ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"10" грудня 2007 р.

справа № 20-7/250

За позовом:          Відкритого акціонерного товариства
„Енергетична

компанія „Севастопольенерго”

(99040, м.
Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідачів:
Малого приватного підприємства „Ажур”

(99059, м. Севастополь, пр. Ген.
Сталінграду, 36-31)

третя особа,          Приватний підприємець ОСОБА_1

яка не заявляє          (АДРЕСА_1

самостійних вимог

на предмет спору на

стороні позивача:

про          внесення змін до договору на поставку
електричної енергії № 3488а від 02.03.2005, шляхом виключення з Додатку № 3 до
Договору № 3488а точки обліку, розташованої за адресою: м. Севастополь, вул. Т.
Шевченка, 11-А,

Суддя Ілюхіна
Г.П.

Представники
сторін:

від позивача:          - Злобін А.А., провідний
юрисконсульт, довіреність № 3567/0/2-07 від 12.03.2007;

від відповідача:          - не
з'явився,

від третьої особи:          - Бикова
С.В., представник, довіреність ВЕТ № 432634 від 28.08.2007,

Суть спору:

03.08.2007 (вх.№1979) Відкрите
акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” звернулось до
господарського суду м. Севастополя з позовними вимогами до Малого приватного
підприємства „Ажур” про внесення змін до договору на поставку електричної
енергії № 3488а від 02.03.2005, шляхом виключення з Додатку № 3 до Договору №
3488а точки обліку, розташованої за адресою: м. Севастополь, вул. Т. Шевченка,
11-А, з посиланням на статтю 652 Цивільного кодексу України, статтю 188
Господарського кодексу України (арк. с. 3-5).

Ухвалою суду від 07.08.2007
порушено провадження у справі, в порядку статті 27 Господарського
процесуального кодексу України до участі у справі в якості третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено:
Приватного підприємця ОСОБА_1(арк.с.1-2).

Відповідач в відзиві на позов
(вх.№27655) позовні вимоги не визнав по мотивам, викладеним в ньому, основні з
яких полягають в тому, що 02.03.2005 між сторонами укладено договір на
постачання електроенергії № 3488а; відповідач свої зобов'язання за цим
договором виконує своєчасно та належним чином; на 18.07.2007 відповідачем не
звільнялось та не передавалось займаєме приміщення третій особі; на цей час
існує спір про встановлення власника цілісного майнового комплексу -автостоянку
на 80 машин, розташований: м. Севастополь, вул. Т. Шевченка, 11-А; власником
цього майна є відповідач; у червні 2007 року від позивача на адресу відповідача
надійшов лист № 8030/0/2-07 з додатковою угодою до договору № 3488 від
02.03.2005; відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для
укладення цієї додаткової угоди 05.07.2007 вих.№ 105; просить в задоволенні
позову відмовити (арк.с.47-48).

Третя особа в відзиві на позов (вх.№33296)
вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених в
ньому, основні з яких полягають в тому, що 29.01.2007 між ТОВ „Гермес” та
третьою особою укладено договір купівлі-продажу майна на аукціоні, згідно з
яким до третьої особи перейшло право власності на цілісний майновий комплекс
-автостоянку на 80 машин, розташовану: м. Севастополь, вул.Т. Шевченка, 11-А; з
31.01.2007 власником зазначеного майна є третя особа, та саме він має нести всі
обов'язки та права власника, в тому числі по забезпеченню цього об'єкту
електроенергією та її оплати; постановою Севастопольського апеляційного
господарського суду від 21.09.2006 по справі № 20-9/083 визнано недійсним
договір купівлі-продажу автостоянки, укладений між ОСОБА_2. та МПП „Ажур”,
визнано право власності на зазначений об'єкт за ТОВ „Гермес”, яке набрало
чинності; рішення господарського суду від 18.02.2005 по справі № 20-12/079
скасовано постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2005,
провадження по цій справі було припинено у зв'язку з відмовою від позову, інші
правовстановлюючі документи у МПП „Ажур” відсутні, тому відповідач не має
правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на зазначений
вище об'єкт  (арк.с.90-91).

Розгляд справи відкладався, в судовому
засіданні оголошувалась перерва, строк вирішення спору по справі продовжувався,
в порядку статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, вимоги ухвал суду по справі не виконав, надав клопотання (вх.№52512)
про перенесення судового засідання на більш пізній строк у зв'язку з
неможливістю прибути в судове засідання 10.12.2007 (арк.с.107-109).

Чинне законодавство не обмежує коло
представників юридичної особи при розгляді справи, документи, що підтверджують
поважну причину відсутності представника позивача, суду не надані. Ксерокопія
листа непрацездатності, відкритого 07.12.2007 не є таким доказом, так як не
містить підпису лікаря (арк.с.109).

Тому клопотання відповідача не
підлягає задоволенню.

Справа розглядається за наявними
матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України,
оскільки відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по
суті, так як матеріали справи в достатній мірі характеризують правовідносини
сторін.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представників
позивача та відповідача, суд, -

в с т а н о в
и в:

З`ясовані наступні обставини:

02.03.2005 між Відкритим
акціонерним товариством „Енергетична компанія „Севастопольенерго”
(Постачальник) та Малим приватним підприємством „Ажур” (Споживач) укладений
Договір № 3488а  про постачання
електричної енергії (арк.с.9-18).

Згідно з пункту 2.5 Договору №
3488а у випадку звільнення споживачем займаного приміщення, реорганізації,
ліквідації (у тому числі банкрутства), відчуження займаного приміщення споживач
зобов'язаний повідомити постачальника не пізніш чім за 7 днів до цих змін та у
той же строк здійснити оплату усіх видів платежів, передбачених цим договором
по день зміни включно, а постачальник зобов'язаний припинити електропостачання
з дня звільнення споживачем приміщення.

Пунктом 10.2 Договору № 3488а
передбачено, що зміни та доповнення до даного договору вносяться шляхом
оформлення додаткових угод, підписаних обома сторонами, які є невід'ємною
частиною даного договору.

Відповідно до додатку № 3 до
договору та додаткової угоди від 28.09.2005 до договору № 3488а однією з точок
обліку, яким постачається електроенергія є автостоянка на 80 машин, розташована
за адресою: м. Севастополь, вул. Т. Шевченка, 11-А (арк.с.33).

29.01.2007 між Товариством з
обмеженою відповідальністю „Гермес” та Суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1. укладено договір купівлі-продажу на аукціоні, згідно з яким ОСОБА_1.
придбав право власності та цілісний майновий комплекс -автостоянку на 80 машин,
розташована за адресою: м. Севастополь, вул. Т. Шевченка, 11-А (арк.с.41,
85-88).

07.06.2007 вих.№ 8030/0/2-07
позивач направив на адресу відповідача лист з пропозицією внести зміни до
договору на постачання електроенергії № 3488а шляхом підписання додаткової
угоди про виключення точки обліку, розташованої за адресою: м. Севастополь,
вул. Т. Шевченка № лічильнику 36175, тип лічильника СО-197, № ТП - 1136
(арк.с.42, 49, 50).

05.07.2007 вих.№105 на адресу
позивача від відповідача надійшов лист про відмову від підписання вказаної
додаткової угоди з посиланням на те, що автостоянка належить відповідачу на
праві власності (арк.с.43-44, 51-52).

15.08.2006 Рішенням господарського
суду м. Севастополя по справі № 20-9/083 позов Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2. до МПП „Ажур”, ТОВ „Гермес” про визнання недійсним
договорів купівлі-продажу дійсними та за зустрічним позовом ТОВ „Гермес” до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2., МПП „Ажур” про визнання угод
недійсними та визнання права власності, позов задоволено, визнано за Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2. право власності на цілісний майновий
комплекс -  автостоянку на 80 машин, яка
розташована в м. Севастополі по вул. Шевченко, 11-а на земельній ділянці
загальною площею 0,1943 га, в задоволенні зустрічного  позову
ТОВ „Гермес”  відмовлено
(арк.с.58-60).

21.09.2006 Постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду по справі № 20-9/083
зазначене рішення скасовано, в позові суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_2. відмовлено, зустрічний позов ТОВ „Гермес” задоволено; визнано
недійсним договір купівлі-продажу автостоянки, розташованої за адресою: м.
Севастополь, вул. Шевченко, 11а, укладений між суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_2. та МПП „Ажур”, засвідчений 31.10.2005 приватним нотаріусом СГНО
ОСОБА_3. (реєстровий № 2456); визнано за ТОВ „Гермес” право власності на
майновий комплекс автостоянки на 80 машин, розташований за адресою: м.
Севастополь, вул. Шевченко, 11а, на земельній ділянці, переданій в оренду на
підставі договору оренди земельних ділянок № 348 від 16.12.1998, загальною
площею 1943кв.м. (арк.с.61-64).

23.01.2007 постановою Вищого
господарського суду України  зазначена
вище постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від
21.09.2006 по справі № 20-9/083 залишена без змін (арк.с.65-67).

02.04.2007 Постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду заяву Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2. про перегляд за нововиявленими обставинами
постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.09.2006 по
справі № 20-9/083 залишено без задоволення (арк.с.68-70).

10.07.2007 Постановою Вищого
господарського суду України по справі № 20-9/083 постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 02.04.2007 залишено без змін
(арк.с.74-75).

18.02.2005 рішенням господарського
суду м. Севастополя по справі № 20-12/079 за позовом  МПП „Ажур” до ТОВ „Гермес” про визнання права
власності на цілісні майнові комплекси-автостоянки, що розташовуються в м.
Севастополь по пр. Гер. Сталінграда на земельній ділянці загальної площею
0,6535 га та по вул. Шевченко на земельній ділянці загальною площею 0,1943 га.,
позов задоволено повністю (арк.с.71, 92-93).

21.12.2005 постановою Вищого
господарського суду України по справі № 20-12/079 рішення господарського суду
по цій справі від 18.02.2005 скасовано, справу направлено на новий розгляд
(арк.с.76-77, 94-97).

16.03.2006 провадження по справі №
20-12/079-9/027 припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову (арк.с.78).

13.09.2007 ухвалою Верховного Суду
України відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови
Вищого господарського суду України від 10.07.2007 по справі № 20-9/083
(арк.с.102).

В 2007 році між Відкритим
акціонерним товариством „Енергетична компанія „Севастопольенерго”
(Постачальник) та Приватним підприємцем ОСОБА_1. (Споживач) укладено Договір
про тимчасове постачання електричної енергії терміном дії на 2007 рік
(арк..с.125-128).

27.03.2007 між Приватним
підприємством „Автокомсервис” та Приватним підприємцем ОСОБА_1. укладено
Договір ВЕМ № 900184, реєстровий № 952, купівлі-продажу нерухомого майна -
цілісного майнового комплексу -автостоянки на 80 машин, розташованого за
адресою: м. Севастополь, вул. Т. Шевченка, 11-А, (арк.с.134-136).

28.03.2007 між Приватним
підприємством „Автокомсервис” та Приватним підприємцем ОСОБА_1. укладено
Договір оренди цілісного майнового комплексу -автостоянки на 80 машин,
розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Т. Шевченка, 11-А
(арк.с.129-133).

Спір виник у зв'язку з тим, що
відповідачем неправомірно відмовлено у внесенні змін до договору на поставку
електроенергії № 3488а шляхом підписання додаткової угоди про виключення
додаткової точки обліку, яка не є власністю відповідача.

Правовідносини сторін регулюються
статтею 188 Господарського кодексу України, статтею 652 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до статті 652 Цивільного
кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно зі статтею 188
Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або
договором.

Сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це
другій стороні за договором.

У разі якщо сторони не досягли
згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона
має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір
змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня
набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Позивач надав докази дотримання
діючого законодавства України, що регулює правовідносини, пов'язані зі зміною
умов договору.

Таким чином, суд дійшов висновку
про те, що перехід права власності на автостоянку, розташовану за адресою: м.
Севастополь, вул. Т. Шевченка, 11-А, є істотною обставиною, яка змінює
зобов'язання та мету за договором на постачання електроенергії, укладеного
між  ВАТ „ЕК „Севастопольенерго” та МПП
„Ажур” № 3488а.

Відповідач не є власником
автостоянки, розташованої за адресою: м. Севастополь, вул. Т. Шевченка, 11-А,
тому не може бути користувачем та споживачем на ній електроенергії.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені  певними
засобами  доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 35 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час
розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

Все вищеперелічене дає суду право
для висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на оплату
державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу суд
покладає на відповідача.

На підставі викладеного, статтею
188 Господарського кодексу України, статтею 652 Цивільного кодексу України,
статтями 24, 33, 34, 35, 44, 49, 69, 75, 77, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Зобов'язати Мале приватне
підприємство „Ажур”  (99059 м. Севастополь, вул. Гер.
Сталінграду, б. 36, кв. 31, ідентифікаційний код  23197100,
п/р 61 в АБ „Таврика”, МФО 324377) внести зміни до  договору
про постачання електричної енергії № 3488а від 03.02.2005, укладеного
між Малим приватним підприємством „Ажур” (99059 м. Севастополь, вул.
Гер. Сталінграду, б. 36, кв. 31, ,  п/р 61
в АБ „Таврика”, МФО 324377) та
Відкритим акціонерним товариством
„Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040 м.
Севастополь,  вул. Хрустальова, 44,
ідентифікаційний код   05471081, п/р
260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк” м. Києва, МФО 300506)  шляхом виключення з додатку № 3 до договору №
3488а точки обліку, розташованої за адресою: м. Севастополь, вул. Т. Шевченка,
11-А.

3.          Стягнути з Малого приватного підприємства
„Ажур”  (99059 м.
Севастополь, вул. Гер. Сталінграду, б. 36, кв. 31, ідентифікаційний код  23197100,
п/р 61 в АБ „Таврика”, МФО 324377)  на користь Відкритого акціонерного
товариства “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м.
Севастополь,  вул. Хрустальова, 44,
ідентифікаційний код   05471081, п/р
260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк” м. Києва, МФО 300506) витрати по
сплаті державного мита в сумі 85,00 грн., а також  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Г .П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано

в порядку статті 84 ГПК України

17.12.2007