КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.04.2007
№ 32/78

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:                                          Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі:                     Решоткіній Т.О.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 - дов. від 30.02.07 №
355;

відповідача1:
Угринчук Г.Р. - (дов. від 07.03.07 б/н);

від
відповідача2: не з'явились - про час і місце розгляду справи були повідомлені
належним чином (ст.98 ГПК України);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
28.02.2007

у справі № 32/78 (Хрипун О.О.)

за позовом                               ОСОБА_1

до                                                   Товариства
з обмеженою відповідальністю "Статус"

Товариства з обмеженою відповідальністю
"Торгівельні мережі - 2000"

про
визнання частково недійсним протоколу загальних зборів, визнання
учасником товариства та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду міста Києва від 28.02.07 у справі № 32/78 позов задоволено
частково.

Визнано недійсним рішення Загальних
зборів учасників ТОВ „Торгівельні мережі-2000” від 22.12.06 про відмову у
прийнятті ОСОБА_1до складу учасників ТОВ „Торгівельні мережі-2000”, оформлені
протоколом № 3 від 22.12.06.

Визнано ОСОБА_1учасником ТОВ
„Торгівельні мережі-2000” з часткою у розмірі 50 % статутного фонду товариства.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в
частині відмови у стягненні моральної шкоди та задовольнити в цій частині
позовні вимоги.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу
позивач посилається на те, що в результаті відмови ТОВ „Статус” у прийнятті
його до складу учасників ТОВ „Торгівельні мережі-2000” позивач зазнав моральних
страждань.

ТОВ „Статус” звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду від 28.02.07 скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скаргу відповідач 1 мотивує тим, що
місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення порушені норми
матеріального та процесуального права, зокрема. 5 ст. 147 ЦК України, ч. 2 ст.
55 Закону України «Про господарські товариства».

Відповідач-2 подав апеляційній
інстанції клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі його
представників.

Враховуючи
наявність клопотання відповідача-2 про розгляд справи без його участі,
апеляційна інстанція вважає за можливе розглянути апеляційні скарги без участі
представника відповідача-2.

Розглянувши мотиви апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін і
враховуючи, що:

06.06.2000 Святошинською районною
радою у місті Києві державною адміністрацією зареєстровано Товариство з
обмеженою відповідальністю «Торгівельні мережі-2000».

Відповідно до редакції Статуту відповідача-2
від 10.01.2005 учасниками товариства є ОСОБА_3, частка якої у статутному фонді
товариства складає 50%; ТОВ «Статус», частка якого складає 30% та ТОВ «Компанія
з управління активами «ВОК Інвестмент», частка якого складає- 20%.

01.06.2006 померла учасниця ТОВ
«Торгівельні мережі - 2000» ОСОБА_3, що засвідчується Свідоцтвом про смерть від
01.06.2006 за номером НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

На
підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України державним нотаріусом п'ятнадцятої
Київської державної нотаріальної контори 15 грудня 2006 року було посвідчено,
що спадкоємцем майна, а саме частки в статутному фонді ТОВ «Торгівельні
мережі-2000» в розмірі 3 700 грн., що складає 50% статутного фонду ТОВ
«Торгівельні мережі-2000» є ОСОБА_1(свідоцтво про право на спадщину за законом,
справа № 1270/2006, зареєстрована в реєстрі за № 5-2361).

12
грудня 2006 року ОСОБА_1 подала до ТОВ «Торгівельні мережі-2000» заяву про
прийняття її до складу учасників товариства, як спадкоємця ОСОБА_3

12.12.2006 відбулись загальні Збори
учасників ТОВ „Торгівельні мережі-2000”, в яких прийняли участь ТОВ «Компанія з
управління активами «ВОК Інвестмент» та ТОВ «Статус». На вказані збори були
запрошені представник позивача ОСОБА_4 та директор відповідача-1 Маркович Ю.М.

До порядку денного, відповідно до
Протоколу № 2 від 12.12.2006р. були винесені наступні питання:

1.          Обрання Голови та секретаря Загальних
зборів учасників товариства;

2.          Прийняття до складу учасників товариства
нових учасників;

3.          Затвердження розподілу часток у
статутному капіталі між учасниками товариства;

4.          Затвердження та підписання нової
редакції Статуту товариства.

Як
вбачається з наданого суду Протоколу загальних зборів учасників ТОВ
«Торгівельні мережі-2000» від 12.12.2006 № 2, під час розгляду заяви позивача
про прийняття її до складу учасників товариства як спадкоємця померлого
учасника ОСОБА_3, представник відповідача-1 повідомив, що не може визначитися з
цього питання, оскільки особисто позивача не знає і запропонував перенести
розгляд питань порядку денного №№ 2,3,4 на 22.12.2006, з обов'язковою
присутністю позивача на цих Зборах.

Відповідно до Протоколу Загальних
зборів учасників ТОВ «Торгівельні мережі-2000» від 22.12.2006 № 3 позивач
особисто звернувся до учасників товариства з заявою про прийняття її до складу
учасників товариства на підставі Свідоцтва про право на спадщину (за законом)
на частку у статутному фонді ТОВ «Торгівельні мережі-2000» в розмірі 50% статутного
фонду.

Більшістю голосів (30% проти 20%)
Загальні збори учасників прийняли рішення про відмову позивачу в прийнятті до
складу учасників, з виплатою вартості частки в розмірі 3 700 (три сімсот)
гривень (Протокол № 3 від 22.12.2006).

До матеріалів справи залучено належним чином
засвідчену копію нової редакції Статуту ТОВ «Торгівельні мережі - 2000», яку
зареєстровано 10.01.2005 Святошинською районною у місті Києві державною
адміністрацією за
№ 10001847.

Відповідно до п.п. 8.1, 8.4 Статуту
ТОВ «Торгівельні мережі-2000» вищим органом товариства є Загальні збори
учасників, до повноважень яких входить і прийняття відповідних рішень.

Умови прийняття до складу учасників
товариств з обмеженою відповідальністю правонаступників (спадкоємців), переходу
частки у статутному капіталі до спадкоємця фізичної особи регулюються норами
ст. 55 Закону України “Про господарські товариства”, ч. 5 ст. 147 Цивільного
Кодексу України.

Частина
1 ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» передбачає, що при
реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у  зв'язку із смертю громадянина, учасника
товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього
товариства.

Згідно ч. 2 статті 55 закону «Про
господарські товариства», при відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу
до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті
до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній
формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній
особі (спадкодавцю), вартість якої визначається
на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках
розмір статутного фонду товариства підлягає зменшенню.

Частиною
5 ст. 147 Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004
передбачено, що частка у статутному капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника
юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено,
що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

У мотивувальній частині рішення суд
посилається на вищезазначену норму, а також вказує, що положення Статуту
відповідача-2 - ТОВ «Торгівельні мережі - 2000», не містять умов щодо
обов'язкової згоди інших учасників товариства на вступ до товариства спадкоємця
померлого учасника товариства.

Проте судом не було враховано п.
10.5. статті 10 «Вихід учасника з товариства» Статуту ТОВ «Торгівельні мережі
-2000» (копія в матеріалах справи), яким визначено:

«При
відмові правонаступника (спадкоємця) від реалізації свого права вступу до
Товариства або відмові Товариства у прийнятті до нього правонаступника
(спадкоємця), йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні,
яка належала померлому (реорганізованому) Учаснику, вартість якої визначається
на день смерті (реорганізації) Учасника.»

Тобто, відмова Товариства у прийнятті
до нього правонаступника, оформлена Протоколом загальних зборів Учасників
товариства від 22.12.2206 № 3, прийнятим більшістю голосів при голосуванні по
даному питанню, і є в даному випадку незгодою відповідача-1, як учасника
товариства, із прийняттям до складу учасників спадкоємця - Позивача, оскільки
товариство вирішує це питання в особі свого вищого органу управління -
загальних зборів учасників.

В оскаржуваному рішенні суд послався
на частину 1 статті 55 ЗУ «Про господарські товариства», згідно якої  при реорганізації юридичної особи, учасника
товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства,
правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

Однак, суд першої інстанції не
врахував частину 2 статті 55 закону «Про господарські товариства», якою
визначено, що при відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства
з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього
правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі
частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі
(спадкодавцю), вартість якої визначається
на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках
розмір статутного фонду товариства підлягає зменшенню.

Виходячи
зі змісту зазначеної норми Закону, при відмові спадкоємця від вступу до
товариства або відмові товариства прийняти спадкоємця йому видається у грошовій
або натуральній формі вартість частини майна товариства, пропорційна частці у
статутному фонді, яка належала спадкодавцю.

Тобто
рішення щодо участі в товаристві спадкоємця приймають загальні збори учасників,
кожний з яких шляхом голосування і виражає свою згоду або не згоду щодо
прийняття до складу учасників спадкоємця, та керується при цьому своїми
мотивами та міркуваннями і жодними перевагами спадкоємців не обмежений.

Отже, вступ спадкоємця до товариства
можливий лише у випадку, коли спадкоємець бажає вступити в товариство, а
учасники бажають його прийняти.

Згідно п. 8.4.4. Статут
відповідача-2, кожен з Учасників Товариства на загальних зборах має кількість
голосів пропорційну розміру його частки у Статутному фонді.  Голосування на загальних зборах Учасників
провадиться за принципом - на 1% Статутного фонду припадає один голос.

Пунктом 5.3. Статуту відповідача-2
визначено, що відповідачу-1 у статутному фонді відповідача-2 належить частка 2
2220,0 грн., що складає 30% Статутного капіталу.

Згідно Протоколу загальних зборів
учасників ТОВ „Торгівельні мережі-2000” від 22.12.2006 № 3, відповідач-1, який
володіє 30% Статутного фонду відповідача-2, не дав згоду на прийняття позивача
до складу учасників відповідача-2 і більшістю голосів: 30% проти 20% загальні
збори учасників прийняли рішення про відмову позивачу в прийнятті до складу
учасників товариства, з виплатою Позивачу частки в розмірі 3 700 гривень.

В частині відмови позивачу у
задоволені вимоги про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого і правомірного висновку про те, що дана вимога позивача не
може бути задоволена з огляду на те, що позивачем не доведено належним чином
доказами підстав, які б свідчили про нанесення такої шкоди.  Також позивачем не надано обґрунтування і
заявленої суми моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових
втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших
обставин.

Позивачем не наведено обставин, які б
свідчили про нанесення йому відповідачем-1 моральної шкоди та прямого
причинного зв'язку між діями відповідача-1 та отриманою моральною шкодою.

Будь-яких додаткових доказів на
обґрунтування нанесення позивачу моральної шкоди та розміру такої шкоди
представником позивача апеляційній інстанції не було надано.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вимоги закону, фактичні
обставини справи, докази, що місяться в матеріалах справи, позивачем не
доведено завдання йому моральної (немайнової) шкоди та не доведено її розмір.

З огляду на викладене вимоги
апеляційної скарги позивача не підлягають задоволенню.

Щодо заперечень, які викладені в
скарзі відповідача 1, колегія суддів вважає їх слушними в зв'язку з чим рішення
суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись
ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Статус” задовольнити.

3.
Рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.07 у справі №  32/78 змінити, скасувавши п.п. 1,2,3,5,6
резолютивної частини. В позові відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

4.
Матеріали справи №  32/78 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Григорович О.М.

Судді
Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.

27.04.07 (відправлено)