КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.11.2007
№ 9/77б

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від скаржників: ОСОБА_1,ОСОБА_3 (на підставі
довіреності б/н від 11.10.2007р., виданої ОСОБА_1 та на підставі довіреності
б/н від 16.05.2007р., виданої ОСОБА_2);

від боржника: Ажубаліс В. - директор,

Іщенко
С.В. (довіреність б/н  від 22.10.2007р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Чернігівської
області від 30.05.2007

у справі № 9/77б

за позовом                               Товариство з
обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ніка"

до                                                   Товариство
з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ніка"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
визнання боржника банкрутом

Склад колегії суддів змінений згідно
розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду від
22 жовтня 2007 року

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської
області від 30.05.2007 рокуза заявою боржника порушено провадження у справі №
9/77б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Ніка”
в порядку статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом";
введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та звільнено активи
боржника від податкової застави; введено процедуру розпорядження майном
боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4
призначено підготовче засідання; зобов'язано боржника надати перелік дебіторів
та кредиторів станом на день розгляду справи у підготовчому засіданні, докази
про майновий                        та
фінансовий стан, про продовження здійснення підприємницької діяльності,                   графік погашення боргів.

Учасники
Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Ніка” ОСОБА_1, ОСОБА_2, не
погоджуючись з прийнятою ухвалою господарського суду в частині призначення
розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_4, звернулися до Київського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять:

-
скасувати оскаржену ухвалу в цій частині;

-
прийняти нове рішення, яким заборонити арбітражному керуючому, розпоряднику
майна втручатись у вирішення долі майна пайового фонду Колективного
сільськогосподарського підприємства „Промінь”, зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю Агрофірма „Ніка” визначити перелік власного майна,
на яке розповсюджуються повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна);

-
вжити заходів щодо перевірки фактів фіктивного банкрутства Товариства з
обмеженою відповідальністю Агрофірма „Ніка”.

Скарга мотивована тим, що призначений згідно
оскарженої ухвали розпорядником майна боржника арбітражний керуючий ОСОБА_4є
зацікавленою особою у вирішенні справи про банкрутство не на користь
кредиторів. При цьому скаржники посилаються на ті обставини, що ОСОБА_4до
30.05.2007р. виконував доручення та представляв інтереси Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма „Ніка”, а на теперішній час за попередньою
домовленістю з керівництвом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма
„Ніка” має намір реалізувати майно пайового фонду для погашення боргів
підприємства банкрута, які виникли через позику основного власника товариства ОСОБА_5.
В обґрунтування наведеного, скаржники посилаються на матеріали листування
арбітражного керуючого ОСОБА_4 з приводу майнових прав Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма „Ніка” й ту обставину, що перевищуючи повноваження
розпорядника майна ОСОБА_4звернувся до місцевого суду загальної юрисдикції, але
не до господарського суду з позовом виключно в інтересах боржника про визнання
недійсним рішення співвласників майна.

Товариство
з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Ніка” надало відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення,  а ухвалу суду - без змін.

Присутні
в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та представник скаржників
висловилися за задоволення апеляційної скарги, представники боржника - за її
відхилення.

Колегія
суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм процесуального права, вважає що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно
до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Згідно
частин 1-3 статті 13 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом” від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами і
доповненнями) (далі по тексту - Закон) з метою забезпечення майнових інтересів
кредиторів в ухвалі господарського суду про порушення провадження у справі про
банкрутство або в ухвалі, прийнятій на підготовчому засіданні, вказується про
введення процедури розпорядження майном боржника і призначається розпорядник
майна у порядку, встановленому цим Законом. Розпорядник майна призначається
господарським судом із числа осіб, зареєстрованих державним органом з питань
банкрутства як арбітражні керуючі, відомості про яких надаються в установленому
порядку Вищому господарському суду України. Кредитори мають право запропонувати
кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом. Якщо інше не передбачено цим Законом, розпорядником майна може бути
призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу
юридичну чи економічну освіту або володіє спеціальними знаннями, не є
заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів відповідно до статті 1
цього Закону і яка має ліцензію арбітражного керуючого, що видається в
установленому законодавством порядку.

Зміст
оскарженої ухвали свідчить про те, що місцевим господарським судом
досліджувалося питання наявності у ОСОБА_4 ліцензії арбітражного керуючого,
виданої Державним комітетом департаменту з питань банкрутства серії                  АВ 158537. Факт наявності у
ОСОБА_4 ліцензії арбітражного керуючого на дату прийняття оскарженої ухвали
визнається скаржниками, про що свідчить зміст апеляційної скарги.

Відповідно
до частини 3 статті 31 Закону арбітражними керуючими не можуть бути призначені:
особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими; особи, які
здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком
випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником
минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом; особи, яким
заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні
посади; особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

Поняття
заінтересовані особи стосовно боржника визначено статтею 1 Закону, згідно якої
заінтересованими особами стосовно боржника є юридична особа, створена за участю
боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління
боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі і звільнені з
роботи за рік до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи,
які знаходяться у родинних стосунках із зазначеними особами та підприємцем
(фізичною особою) - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати,
сестри, онуки. Для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно
керуючого санацією чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і
заінтересовані особи стосовно боржника.

У
розумінні наведених норм, викладені в апеляційні скарзі доводи не можуть
розглядатися в якості правових підстав вважати ОСОБА_4 заінтересованою особою
відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми „Ніка”.

Між
тим, відповідно до частини 9 статті 31 Закону невиконання або неналежне
виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим
Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути
підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх
обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

На
таких підставах, враховуючи ту обставину, що питання про призначення
кандидатури розпорядника майна відповідного боржника у будь-якому випадку
розглядає та вирішує господарський суд, колегія суддів доходить висновку про
недоведеність скаржниками неправомірності призначення розпорядником майна
ОСОБА_4 та прийняття оскарженої ухвали.

З
огляду на викладене, аналізуючи положення чинного законодавства, колегія суддів
доходить висновку про те, що порушення норм процесуального права, які могли
призвести до скасування ухвали господарського суду Чернігівської області від
30.05.2007р. у справі № 9/77б відсутні, а мотиви позивача з яких подано
апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для її скасування.

Колегія
суддів відхиляє заявлене в судовому засіданні клопотання представника
прокуратури про винесення окремої ухвали, зважаючи на ту обставину, що при
розгляді апеляційної скарги не виявлено фактів порушення законності або
недоліків в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи
іншого органу, наявність яких є підставою для винесення господарським судом
окремої ухвали  згідно частини 1 статті
90 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія
суддів відхиляє заявлене в судовому засіданні клопотання представника
прокуратури про припинення провадження у справі, оскільки заявником не вказано
і не доведено обставин, із наявністю яких пов'язується необхідність припинення
провадження у справі на підставі статті 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Чернігівської
області від 30.05.2007р. у справі № 9/77б
залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -  без задоволення.

Справу
№ 9/77б повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції
протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

22.11.07 (відправлено)