СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

17 грудня 2007 року

Справа № 2-29/7844-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової
Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря
В.І.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Управління міського господарства" на
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Башилашвілі О.І.) від 22.10.2007 у справі
№2-29/7844-2007

за позовом           Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 АДРЕСА_1, Харків, 61001)

до           Комунального підприємства "Управління
міського господарства" (вул. В. Хромих, 27, Алушта, 98500)

про внесення змін до договору; за
зустрічним позовом про виселення та стягнення 10090,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим
з позовом до комунального підприємства „Управління міського господарства” про
зобов'язання внести зміни стосовно строку дії договору оренди у відповідності
до рішення сесій Алуштинської міської ради.

Під час розгляду справи позивач
змінив предмет позову і просив суд зобов'язати відповідача внести зміни до
договору відносно строку дії договору оренди від 01.04.2006, відповідно до
рішення 26 сесії 4-го скликання Алуштинської міської ради № 26/269 від
17.03.2006, визнати дійсним договір оперативної оренди від 01.04.2006. Мотиви
позову полягають в тому,  що договір
оренди строком на один рік укладено відповідачем с порушенням передбаченого
рішенням Алуштинської міської ради від 27.04.2005 № 21/26 строку його дії, який
встановлено у три роки.

Відповідач звернувся з зустрічною
позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про його виселення з
нежитлових приміщень площею 119,0 кв.м., розташованих по АДРЕСА_2 у місті
Алушта та стягнення з нього суми заборгованості по оплаті за оренду
комунального майна у розмірі 2747,89 грн., а також неустойки у зв'язку з
неповерненням майна у розмірі подвійної плати за користування річчю у сумі
7342,70 грн., а всього 10090,59 грн., мотивуючи позовні вимоги  закінченням строку дії договору оренди та
неможливістю використовувати майно, у зв'язку з чим комунальним підприємством
„Управління міського господарства” понесенні збитки.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим  від
23.10.2007 у справі № 2-29/7844-2007 (суддя О.І. Башилашвілі) первісний позов
задоволено частково: зобов'язано Комунальне підприємство «Управління міського
господарства»внести зміни відносно строку дії договору оренди приміщень
загальною площею 119,00 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 в м. Алушта,
укладеного 01.04.2006 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. та Комунальним
підприємством «Управління міського господарства»відповідно до рішення 26 сесії
4-го скликання Алуштинської міської ради № 26/269 від 17.03.2006.

В частині позову   про
визнання дійсним договору
оренди,  укладеного
01.04.2006    між    фізичною
особою-підприємцем
ОСОБА_1.    та    Комунальним підприємством   «Управління
міського   господарства», а також
про стягнення транспортних витрат та витрат на оформлення нотаріальної
довіреності в сумі 596,66 грн. на користь приватного підприємця ОСОБА_1.
відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
судом відмовлено і вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним судовим
рішенням,  Комунальне підприємство
„Управління міського господарства” звернулось до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
суду першої інстанції, прийняти нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити,
зустрічні позовні  вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Приватний підприємець ОСОБА_1.
надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому
просить залишити апеляційну скаргу без задоволення з мотивів, викладених у
відзиві.

Сторони не скористались правом
участі у судовому засіданні, про час та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, про причини відсутності судову колегію не сповістили.

Враховуючи те, що участь у судовому
засіданні це право, а не обов'язок сторон, а також те, що неприбуття у судове
засідання не перешкоджає розгляду справи, судова колегія ухвалила можливим
розглянути справу за відсутністю сторін, за наявними в матеріалах справи
документами.

Переглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної скарги
у відповідності до вимог статті 101 Господарського процесуального
Кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції  відповідає вимогам принципу
законності та обґрунтованості з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.04.2005 Алуштинською міською радою прийнято рішення № 21/26, яким
Комунальному підприємству „Управління міського господарства” доручено передати
підприємцю       ОСОБА_1 в оренду строком
на три роки нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, м. Алушта,
площею 119 кв.м., у тому числі під офіс - 20 кв.м., під кафе - 72 кв.м., під
склад - 27 кв.м. (а.с. 19).

Рішенням Алуштинської міської ради
від 17.03.2006 № 26/269 в рішення № 21/26 27.04.2005 внесені зміни, пункт 1
рішення № 21/26 було викладено у наступній редакції: передати підприємцю
ОСОБА_1. в оренду на три роки нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2, м.
Алушта, площею 119 кв.м., у тому числі під офіс - 20 кв.м., для надання
побутових послуг населенню 99,0 кв.м. (а.с. 18).

01.04.2006 сторонами у справі
укладено договір оперативної оренди вказаного майна (а.с. 9-15), у
відповідності до підпункту  2.2 якого,
орендна плата визначена з 10% та 2% від експертної оцінки майна, що
орендується, та складає без врахування податку на додану вартість- 235,77 грн.,
з врахуванням  ПДВ- 282,93 грн.

Пунктами 2.3, 2.5 договору
встановлено, що орендна плата перераховується орендарем не пізніш 15 числа
місяця, наступного за звітним; за кожний наступний місяць визначається шляхом
коректування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за звітний
місяць.

Відповідно до пункту  4.1 договору, він набирає сили з моменту
підписання та діє строком до 28.03.2007.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком місцевого господарського суду про часткове
задоволення  первісного позову, а саме в
частині зобов'язання відповідача внести зміни відносно строку дії договору
оренди відповідно до рішення 26 сесії 4-го скликання Алуштинської міської ради
№26/269 від 17.03.2006, виходячи із наступного.

Згідно статті 60 Закону України
„Про місцеве самоврядування”, органи місцевого самоврядування від імені та в
інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності
щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної
власності, у тому числі  виконують усі
майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у
постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в
оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання
їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і
оренду.

Частина 1 статті  648 Цивільного Кодексу України встановлює, що
зміст договору, укладеного на підставі правового акту органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Відповідно до частини 1 статті 73
Закону України „Про місцеве самоврядування”, акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими
на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян,
підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до пункту 2.1 статуту
Комунального підприємства „Управління міського господарства”, підприємство
укладає договори оренди нежилих приміщень по узгодженню з виконавчим комітетом
Алуштинської міської ради та фондом комунального майна (а.с. 27).

Тобто, як вірно зазначено в
оскаржуваному рішенні суду, Комунальне підприємство „Управління міського
господарства” зобов'язане було укласти з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
договір оперативної оренди приміщень загальною площею 119,00 кв.м.,
розташованих за адресою: АДРЕСА_2, м. Алушта саме на строк 3 роки, а не на
один, як вбачається з тексту договору.

Також, погоджується судова колегія
із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання
договору дійсним.

Так,  цивільне законодавство надає можливість суду
визнати правочин дійсним лише при наявності обставин, передбачених статтею  220 Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Враховуючи відсутність між
сторонами спірних правовідносин, передбачених наведеною нормою, положення
статті 793 Цивільного кодексу України, немає підстав для задоволення вимоги про
визнання договору дійсним.

Цілком правомірно та обґрунтовано,
на думку суду апеляційної інстанції,
відмовив місцевий господарський суд
в задоволенні зустрічного позову.

Так, позивач за зустрічним позовом
посилається на те, що договір оренди припинив свою дію внаслідок закінчення
строку, на який його було укладено, приватний підприємець ОСОБА_1 за зустрічним
позовом не належним чином виконує грошові зобов'язання. Крім того, Управління
міського господарства стверджує, що договір оренди припинив свою дію на
підставі статті  782 Цивільного кодексу
України.

Стаття 26 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна” передбачає, що одностороння відмова
від договору оренди не допускається.

Договір оренди припиняється в разі:
закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем
(за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди.

Договір оренди може бути
розірвано  за погодженням сторін.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у
разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених
законодавчими актами України.

Так, відповідно до частини 1
статті  27 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення
строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він
зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у
договорі оренди.

З аналізу наведеної норми модно
зробити висновок, що у орендаря виникає зобов'язання повернути об'єкт оренди
лише у разі: розірвання договору оренди, закінчення строку його дії, відмови
від його продовження або банкрутства орендаря.

Частина 2 статті  17 Закону України „Про оренду державного так
комунального майна” чітко визначає, що у разі відсутності заяви  однієї із сторін про припинення або зміну
умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії
договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.

У пункті 4.1 договору сторони
встановили, що договір укладений строком на один  рік та діє до 28.03.2007.

Таким чином, суд першої інстанції
вірно зазначив, що, якщо позивач за зустрічним позовом не мав би бажання
продовжувати з приватним підприємцем ОСОБА_1 договірні відносини,  він по перше повинен був спрямувати на його
адресу відповідне повідомлення про припинення або зміну договору оренди, саме у
місячний термін, передбачений частиною 1 статті 17 Закону, тобто у період з
28.03.2007 по 28.04.2007.

Апелянт не представив ані суду
першої інстанції, ані апеляційному господарському суду належних доказів того,
що він повідомляв відповідача у місячний строк про своє небажання продовжувати
договірні відносини, а наявне в матеріалах справи листування між сторонами по
справі  не є доказом цього.

Відповідно до статті  782 Цивільного кодексу України,  наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від
договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення
наймодавця про відмову від договору.

Апелянт не спрямовував на адресу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 повідомлення в порядку наведеної норми про
відмову від договору оренди.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що за відповідачем за зустрічним позовом відсутня заборгованість по
сплаті орендної плати, що підтверджується відповідними платіжними документами
(а.с. 44-46, 48, 86, 87).

Таким чином, договір оренди
приміщень загальною площею 119,00 кв.м., розташованих за адресою:АДРЕСА_2, м.
Алушта не розірваний, продовжує діяти, не змінений в частині розміру орендної
плати, та відповідно  у приватного
підприємця ОСОБА_1 відсутній обов'язок звільняти вказані приміщення, а у комунального
підприємства „Управління міського господарства” вимагати стягнення збитків за
неможливість використовувати об'єкт оренди.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Апелянт  не довів суду обґрунтованість своїх вимог, у
зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

Приймаючи до уваги
вищевикладене, судова колегія вважає, що господарським судом Автономної
Республіки Крим  правильно застосовані
норми процесуального і матеріального права, рішення  суду відповідає вимогам процесуального
закону, встановлені в ньому обставини підтверджуються наявними матеріалами
справи, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні, підстав для
задоволення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не  вбачається.

Керуючись статтями 101, 102, пуктом
1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Управління міського господарства" залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 22.10.2007 у справі № 2-29/7844-2007
зилишити без змін.

Головуючий суддя
Ю.В. Борисова

Судді
В.І.
Гонтар

В.М. Плут