ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" вересня 2007 р.

Справа № 17/6386

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" м. Хмельницький

до Відкритого акціонерного товариства "Ізяславський Агропостач" м. Ізяслав

про стягнення 1609 грн. боргу; 618,67 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами; 135,95 грн. пені

Суддя Димбовський В.В.

Представники сторін

Позивача: Гандзюк В.В. –представник за довіреністю №1 від 01.03.07 р.

Відповідача: не з’явився

Суть спору: Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.08.2007 року порушено провадження у справі №17/6386 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Агропромтехніка” м.Хмельницький до Відкритого акціонерного товариства „Ізяславський агропостач”, м.Ізяслав Хмельницької області про стягнення 1609 грн. заборгованості , 618,67 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 135,95 грн. пені .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору купівлі-продажу №06 від 03.01.2006 року .

Повноважний представник позивача для участі у судовому засіданні з’явився, , надав на розгляд суду заяву, у відповідності до якої позивач просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1609,00 грн., в зв’язку з погашенням заборгованості відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням №666 від 28.08.2007 року. Позивач в частині стягнення з відповідача 618,67 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 135,95 грн. пені позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони підтверджені поданими доказами .

Відповідач в судове засідання не з’явився, але надіслав на розгляд суду письмовий відзив на позов з документальним обґрунтуванням своїх доводів, згідно якого вбачається, що відповідачем погашено заборгованість перед позивачем в сумі 1609,00 грн., що підтверджується складеним позивачем та відповідачем актом звірки взаєморозрахунків від 03.09.2007 року .

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив:

Між позивачем - ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" та відповідачем - ВАТ "Ізяславський агропостач" був укладений договір купівлі-продажу №06 від 03.01.06р. згідно умов якого, позивач зобов'язався передати відповідачу товар ( у тому числі: запасні частини для сільськогосподарської та автотракторної техніки, масла, супутні товари, тощо) в асортименті (за номенклатурою), кількістю та цінами згідно видаткових накладних, які є невід’ємною частиною Договору, а відповідач зобов'язався прийняти товар та оплатити його на встановлених Договором умовах. Загальна сума договору складає орієнтовно 80000,00 гривень.

На виконання умов договору позивачем було передано відповідачу через Ізяславську філію ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" згідно видаткових накладних №№ ФЗ-06352 від 23.10.06р., ФЗ-06393 від 25.10.06р., ФЗ-06422 від 26.10.06р., ФЗ-06448 від 27.10.06р., ФЗ-06462 від 28.10.06р., ФЗ-06488 від 30.10.06р., ФЗ-06471 від 30.10.06р., ФЗ-06498 від 31.10.06р., ФЗ-06630 від 07.11.06р., ФЗ-06632 від 08.11.06р., ФЗ-06639 від 08.11.06р., ФЗ-О6673 від О9.11.О6р., ФЗ-06706 від 13.11.06р., ФЗ-06888 від 22.11.06р., ФЗ-06926 від 24.11.06р. товар на загальну суму 1609,00 грн..

Згідно п.3.1. договору відповідач зобов'язався проводити оплату за кожну партію товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача не пізніше останнього робочого (банківського) дня поточного місяця, в якому товар був придбаний, однак свої зобов'язання не виконав. На момент подання позову відповідач за отриманий товар не розрахувався і його борг складає 1609,00 гривень.

Договором (п.6.5.) договору передбачено обов’язок відповідача, в разі прострочення оплати товару, сплатити позивачу за користування чужими грошовими коштами 50 процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення. За період прострочення оплати сума нарахованих процентів по договору за користування відповідачем чужими грошовими коштами розрахованих позивачем становить 618,67 гривень .

Відповідно до п.6.4. Договору за порушення строків виконання зобов'язання за даним Договором сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, перерахованої на суму простроченого зобов'язання за період прострочки.

За період прострочення оплати позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 01.11.2006 року по 31.05.2007 року в сумі 135,95 гривень .

Отже, загальна сума позовних вимог зазначених позивачем у позовній заяві з урахуванням процентів по договору за користування відповідачем чужими грошовими коштами та пені складає 2363,62 грн..

Позивачем подано надав на розгляд суду заяву, у відповідності до якої позивач просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1609,00 грн., в зв’язку з погашенням заборгованості відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням №666 від 28.08.2007 року.

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, судом до уваги приймається наступне:

У відповідності до ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п.п. 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином .

У відповідності до ст.547 Цивільного кодексу України –правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі . Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання , вчинений із недодержанням письмової форми , є нікчемним .

Позивачем подано надав на розгляд суду заяву, у відповідності до якої позивач просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1609,00 грн., в зв’язку з погашенням заборгованості відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням №666 від 28.08.2007 року, поданим на розгляд суду .

Судом враховується , що відповідно до п.1-1 ст.80 Господарського Процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі , якщо відсутній предмет спору .

Таким чином , враховуючи подані позивачем та відповідачем належні докази сплати відповідачем суми основної заборгованості, суд вважає за необхідне провадження у справі в частині стягнення з відповідача 1609,00 грн. припинити .

Також, позивачем нараховано відповідачу за період прострочення оплати суму нарахованих процентів по договору за користування відповідачем чужими грошовими коштами в сумі 618,67 гривень .

Як вбачається з умов договору №06 від 03.01.2006 року (п.6.5.), передбачено обов’язок відповідача, в разі прострочення оплати товару, сплатити позивачу за користування чужими грошовими коштами 50 процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення. За період прострочення оплати сума нарахованих процентів по договору за користування відповідачем чужими грошовими коштами розрахованих позивачем становить 618,67 гривень .

Відповідно до п.З. ст.692 Цивільного кодексу України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства (п.2 ст.536ЦК України).

Крім того, за період прострочення оплати позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 01.11.2006 року по 31.05.2007 року в сумі 135,95 гривень .

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені судом враховується, що нарахування позивачем відповідачу пені було передбачено умовами договорів купівлі-продажу та розмір пені відповідає вимогам Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” , а тому суд вважає що позовні вимоги позивач в частині нарахування пені обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 135,95 грн..

Виходячи із вищенаведеного, позов є обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи і належними доказами та підлягає задоволенню частково в частині стягнення з відповідача процентів по договору за користування відповідачем чужими грошовими коштами в сумі 618,67 грн. та пені в сумі 135,95 грн. .

В частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 1609,00 грн. провадження у справі слід припинити .

У відповідності із ст. 49 ГПК України судові витрати у справі належить покласти на відповідача .

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 173,174,193 Господарського кодексу України , ст.ст.525,526,547,692 Цивільного кодексу України , ст.ст. 49, п.1-1 ст.80, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд ,–

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Агропромтехніка” м.Хмельницький до Відкритого акціонерного товариства „Ізяславський агропостач”, м.Ізяслав Хмельницької області про стягнення 1609 грн. заборгованості , 618,67 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 135,95 грн. пені задоволити частково .

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Ізяславський агропостач”, м.Ізяслав Хмельницької області , вул.Станіславського, 23 (р/р 260031485 в ХОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 315966 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Агропромтехніка” м.Хмельницький, вул.Толбухіна, 4 (р/р 260093229 в ХОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 315966, ) - 618,67 грн. (шістсот вісімнадцять гривень 67 копійок) процентів за користування чужими грошовими коштами, 135,95 грн. (сто тридцять п’ять гривень 95 копійок) пені, 102,00 грн. (сто дві гривень 00 копійок) витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 копійок) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 1609,00 грн. провадження у справі припинити .

Суддя                                                                       В.В. Димбовський