ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 р.
Справа №  19/305

Господарський
суд Рівненської області в складі головуючого судді  Тимошенко О.М. за участю  секретаря судового засідання  помічника судді  Бережнюк В.В.

За участю представників
сторін:

від
позивача    -ОСОБА_2.;

від
відповідача-не з'явився

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Рівне справу за позовом   підприємця ОСОБА_1 до відповідача  Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в особі Територіального управління
Головавтотрансінспекції в місті Києві про
визнання нечинною постанови № 028989 від 09.09.2006 року про
застосування фінасових санкцій.

Статті
27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України роз'яснені.

СУТЬ
СПОРУ: Позивач -
приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до господарського суду про
визнання нечинною постанови № 028989 від 09.09.06 р. про застосування
фінансових санкцій в сумі  1700,00 грн.
за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вимоги обгрунтовує тим,
що відповідач при винесенні спірної постанови застосував норми закону, які не
були визначені в Порядку здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті загального користування. Окрім того, зазначає, що його не було
повідомлено про розгляд справи, за результатами якої винесено спірну постанову.
Просить позов задоволити.

Ухвалою
суду від 24.09.2007 року, відповідно до ст. 52 КАС України,  здійснено заміну відповідача -
Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в м. Києві належним відповідачем - Головною державною інспекцією на
автомобільному транспорті в особі Територіального управління Головавтотрансінспекції
в м. Києві.

Відповідач
подав заперечення проти позову. Свої заперечення обгрунтовує  тим, що відсутність номерів статей 69,70 у
Законі України "Про автомобільний транспорт" (в редакції 2006р.) не
означає, що Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті
загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.01.2003р. № 143 суперечить даному Закону. Зміст цих статей передано в
ст.60 доного Закону. Після складання акту від 16.08.2006р. водію
автотранспортного засобу ОСОБА_3 було вручено повідомлення про розгляд справи
про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником
територіального управління в м. Києві. Крім того, про перевірку
автотранспортного засобу і виявлені порушення інспектор робить запис у
дорожньому листі, який після закінчення рейсу повертається перевізнику. Згідно
п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті
"У разі коли керівник або уповноважений представник суб'єкта підприємницької
діяльності заявив про своє бажання взяти участь у розгляді справи про порушення
цим суб'єктом законодавства про автомобільний транспорт справа розглядається за
його участю". Відсутністьстаном на 16.08.2006 р. оформленого договору із
зомовником транспортних послуг вказують умови оплати, зазначені в договорі №
1215 від 16.08.2006р. Просить в позові відмовити.

В
результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Територіальним
управлінням Головавтотрансінспекції у м. Києві 05.09.2006 року проведено
перевірку транспортного засобу, який належить суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1.

За
результатом проведеної перевірки автотранспортного засобу марки
"Мерседес-Бенц 310D" держ. НОМЕР_1, що належать підприємцю ОСОБА_1,
було складено протокол про виявлення порушення законодавства про автомобільний
транспорт. На підставі складеного протоколу начальником територіального
управління Головавтотрансінспекції у м. Києві Сергієнком В.С. розглянуто справу
про порушення законодавства про автомобільний транспорт та ухвалено постанову
про застосування до підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій за порушення,
передбачені ч.2, абз.3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний
транспорт".

На
момент розгляду справи застосовані штрафні санкції позивачем в добровільному
порядку не сплачені.

Розглянувши
подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача і давши їм оцінку,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

До
позивача застосовано фінансові санкції на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про автомобільний транспорт" (далі-Закон) - надання послуг з
перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього Закону (відсутній договір із замовником
послуг).

Відповідно
до ч. 5 ст. 60 Закону, порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення,
викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по
справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

На
момент винесення постанови порядок стягнення регулювався Постановою Кабінету
Міністрів України від 29 січня 2003 року № 143 "Про затвердження Порядку
здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального
користування".

Зокрема,
пунктом 24 зазначеної постанови передбачено, що у разі виявлення під час
перевірки автотранспортного засобу порушень, відповідальність за які
передбачена пунктами 1-6 статті 69 Закону України "Про автомобільний
транспорт", посадовими особами, що провели перевірку, не пізніше двох
місяців з дня вчинення порушення складається протокол за формою згідно з
додатком 4, який подається керівникові органу державного контролю для прийняття
рішення щодо застосування до суб'єкта підприємницької діяльності фінансових
санкцій відповідно до частини першої статті 70 Закону.

В
редакції Закону України "Про автомобільний транспорт" від 23.02.2006
року (опублікований в Голосі України від 07.04.2006 р. № 64), що діяв на момент
складання протоколу та винесення постанови, відсутні статті 69 та 70, які
зазначені у постанові Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 143
"Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті загального користування".

Згідно
п. 2 та п. 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону до приведення
законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші
нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому
Закону; Кабінету Міністрів України у тримісячний термін від дня набрання
чинності цим Законом необхідно було привести свої нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

Новий
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 лише 08.11.2006 року, після спливу
тримісячного терміну, визначеного законом.

Таким
чином, на момент винесення постанови про застосування фінансових санкцій, п. 24
Постанови КМУ від 29 січня 2003 року № 143 суперечив Закону України "Про
автомобільний транспорт", в зв'язку із відсутністю статей Закону, які у
ньому зазначені, оскільки Кабінетом Міністрів України не було приведено у
тримісячний термін даний нормативний акт у відповідність із Законом.

Згідно
ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами
України.

Проте,
всупереч вищевказаної норми прямої дії територіальним управлінням Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в місті Києві були застосовані
фінансові санкції до підприємця ОСОБА_1

За
таких обставин постанова начальника територіального управління
Головавтотрансінспекції в м. Києві від 09.09.2006 р. № 028989 про застосування
до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 1700
грн. не може вважатися чинною.

Керуючись статтями 94,
160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задоволити.

Скасувати
постанову начальника територіального управління Головавтотрансінспекції в м.
Києві від 09.09.2006 р. № 028989 про застосування до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 1700 грн.

Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду через суд
першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення
вступної та резолютивної частини - з дня складення постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                          Тимошенко О.М.

постанову оголошено
"02" жовтня 2007 р.