СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

20 грудня 2007 року

Справа № 2-7/8903-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Оршет Сергій Вікторович, довіреність б/н від 01.09.05, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр";

відповідача: Толкачов Володимир Володимирович, довіреність № 01.11/07 від 01.11.07, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бутон";

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 04.10.2007 у справі №2-7/8903-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" (вул. Чкалова, 12, оф. 517,Дніпропетровськ,49044)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" (вул. Зарічна, 1б,Сімферополь,95010)

про стягнення 19810,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.10.2007 року у справі №2-7/8903-2007 (суддя Дворний І.І.) задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" до товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" про стягнення 19810,92 грн. З товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" стягнуто 19610,92 грн. збитків, штраф у розмірі 200,00 грн., 198,10 грн. державного мита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю “Бутон” подало апеляційну скаргу до Севастопольського апеляційного господарського суду. В апеляційній скарзі, доповненні до апеляційної скарги від 17.12.2007 року, заявник вказує, що рішення суду від 04.10.2007 року у справі №2-7/8903-2007 підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що господарський суд не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував окремі норми матеріального права. Зокрема, відповідач вказує на те, що господарський суд не з'ясував обставини прийняття заявником вантажу для перевезення, необґрунтовано розрахував встановлену вартість і асортимент цього вантажу і, відповідно, невірно визначив розмір збитків позивача. В апеляційній скарзі відповідач просить рішення господарського суду від 04.10.2007 у справі №2-7/8903-2007 скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на те, що сума його матеріальних збитків була встановлена на підставі відпускних цін, вказаних в накладних, факт порушення відповідачем температурного режиму при транспортуванні вантажу встановлений обґрунтовано. Посилаючись на те, що доводи відповідача є нікчемними, а господарський суд встановив обставини справи в повному об'ємі, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

При повторному розгляді справи в порядку статті 101 Господарського процесуального Кодексу України, судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" (Замовник) і товариством з обмеженою відповідальністю "Бутон" (Перевізник), 31.07.2006 року був укладений договір-заявка №656, згідно з яким Замовник забезпечує підготовку товару, його завантаження у автомобіль Перевізника і оформляє необхідний комплект документів на вантаж. Перевізник забезпечує подачу транспортного засобу у технічно справному стані і у встановлені договором терміни, здійснює перевезення вантажу Замовника за маршрутом Дніпропетровськ –Сімферополь з датою відправлення 31.07.2006 року і прибуття в пункт призначення 01.08.2006 року.

Вартість фрахту склала 3000,00 грн. Вартість, розфасовка, кількісні і споживацькі характеристики вантажу в договорі-заявці №656 не вказані. Договором-заявкою №656 від 31.07.2006 року встановлена відповідальність Перевізника у вигляді відшкодування вартості зіпсованого товару, штрафу у розмірі 200 грн. у випадку, якщо до відвантаження товару з машини температура на датчику вище мінус вісімнадцяти градусів Цельсія і штрафу у розмірі 50 грн. у разі прибуття машини під завантаження із запізненням більше однієї години.

Визначення і перевезення вантажу Перевізником здійснювалася на підставі товарно-транспортної накладної від 31.07.2006 року. В даній накладній товариство з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" вказане як Замовник, Вантажовідправник, Вантажоодержувач, а товариство з обмеженою відповідальністю "Бутон" як автопідприємство-перевізник. Визначені пункт завантаження, - м. Дніпропетровськ і пункт розвантаження - м.Симферополь. В графі “Дані про вантаж” вказаної вище товарно-транспортної накладної стоять відмітки: “Продукти харчування” і номера накладних на товар - 499195/499196/ТГ-5351 і 500047 від 25-27.07. Вартість розфасовка, кількісні і споживацькі характеристики вантажу в товарно-транспортній накладній від 31.07.2006 року, не вказані. Відміток про узгодження вантажу автопідприємством-перевізником від Замовника перевезень (Вантажовідправника) немає.

У виконання договору-заявки №656 від 31.07.2006 року, відповідачем за вказаною в договорі адресою в м. Сімферополі з м. Дніпропетровська був доставлений вантаж, вказаний у товарно-транспортній накладній від 31.07.2006 року. Після прибуття вантажу в пункт призначення, при відкритті дверей рефрижератора було встановлено, що температура всередині складає плюс одинадцять градусів Цельсія. Ця обставина підтверджується Актом від 01.08.2006 року, підписаним директором Сімферопольського філіалу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" Соханем А.А., представниками товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" Зазулинским А.А., водієм Кекшиним В.В. і іншими особами.

Після вивантаження товару з автомашини було встановлено, що частина вантажу знаходиться в розмороженому стані. Враховуючи, що після передачі вантажу представники товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" покинули місце розвантаження, о 14:00 на адресу відповідача було направлено запрошення взяти участь у складанні відповідного акту. Розсортування вантажу і складання вказаного акту відбувалося з участю представника Торгівельно-промислової палати Криму Крючка И.В., у відсутність представників товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон". Дата і час проведення розсортування вантажу і складання акту в акті не вказана. Висновок представника Торгівельно-промислової палати Криму Крючка И.В., складений за замовленням товариства з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр", датовано 11.08.2006 року.

Ні у момент узгодження вантажу, ні в подальший час, позивач про відмову від вантажу не заявляв. Встановлену за договором-заявкою №656 оплату за отримані послуги з перевезення вантажу позивач не провів.

В той же час відповідач, листом 04.08.2006 року заявив про свій намір придбати у позивача партію морозива на загальну суму 19359,87 грн. Пропозиції відповідача 04.08.2006 року були передані представнику позивача, проте залишилися без відповіді.

18.01.2007 року позивач направив претензію до відповідача в якій запропонував товариству з обмеженою відповідальністю "Бутон" відшкодувати збитки і сплатити штраф у розмірі 200 грн. Претензія була направлена за адресою: місто Сімферополь, село Комсомольське, вулиця Заречна 16., тоді як юридична адреса відповідача і його поштова адреса згідно з Свідоцтвом про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" - 95010, місто Сімферополь, вулиця Ковыльна 72, кв. 28. Ця ж адреса відповідача вказана в договорі-заявці №656 від 31.07.2006 року.

У червні 2007 товариство з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон", в якому просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 19610,92 грн., штраф у розмірі 200,00 грн., 198,10 грн. державного мита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судова колегія вважає, що оскаржене рішення суду першої інстанції у справі № 2-7/8903-2007, підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 909 Цивільного Кодексу України, частини 1 статті 307 Господарського Кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язана доставити увірений їй другою стороною (відправником) вантаж в пункт призначення, а відправник зобов'язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену платню.

Відповідно до статті 924 Цивільного Кодексу України, частини 2 статті 308 Господарського Кодексу України, відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту узгодження вантажу до перевезення.

Згідно вимогам частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 307 Господарського кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної або іншого перевізного документа, що відповідає вимогам законодавства.

Форма товарно-транспортної накладної затверджена сумісним наказом Міністерства транспорту України і Міністерства статистики України від 29.12.95 №488346. Обов'язковим елементом товарно-транспортної накладної є вказівка відомостей про вантаж (найменування, одиниці вимірювання, кількість, ціна, сума, вид упаковки, кількість місць, маса), а також про проведення навантажувально-розвантажувальних робіт.

Таким чином, вказівка докладних вартісних, кількісних і якісних характеристик вантажу в договорі перевезення або товарно-транспортною накладною є необхідною умовою укладення договору перевезення. Крім того, вказівка таких характеристик (разом з внесенням в товарно-транспортну накладну даних про проведення робіт по вантаженню) необхідна для встановлення факту ухвалення вантажу, що володіє цими характеристиками, перевізником.

Судова колегія встановила, що ні договір-заявка №656 від 31.07.2006, ні його невід'ємна частина - товарно-транспортна накладна від 31.07.2006, - даних про вартість, кількість і якість вантажу, що підлягає перевезенню відповідачем, не містять. Запис про передачу вантажу відповідачу відсутній. Відомості про те, що вантаж певної вартості асортименту і якості прийнятий відповідачем до перевезення відсутні. Разом з тим обов'язок оформлення і передачі перевізнику документів, згідно закону необхідних для перевезення вантажів, стаття 308 Господарського кодексу України покладає на вантажовідправника.

Позивач як докази, підтверджуючого обґрунтованість ціни позову, посилається на акт розсортування прийнятого товару, підписаний громадянами Соханем А.А., Свительским С.С., Косташем А.В. і Крючком И.В., а також висновок експерта №0-507, також підписаний Крючком И.В.

Судова колегія критично оцінює дані докази, виходячи з наступного.

Вказаним вище Актом зафіксований факт проведення особами, що підписали акт, розсортування товару по кількості і якості при якій був виявлений ряд обставин —відсутність низької температури усередині зони зберігання товару, розморожування найближчих до дверей паллет з втратою товарного вигляду і ін. В той же час, в акті не вказана ні дата, ні час, ні місце проведення розсортування. Висновок однієї з осіб що підписали акт - Гачка І. В. датовано 11.08.06. Таким чином, у судової колегії немає достатніх підстав вважати, що зафіксований актом розсортування товарний вид пельменів і інших продуктів був слідством порушення температурного режиму саме у момент перевезення, а не подальшого зберігання їх позивачем протягом невизначеного часу.

Крім того, як вказано в акті він складений відповідно до накладних №310706/0005 від 31.07.06 і ТГ - 5351 від 25.07.06. На підставі цих же накладних побудований висновок спеціалісту Торгівельно-промислової палати Криму Крючка И.В. про величину збитків позивача: по накладній №310706/0005 на 16469,57 грн. і по ТГ - 5351 - на 3141,35 грн.

Судова колегія звертає увагу на те, що вантаж, який за договором-заявкою №656 перевозив відповідач, вказаний в товарно-транспортній накладній від 31.07.06, завірений печаткою позивача і підписом його представника. В графі “з вантажем слідують документи” товарно-транспортної накладної від 31.07.06, вказаний номер витратної накладної 499 195499196ТГ-5351, на яку посилається позивач. Належним чином завірена копія витратної накладної під номером ТГ - 351 на .поставку продукції глибокого заморожування (пельмені, вареники, млинці, голубці) позивачем надана. При цьому вказана накладна датована 23.07.06 року, а акт розсортування товару складений відповідно до накладної від 25.07.06 року ТГ-5351. Що стосується накладної №310706/0005 від 31.07.06 року, то ні в товарно-транспортній накладній від 31.07.06 року ні в самому договорі №656, про перевезення вантажу в асортименті, кількості і вартості, вказаній в накладній №310706/0005 від 31.07.06 року не згадується.

Документів, підтверджуючих узгодження відповідачем перерахованого в накладній №3107060005 від 31.07.06 товару до перевезення в справі немає. Крім того, як випливає із змісту накладної №3107060005 від 31.07.06, ця накладна складена на підставі Заявки №300969 від 29.07.06 і, отже, до договору-заявці №656 від 31.07.06 не відноситься. Оригінали або копії інших витратних накладних позивачем не надавалися.

Відповідно до частини 2 статті 30 Господарського кодексу України, одержувач має право відмовитися від узгодження пошкодженого або зіпсованого вантажу, якщо буде встановлено, що в результаті зміни якості виключається можливість повного або часткового використовування його по первинному призначенню. При цьому, згідно з частиною 1 статті 314. за збиток, заподіяний при перевезенні вантажу, перевізник у разі пошкодження вантажу відповідає у розмірі суми, на яку зменшилася його вартість. Якщо унаслідок пошкодження вантажу його якість змінилася настільки, що він не може бути використаний по прямому призначенню, одержувач вантажу має право відмовитися від нього і вимагати компенсації за його втрату.

Вантаж, заявлений позивачем як зіпсований, проте, був позивачем прийнятий, і відмови від вантажу надалі не послідувало. Позивач не надав доказів того, що прийнятий їм від відповідача вантаж не був використаний по його прямому призначенню. Доводи позивача про невідповідність якісних параметрів вантажу встановленим нормам і стандартам не обґрунтовані посиланнями на конкретні невідповідності органолептичних або інших, що визначають якість замороженої продукції показників, державним стандартам. Надані сторонами у справі докази асортименту, вартості і кількості прийнятого і перевезеного відповідачем вантажу не підтверджують в повному об'ємі обґрунтованість заявленої позивачем ціни позову.

В той же час, судова колегія вважає, що господарський суд правомірно порахував доведеною ту обставину, що відповідачем був порушений встановлений договором-заявкою №656 температурний режим перевезення вантажу і в цій частині допущено порушення прийнятих на себе договірних зобов'язань.

Також колегія суддів вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення збитків на суму 3141,35 грн. також є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню, як прийняте з порушенням вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 101, пунктом 2 статті 103, статтями 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.10.2007 у справі № 2-7/8903-2007 скасувати.

Постановити нове рішення:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" (95010, м.Сімферополь, вул.Ковильна, 72 кв. 28, 95494, м.Сімферополь, с.Комсомольське, вул.Заречна,1б, ідентифікаційний код 32234322) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" (49000, м.Дніпропетровськ, Красногвардійський район, пр. Пушкіна,24, м.Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 12, офіс 517, ідентифікаційний код 24429899) збитки у розмірі 3141,35 гривень, штраф у розмірі 200,00 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Бутон" (95010, м.Сімферополь, вул.Ковильна, 72 кв. 28, 95494, м.Сімферополь, с.Комсомольське, вул.Заречна,1б, ідентифікаційний код 32234322) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕвроДнепр" (49000, м.Дніпропетровськ, Красногвардійський район, пр. Пушкіна,24, м.Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 12, офіс 517, ідентифікаційний код 24429899) витрати по сплаті державного мита у розмірі 33,41 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 гривень.

У решті позову відмовити.

Видачу наказу доручити господарському суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          Н.П. Горошко

О.А. Щепанська