ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" грудня 2007 р.

12:00

Справа №  1/821/07

м. Миколаїв

За позовом: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1.
/АДРЕСА_1/ До
відповідача: Очаківська об'єднана державна податкова інспекція                            /57500,  Миколаївська обл., м. Очаків, вул.
Шкрептієнко, 27/  про: визнання
противоправним та скасування рішення № /0 від 27.07.2007р. про
застосування фінансових санкцій.

Суддя
Васильєва Л.І.

Секретар
судового засідання Сорогіна А.В.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_1, підприємець.

Від
відповідача: Джафорова В.А., довіреність від 09.07.2007р.

Позивач
звернувся з позовом про визнання противоправним та скасування рішення
відповідача від 27.07.2007р. № /0 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 1 435 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим,
що ним не порушувались вимоги пункту 1, 13 статті 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, оскільки він не здійснював реалізацію товару без
використання РРО, а під час контрольної закупки лише не встиг провести
розрахункову операцію через РРО на частину купленої продукції та перевіряючими
при визначені суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків були
враховані грошові кошти, які належать іншому суб'єкту підприємницької
діяльності, що привело до невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків.

Відповідач заперечує проти позову з
підстав зазначених у письмових запереченнях (а.с.14-16) і просить в задоволенні
позову відмовити.

Розглянувши надані сторонами докази,
заслухавши представників сторін у
судовому засідання, - суд

встановив :

13.07.2007 року відповідач здійснив
перевірку відповідача щодо дотримання ним
встановленого порядку здійснення розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового розрахунків у підприємницькій діяльності, про що
склав акт № 14000780/23-50 (а.с.10-11).

На підставі акту перевірки відповідач
направив позивачу рішення від 27.07.2007р. № /0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 435 грн. за порушення п.1, 13 ст.3
Закону України “Про реєстратори розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, яке позивач просить визнати
противоправним та скасувати.

Позовні вимоги підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного:

13.07.2007 року о 18:16
працівниками ДПА у Миколаївській області було проведено планову перевірку
господарської одиниці позивача (закусочна “Літня”), що розташована за адресою:
Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, Лагерна коса, 36, щодо
додержання позивачем порядку здійснення розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу . Під час перевірки працівниками ДПА у
Миколаївській було здійснено закупку товарів на суму 39, 80 грн. (друга
сторінка акту) та складено акт № 14000780/23-50 про порушення позивачем п.1, 13
ст.3 Закону України “Про реєстратори розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме проведення
розрахункової операції через РРО на неповну суму покупки (при покупці 1 пляшки
горілки “Хортиця”, 1 пачки сигарет “LM”, 1 пляшки пива “Рогань” розрахункова
операція проведена через РРО на суму 30 грн., через РРО не проведено 9, 80
грн.) та зафіксовано невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів яка зазначена у денному звіті (невідповідність
визначена в сумі 277, 20 грн.).

Акт перевірки від 13.07.2007 року
свідчить, що при здійсненні торгівельної діяльності позивачем допущено
порушення пункту 1 статті 3 Закону України “Про реєстратори розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме не
проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій на
суму 9, 80 грн.

Отже, застосування до позивача
штрафної санкції у сумі 49 грн. (9, 80 х 5) на підставі пункту 1 статті 17
вказаного вище закону є правомірним та твердження позивача, що він не встиг
закінчити проведення розрахункової операції через РРО судом відхиляються.

Разом с тим, суд вважає
неправомірним застосування до позивача штрафної санкції у сумі 1 386 грн. за
порушення п.13 ст.3 Закону України “Про реєстратори розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

В пункті 2 акту перевірки від
13.07.2007 року (а.с.10-зворотна сторона) відповідачем зроблено висновок щодо
встановлення факту  незабезпечення
відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
готівкових коштів за денним звітом РРО на суму 277, 20 грн.

Вказаний
висновок акту не відповідає фактичним обставинам:

із пояснень позивача та свідка
ОСОБА_2, судом встановлено, що в приміщенні
закусочної “Літня” за адресою Миколаївська область, Очаківський район,
с. Чорноморка, Лагерна коса, 36 знаходяться два суб'єкта підприємницької
діяльності: позивач і суб'єкту підприємницької діяльності -фізична особа  ОСОБА_2. Про це також свідчить надана
позивачем копія свідоцтва про сплату єдиного податку видана суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичної особі
ОСОБА_2 (а.с.9).

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила,
що в приміщенні закусочна “Літня” вона разом з позивачем здійснює
підприємницьку діяльність. Позивач здійснює продаж підакцизних товарів, а вона
здійснює торгівлю продовольчими товарами, знаходиться на спрощеній системі
оподаткування і звітності, не використовує реєстратор розрахункових операцій.
Товар позивача був розміщений за барною стойкою, а її товар в іншій частині
приміщення. Грошові кошти (виручка) зберігались в грошових ящиках, що
знаходились окремо один від одного. Грошові ящики були підписані за
приналежністю, а саме на грошовому ящику позивача було зазначено (СПД ОСОБА_1)
та ящику свідка (СПД ОСОБА_2). Грошовий ящик позивача був розташований біля
касового апарату, а кошти свідка знаходились окремо на відстані 3, 5 м від
касового апарату позивача. Документи на право торгівлі позивача і свідка
знаходились на видному для огляду місці, окремо біля кожного торгового місця
підприємців.

Пункт 13 статті 3 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” зобов'язує  забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів
саме  на місці проведення  розрахунків сумі готівкових коштів за
денним звітом РРО.

Як свідчать пояснення позивача і
свідка, при здійсненні перевірки кошти свідка за реалізовані товари були
враховані до коштів позивача, незважаючи на те, що у приміщенні закусочної
знаходилось два суб'єкта господарювання, про що свідчили документи на право
торгівлі позивача і свідка, які знаходились на видному для огляду місці та
перевіряючим в момент перевірки було заявлено про знаходження двох суб'єктів
господарювання з окремими торговими місцями і касами в одному торговому
приміщені.

Отже висновок акту перевірки про
невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій
позивача не відповідає фактичним обставинам і є помилковим, оскільки
відповідачем безпідставно об'єднані каси двох підприємців та відповідно у
відповідача відсутні були підстави для застосування штрафної санкції у сумі 1
386 грн., передбаченої статтею 22 вказаного закону.

Відповідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України у
справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на
підставі,   у  межах
повноважень  та  у
спосіб,  що   передбачені Конституцією та законами України;

2) з
використанням  повноваження  з
метою,   з   якою
це повноваження надано;

3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з
урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

З огляду на вищезазначене,  суд вважає, що при прийнятті оспорюваного
рішення відповідач не врахував усіх обставин, що мають значення, діяв
нерозсудливо, оскільки висновки акту перевірки не відповідають фактичний
обставинам, встановлених судом.

Частина 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України визначає, що в
адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи
бездіяльності  суб'єкта  владних
повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого
рішення,  дії  чи
бездіяльності покладається    на   відповідача,
якщо   він   заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідачем не доказано
правомірність оспорюваного рішення в частині застосування  штрафних (фінансових) санкцій у сумі   1 386 грн., судом встановлена
невідповідність його  чинному
законодавству.

За таких обставин позовні вимоги
про визнання  противоправним та
скасування рішення № /0 від 27.07.2007р.  в частині застосування  штрафних (фінансових) санкцій у сумі   1 386 грн. є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись  ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу
адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О
В И В :

Позов
задовольнити частково.

Визнати противоправним та
скасувати  рішення № /0 від
27.07.2007р.  в частині застосування  штрафних (фінансових) санкцій у сумі    1 386 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254
Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя