КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2007                                                                                           № 42/614

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Смірнової  Л.Г.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:                     Кулачок О.А.

За участю представників:

Позивача – Луцик В.В. (довір. №502-3738 від 22.12.06);Відповідача – Уколов О.Л. (довір. б/н від 11.02.07);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буський завод скловиробів"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.12.2006

у справі № 42/614 (Паламар П.І.)

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Львівобленерго"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Буський завод скловиробів"

про                                                  стягнення боргу, ціна позову 54266,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2006 у справі №42/614  задоволено позов Відкритого акціонерного товариства „Львівобленерго” , стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Буський завод скловиробів” на користь  Відкритого акціонерного товариства „Львівобленерго”  54266,38 грн. боргу, 542,66 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідно до умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем позивач зобов’язався постачати відповідачу електричну енергію а відповідач оплачувати вартість спожитої електроенергії, додатковою угодою укладеною між тими ж сторонами  відповідач визнав та зобов”язався сплатити  на користь позивача 54266,38 грн., однак доказів належної оплати за договором відповідачем не надано.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд  скасувати рішення господарського суду міста Києва від 26.12.2006р. по даній справі, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ВАТ „Львівобленерго”.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що  судом було порушено вимоги ст..4-3, п.п.1, 2 ч.1 ст.77, п.п.2, 3 ч.1 ст.84 ГПК України, оскільки суд не відклав розгляд справи в межах строку вирішення спору, тим самим порушив  принцип змагальності сторін, а також не вирішив клопотання  ТОВ „Буський завод скловиробів” про відкладення розгляду справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

01 червня 2006 року ВАТ „Львівобленерго” було укладено договір №90509 про постачання електричної енергії із Товариством з обмеженою відповідальністю „Буський завод скловиробів”.

Енергопостачальна організація здійснює постачання електроенергії відповідачу в обсязі, передбаченому договором, а відповідач зобов”язаний оплачувати спожиту електроенергію шляхом перерахування належних до сплати сум у встановлені договором терміни, що випливає із умов договору.

Крім того, ВАТ „Львівобленерго” та ТОВ „Буський завод скловиробів” 01.06.2006 уклали  додаткову угоду до договору №90509 про постачання електричної енергії від 01.06.2006.

Згідно умов даної додаткової угоди борг споживача за понад договірне споживання електричної енергії становить 54 266,38 грн. Оплату  за додатковою угодою сторони  погодили  проводити трьома платежами – до 30.06.2006 – 18 090,00 грн., до 30.07.2006 – 18 090,00 грн., до 30.08.2006 – 18 086,38 грн., тобто останній платіж повинен бути внесений до 30.08.2006.

У відповідності  до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Господарським судом міста Києва доказів оплати за договором  № 90509  та додатковою угодою до нього відповідачем не надано , а тому підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 54266,38 грн.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про те, що суд не вирішив клопотання  ТОВ „Буський завод скловиробів” про відкладення розгляду справи , чим порушив вимоги ст..4-3, п.п.1, 2 ч.1 ст.77 ГПК України виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи  представником  відповідача в суді першої інстанції подано клопотання про відкладення  розгляду справи у зв’язку з відрядженням директора ТОВ „Буський завод скловиробів”, але на підтвердження обставин, які зазначив в клопотанні і на які послався як на підставу про необхідність відкладення, обгрунтовуючих доказів не надав.

До того ж , частина 2 статті 104  Господарського процесуального кодексу встановлює, що порушення або неправильне  застосування  норм процесуального права може бути підставою для скасування  або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення , а частина 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу покладає на апеляційний господарський суд обов’язок перевірити законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідач до суду апеляційної інстанції не надав нових доказів, в судовому засіданні апеляційного суду не довів відсутності вини у невиконанні договірних обов”язків.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам  і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва у справі № 42/614залишити без змін, апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “Буський завод скловиробів ” без задоволення.

2. Матеріали справи № 42/614 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Смірнова  Л.Г.

Синиця  О.Ф.

06.04.07 (відправлено)