донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.09.2007 р.                                                              справа №41/204пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:

Запорощенка М.Д.

суддів

Волкова Р.В.

Старовойтової Г.Я.

за участю представників сторін :

від позивача :

не з’явився

від відповідача:

Бондаренко В.В. –дов. від 07.08.07., Корнюхін О.О. –дов. від 26.09.07.

від 3-ї особи:

Новак Ю.І. –дов. від 03.07.07.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства “Солов’їний гай” с. Закітне

на ухвалу господарського суду

Донецької області

від

06.08.2007 року

у справі

41/204пн

за позовом

Краматорської міської ради м. Краматорськ

до

Приватного підприємства “Солов’їний гай” с. Закітне

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, з боку позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю “Колгоспний ринок” м. Краматорськ

про

зобов’язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та знести об’єкти нерухомості, розташовані на Центральному ринку по вул. 20 років Жовтня в м. Краматорську, і відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав Краматорської міської ради

У червні 2007 року до господарського суду Донецької області звернулась Краматорська міська рада м. Краматорськ з позовом до відповідача, Приватного підприємства “Солов’їний гай” с. Закітне, про зобов’язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та знести об’єкти нерухомості: торговий павільйон “А-1” площею 78,2 кв.м, торговий павільйон “Б” площею 23,9 кв.м, торгівельний кіоск “В” площею 19,5 кв.м, торгівельний кіоск “Г” площею 30,5 кв.м, огорожа металева №1-2, сарай “Б” площею 23,6 кв.м, сарай-склад “В” площею 16,8 кв.м, торгівельні кіоски “Д” площею 8,2 кв.м, “Е” площею 8,9 кв.м, “Ж” площею 95,6 кв.м, “З” площею 29,3 кв.м, “И” площею 17,4 кв.м, магазин “Г-1” площею 121 кв.м, замощення “І” площею 254 кв.м, розташовані на Центральному ринку по вул. 20 років Жовтня в м. Краматорську, і відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав Краматорської міської ради .

У процесі розгляду справи господарський суд прийняв ухвалу від 06.08.2007 року, якою відмовив у задоволенні клопотання Приватного підприємства “Солов’їний гай” с. Закітне про направлення справи за підвідомчістю до Краматорського місцевого суду. Крім того, задовольнив клопотання позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку позивача ТОВ “Колгоспний ринок” та відклав розгляд справи.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою господарського суду, відповідач, Приватне підприємство “Солов’їний гай” с. Закітне, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, провадження у справі №41/204пн припинити. При цьому, заявник посилається на порушення господарським судом норм процесуального права.

Відповідач наполягає на тому, що позивач, Краматорська міська рада, є органом місцевого самоврядування, а відповідно до п.1 ч. 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України такі справи підсудні адміністративним судам, тому дана справа повинна бути направлена до Краматорського міського суду, так як не підвідомча господарському суду.

Скаржник вказує на те, що відповідно до ч.4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом, відносяться до компетенції адміністративних судів. П.1 ч.1 ст. 3 КАС України визначає справу адміністративної юрисдикції, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Частина 4 ст. 50 КАС України встановлює перелік випадків, коли юридичні особи можуть бути відповідачем лише за адміністративним позовом суб’єкта владних повноважень, але п.5 ч. 4 даної статті говорить про те, що юридичні особи можуть бути відповідачем лише за адміністративним позовом суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом, тому даний перелік не є вичерпним. У позові Краматорської міської ради є посилання на п. 7 статті 376 Цивільного кодексу України, а це, на думку заявника апеляційної скарги, є встановленим законом випадком, коли позивачем за адміністративним позовом є орган місцевого самоврядування, а відповідачем –юридична особа.

Позивач, Краматорська міська рада, проти апеляційної скарги заперечує, вважає спірну ухвалу законною та обґрунтованою, а тому такою, що не підлягає скасуванню. У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав на безпідставність доводів скаржника про реалізацією міською радою своїх управлінських функцій, оскільки до власних управлінських функцій міської ради відповідно до Земельного кодексу України та Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” відносяться функції з розпорядження земельними ділянками (надання у власність, в постійне користування, оренду, припинення права користування на підставах, визначених законом). Тобто, захист своїх прав в судовому порядку не може бути власною управлінською функцією будь-якого суб’єкта владних повноважень.

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю “Колгоспний ринок”, також проти апеляційної скарги заперечує, вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив відповідачу у задоволенні клопотання, тому підстав для скасування спірної ухвали немає

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи та вислухавши представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Як правомірно вказано господарським судом відповідно до ч. 2. ст. 2 Земельного кодексу України, суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

А згідно з пунктом “б” статтею 80 даного кодексу суб'єктами права власності на землю є: територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Зважаючи на зазначене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач, як орган місцевого самоврядування, є суб'єктом права власності на землю, а подання ним позову про зобов’язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, знесення об’єктів нерухомості та відновлення стану земельної ділянки є способом захисту його цивільного права власника, яке цілком узгоджується з наведеними приписами процесуального закону та повинно відбуватися в межах господарського процесу.

Крім того, необхідно зауважити, що відповідно до частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити також наступне.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції .

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Поняття “справа адміністративної юрисдикції” визначено у статті 3 КАС України, і під такою справою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Статтею 17 КАС України встановлено категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатися категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 частини першої зазначеної статті, а саме: а) спори суб'єкта господарювання із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності останнього; б) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; в) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Поняття “суб'єкт владних повноважень” визначено статтею 3 КАС України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншої особи, яка є учасником спору), то такий суб'єкт не перебуває “при здійсненні управлінських функцій” і не має встановлених нормами КАС України ознак суб'єкта владних повноважень і, отже, спір за участю останнього повинен вирішуватися господарським судом.

Таким чином, від справ господарської юрисдикції за участю суб'єктів господарської діяльності і суб'єктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти господарської діяльності.

Якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, то такий спір є спором про право і повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

З огляду на це, не можуть бути прийняті до уваги посилання заявника апеляційної скарги на те, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням пункт 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки при розгляді справи було встановлено, що спір підвідомчий господарському суду (стаття 12 ГПК).

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Солов’їний гай” с. Закітне на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.08.2007 року у справі №41/204пн залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 06.08.2007 року у справі №41/204пн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом місяця.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Головуючий          М.Д. Запорощенко

Судді:          Р.В. Волков

Г.Я. Старовойтова

Надруковано 7 примірників:

1 – у справу; 2 –сторонам у справі;

1 – 3-м особам;

2 –ДАГС; 1 –ГС Донецької обл.