49 грн. за договором № 54/05/2290-ВТ від 03.01.2005.

Відповідачем було відповідно зменшено кредиторську заборгованість в бухгалтерському обліку на суму 527286,49 грн. за Договором.

Згідно зі ст.ст. 202, 203 Господарського Кодексу України зобов’язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

В силу ст. 601 Цивільного Кодексу України зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач належних доказів на спростування обставин, повідомлених відповідачем, суду не подав.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва № 6/427 від 14.06.2007, підлягають скасуванню в порядку ст. 68 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 68, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва № 6/427 від 14.06.2007.

Суддя                                                                                            С.А. Ковтун

Рішення підписано 6 березня 2008 року