ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2007 р.                                                                   Справа № 13/245

Суддя господарського суду Чернівецької області Миронюк Сергій Олександрович

розглядаючи справу

за позовом   Управління Пенсійного Фонду України в Кіцманському районі

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Світанок"

про стягнення заборгованості з відшкодування пенсій, призначених відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - 8857,26 грн.

за участю представників:

позивача:  Лумей П.В. – начальник управління.

відповідача:  Лумей П.В. – начальник управління.

прокурора

СУТЬ СПОРУ:

Управління Пенсійного фонду України у Кіцманському районі звернулось з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок», с. В.Станівці, Кіцманський район, Чернівецька область, про стягнення заборгованості з відшкодування пенсій, призначених відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 8857,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на підставі ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, призначених відповідно до норм ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, однак має заборгованість перед позивачем по зазначених платежах.

Ухвалою суду від 22.08.2007 р. розгляд справи був зупинений до 04.10.2007 р. для витребування додаткових доказів по справі.

Ухвалою суду від 04.10.2007 р. розгляд справи був відкладений на 08.11.2007 р. для витребування додаткових доказів по справі та в зв’язку з неявкою представника позивача в судове засідання.

В судовому засіданні 08.11.207 р. позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач вимоги позивача не визнає оскільки на підприємстві не проводилась атестація.

В судовому засіданні 08.11.2007 р. оголошено перерву до 13.11.2007 р.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши надані доказі в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

У ході розгляду справи встановлено, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування і відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон) до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди повинен покривати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах або за вислугу років, у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Такий порядок визначено Інструкцією “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663 (далі – Інструкція).

У пункті 6.1 розділу 6  Інструкції встановлено, що відшкодуванню  підлягають  витрати  Пенсійного фонду на виплату  та  доставку  пенсій,  призначених  на  пільгових  умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень  Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” в таких розмірах:   для платників,  зазначених  у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції,  - також 100 відсотків фактичних витрат на  виплату  і доставку пенсій,   призначених   відповідно   до   абзацу  першого частини 2 Прикінцевих положень Закону.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Згідно розрахунку поданого позивачем сума страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування призначених відповідно до п.п. “А”-“З” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” представленим позивачем громадянам за період з 01.01.2005 р.  по 01.09.2007 р. становить 8857,26 грн.

Як встановлено судовим слуханням, позивач виплатив вказаним громадянам пенсію у сумі 8857,26 грн., що підтверджується довідкою Укрпошти. Дані кошти відповідачем не компенсовані.

Частиною 2 статті 106 Закону встановлено, суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій стягується у такому ж порядку (п. 6.9 Інструкції).

Стосовно не проведення відповідачем атестації робочих місць слід зазначити, що згідно пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1.12.2005 року за №1451/11731, якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Проте, відповідачем не надано доказів того, що позивач зарахував до пільгового стажу гр. гр. Осипчук Д.С. пільговий стаж після 21.08.1992 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному об’ємі.

На підставі   та керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок», вул.. І.Мазепи. В.Станівці, Кіцманський район, Чернівецька область код 14265481 (р/р 260001466 ЧОД АППБ “Аваль” МФО 356464) на користь Управління пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області, вул. Незалежності, 85А м. Кіцмань  (р/р 7700 в ВАТ “Державний ощадний банк України” м. Кіцмань МФО 356334, код 214305840) заборгованість з відшкодування пільгових пенсій в сумі 8857,26 грн.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             С.О. Миронюк