ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.04.2007р.
Справа № 8/329

за позовом
Миргородської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Медичного
реабілітаційного центру "Миргород" вул. Українська, 58-А, м.
Миргород, Полтавська область,37600

до  1. Приватного підприємця  ОСОБА_1,АДРЕСА_1, м. Миргород, Полтавська
область,37600

2. Приватного підприємства
"Євроазія", 37600, м. Миргород, вул. Гоголя, 176, каб.301

третя особа:
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області,
36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1

про
стягнення 11 507,66 грн.

та зустрічний позов за позовом Приватного
підприємця  ОСОБА_1, м.Миргород

до
Медичного реабілітаційного центру "Миргород", м.Миргород

про
спонукання до укладення договору оренди, стягнення матеріальних збитків та
заподіяну моральну шкоду.

Суддя
Плеханова Л.Б.

Представники

від позивача:
Гаркавенко М.С. дов. №3 від 20.03.07р.

від відповідача 1:  ОСОБА_1, ОСОБА_2.

від відповідача 2:
не з"явився

від третьої особи: не
з"явився

від прокуратури:
Бондаренко А.Г.

СУТЬ СПРАВИ:
розглядається позовна заява Миргородської міжрайонної прокуратури в інтересах
держави в особі Медичного реабілітаційного центру "Миргород" до
Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення 11 507,66 грн. та зустрічна позовна
заява Приватного підприємця ОСОБА_1 до Медичного реабілітаційного центру
"Миргород" про спонукання до укладення договору оренди.

Представник відповідача 2 -
приватного  підприємства
"Євроазія" не скористався своїм правом взяти участь у судовому
засіданні, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду
справи.  На запит господарського суду
державний реєстратор  виконавчого
комітету Миргородської міської ради у листі б/н від 15.03.2007р. повідомив про
те, що юридична адреса ПП "Євразія" не змінювалась, рішення про
припинення  юридичної особи не
приймалося.

Якщо сторона не надає на вимогу
суду необхідні докази і не з"являється у судове засідання, суд приймає
рішення  за наявними у справі матеріалами
згідно ст.75 ГПК України.

В розгляді справи оголошувалась
перерва з 19 до 27.04.2007р. для повного дослідження наданих сторонами
матеріалів і доказів.

До початку судового засідання
сторони заявили клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними
засобами, яке судом задоволено.

Представник прокуратури підтримує
первісний позов і наполягає на його задоволенні, зустрічний позов вважає
необгрунтованим і просить  суд відмовити
у його задоволенні.

Ухвалою господарського суду від
16.01.2007р. у якості відповідача по справі було залучено ПП
"Євразія", м.Миргород.

Відповідно до ст.22 ГПК України
відповідач за первісним  позовом -
приватний  підприємець ОСОБА_1 заявила
клопотання про зміну предмету зустрічного позову і просить стягнути  з медичного реабілітаційного центру
"Миргород" 14832,10 грн. завданих збитків та 10000,00 грн. Вказане
клопотання задоволено.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши повноважених  представників сторін, всебічно і повно
дослідивши матеріали і обставини справи, суд встановив:

Позивач - Медичний реабілітаційний
центр "Миргород" МВС України є бюджетною організацією із
загальнодержавною формою власності і підпорядкована Міністерству внутрішніх
справ України. Майно організації є державною власністю і закріплюється за нею
на правах повного господарського  відання
головною метою та завданням діяльності МРЦ "Миргород" МВС України є
забезпечення на високому професійному рівні
відповідального лікування та медичної реабілітації працівників органів
внутрішніх справ і членів їх сімей, пенсіонерів МВС України.

За договором від 18.05.2005р.
№314/05-Н Регіональне відділення Фонду державного майна України -
"Орендодавець" та МРЦ "Миргород" МВС України
"Балансоутримувач" передали у приватне користування державне  майно - частину  павільйону, площею 133,0 кв.м. Приватному
підприємству "Євроазія" - "Орендар".  Майно передавалося з метою відкриття  кафе та влаштування літніх майданчиків для
харчування.

Від до Договору б/н від
18.05.2005р. відшкодування витрат по утриманню орендованого майна та надання
комунальних послуг орендареві, в т.ч. плати за землю МРЦ "Миргород"
МВС України виконує  комплекс робіт,
пов"язаних з обслуговуванням та утриманням
орендованого майна,  виставляє
рахунки на використані орендарем комунальні послуги за діючими тарифами, а
також плати за землю. Орендар - приватне
підприємство "Євразія" в свою чергу  не пізніше 28 числа поточного місяця вносить
оплату.

Позивачем щомісячно виписувалися
рахунки на оплату орендної плати за приміщення, комунальних послуг та плати за
землю і передавалися  приватному  підприємству "Євразія", Загальна
сума за рахунками за період оренди майна з 01.05.2005р. по 01.05.2006р. склала
17371,78 грн. Орендар  виконав взяті  на себе зобов"язання щодо сплати
орендної плати, комунальних послуг та плати за землю частково, перерахувавши
тільки 5864,12 грн., чим порушив вимоги ст. 193 ГК України, відповідно до якої
суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до умов
укладених договорів.

Загальна сума заборгованості  ПП "Євроазія" перед МРЦ
"Миргород" МВС України відповідно
до розрахунку склала 11507,66 грн.

Відповідно до Договору про заміну
боржника від 01.06.2006р. суб"єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1 виявила бажання прийняти на себе зобов"язання, що виникли за
раніше зазначеними договорами  і прийнята
на себе борг 11507,66 грн.

У свою чергу, з боку ОСОБА_1.  умовою укладання вказаного договору була
вимога отримання в оренду частини павільйону загальною площею 133,00 кв.м,
раніше орендованого ПП "Євроазія".

20.04.2006р. позивач звернувся до
Регіонального відділення ФДМ України по Полтавській області з листом №55/15-158
від 20.04.2006р. про погодження ОСОБА_1. на оренду державного майна - частини
павільйону площею 133,0 кв.м за умовами взяття боргу на свої видатки по оренді
і відшкодуванню комунальних послуг попередника орендаря ПП "Євроазія"
і подальшому його погашенню на протязі 6 місяців.

Регіональне відділення ФДМ України
у листі №02/3033 від 05.09.2006р. відмовило ОСОБА_1. в укладенні договору
оренди на підставі листа балансоутримувача МРЦ "Миргород" від
09.08.2006р. №55/15-345.

За таких обставин ПП ОСОБА_1  втратила інтерес до виконання умов
договору  про заміну боржника від
01.06.2006р.,  оскільки при його
укладанні мала мету отримати в оренду спірне приміщення, чого не відбулося.

ПП ОСОБА_1 у судовому засіданні
пояснила, що оскільки з вини МРЦ "Миргород" не відбулося заміни
сторони по договору оренди,  і вона не
змогла орендувати частину павільйону, тому не
відбулося й прийняття нею боргу як новим боржником.

Крім того, п.5 договору про заміну
боржника передбачено, що в разі відмови нового боржника в односторонньому
порядку від  виконання зобов"язань
по цьому договору кредитор відкликає  своє
погодження договору оренди, що тягне за собою припинення в установленому
порядку  оренди майна.

Також пунктом 10 вказаного договору
про заміну  боржника передбачено, що
строк дії договору закінчується 1 грудня 2006 року, тобто на момент
пред"явлення позову  взагалі  був відсутній предмет спору.

Аналізуючи матеріали справи, суд
дійшов висновку, що Миргородський міжрайонний прокурор  фактично подав позов не в інтересах держави,
а в інтересах самостійного суб"єкта господарської діяльності МРЦ
"Миргород", що є підставою
залишення його без розгляду на підставі п.1 частини першої ст.81 ГПК
України.

Згідно з частиною першою ст.2 ГПК
України господарський суд порушує справи, зокрема, за позовними заявами
прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в
інтересах держави.  Відповідно до частини
третьої цієї ж статті ГПК України прокурор, який звертається до господарського
суду  в інтересах держави, в позовній
заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та
обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

П.2 резолютивної частини вказаного
рішення визначено, що під поняттям "орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", необхідно розуміти
орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом
наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

У п.5 мотивувальної частини того ж
рішення зазначено, що орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є
позивачем у справі, порушеній за позовною заявою прокурора, і на підставі
частини другої ст.21 ГПК України є стороною в судовому процесі, цей орган
здійснює процесуальні дії відповідно до вимог ст.22 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд зазначає,
що прокурор може звертатись до господарського суду з позовом тільки у випадку,
коли позивачем у справі є орган державної влади або орган місцевого
самоврядування, наділений повноваженнями органи виконавчої влади.

Як вбачається з матеріалів справи,
прокурором подано позов  не в інтересах
держави, а про стягнення з приватного
підприємця на користь установи заборгованості  по договору №314/05-Н від 18.05.2005р., не
маючи відповідних повноважень.

Відповідно до п.1 частини першої
ст.81 ГПК України  господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має
право її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

З урахуванням викладеного і рішення
Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі №1-1/99 на  підставі п.1 ч.1ст.81 ГПК України первісний
позов підлягає залишенню без розгляду.

У зустрічному  позові приватний підприємець ОСОБА_1 просить
стягнути з МРЦ "Миргород" матеріальні збитки в сумі 11783,59 грн. та
заподіяну моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., які вона зазнала через
безпідставну відмову  в наданні дозволу
на передачу в оренду вищевказаного приміщення павільйону.

Так ОСОБА_1. за   визначення
експертної оцінки нерухомого майна, що підлягало оренді, сплачено
Українській універсальній біржі за надані послуги 350,00 грн., за надання  висновку Державної санітарно-епідеміологічної
експертизи сплачено Миргородській районній санітарно-епідеміологічній  станції,
відповідно до угоди 877,15 грн., за отримання від Миргородської
об"єднаної державної податкової інспекції торгового патенту сплачено
810,00 грн. Для здійснення зазначених
витрат та придбання необхідного майна для організації діяльності в
орендованому приміщенні ОСОБА_1 була змушена скористовуватися кредитами банків,
за користування якими сплачено процентів банкам в сумі 1455,00 грн. Всього
ОСОБА_1. понесено  витрати в сумі 3492,15
грн.

Крім зазначеного, після надання МВС
України згоди на оренду приміщення, ОСОБА_1. понесені значні витрати на
придбання товарів для подальшої реалізації споживачам в орендованому
приміщенні, а саме на суму 6751,44 грн. В зв"язку з не реалізацією
придбаного товару, в значної   його
кількості закінчився термін  придатності,
в зв"язку з чим вона понесла значні збитки.

Також, на усуну вимогу  балансоутримувача МРЦ "Миргород",
для проведення благоустрою прилеглої до орендованого приміщення території
ОСОБА_1. було придбано та укладено на об"єкті тротуарної плитки площею 35
кв.м на загальну суму 1540 грн., в демонтажі
та поверненні якої їй було відмовлено.

Крім того, внаслідок таких дій з
боку керівництва медичного реабілітаційного центру "Миргород"
(відмова в укладенні договору, некоректне звернення з позовом до господарського
суду, приниження   гідності як громадянина,
погрози, тощо), ОСОБА_1. завдано значної моральної шкоди. Так, надмірна нервова
напруга при слухання справи в суді, нервові зриви та переживання, негативно
вплинули на стан її здоров"я та можуть негативно вплинути на стан її
майбутньої дитини, оскільки вона була вагітна.
Завдану моральну шкоду позивачка ОСОБА_1 оцінила в 10000 грн.

Згідно ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або
припинення  цивільних  прав та обов"язків. Предметом  Договору про заміну боржника від 01.06.2006р.
є домовленість  МРЦ "Миргород"
і приватного  підприємця ОСОБА_1. про
прийняття  ОСОБА_1. на себе боргу (грошового
зобов"язання), що виник на підставі п.п. 3.1 та 3.9  договору оренди №314/05-Н майна. У ньому
відсутня домовленість сторін про виникнення у ОСОБА_1. права на оренду спірного
приміщення павільйону і про погашення прийнятого боргу лише за умов укладення
договору оренди. Навпаки, в пункті 2 договору від 01.06.2006р. зазначено, що
ОСОБА_1 приймає на себе тільки  борг
(грошове зобов"язання).

Суд вважає, що ОСОБА_1. не надано
достовірних і переконливих доказів того, що вищевказаний договір про заміну
боржника був укладений виключно на умовах укладення договору оренди
вищевказаного приміщення павільйону.

Відповідно до ч.1 ст. 509
Цивільного кодексу України зобов"язанням є правовідношення, у якому одна
сторона (боржник) зобов"язана вчинити певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися  від певної дії, а кредитор має права вимагати
від боржника його обов"язку.

Як визначено ч.2 ст. 509 ЦК
України, зобов"язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього
Кодексу, такою підставою виникнення цивільних
прав та обов"язків, зокрема , є договори та інші правочини згідно
до ч.2 ст.11 ЦК України.

Порушенням зобов"язання є його
невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов"язання (неналежне виконання), відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України.

Проте, підставою для настання
відповідальності . вина сторони, яка порушила зобов"язання, згідно вимог
с.1 ст.614 ЦК України.

У судовому засіданні  вина відповідача за зустрічним позовом - МРЦ
"Миргород"  не знайшла
підтвердження, оскільки   в нього не виникли
зобов"язання перед ОСОБА_1. щодо
сприяння до укладення договору оренди павільйону між РВ ФДМУ по
Полтавській області та приватним підприємцем ОСОБА_1.

Крім того, понесені ОСОБА_1.
витрати в сумі 11783,59 грн.  не
знаходяться в причинному зв"язку з фактом укладення договору про заміну
боржника і неукладенням дговору оренди, у той час як у випадку невиконання
договору, так й за зобов"язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди,
чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента  або особи, яка заподіяла шкоду, і за умови
безпосереднього причинного зв"язку між правомірними діями особи, яка
заподіяла шкоду, і самою шкодою.

Доказів наявності шкоди, заподіяної
саме з вини МРЦ "Миргород" та причинного зв"язку між діями
останнього і заподіяною шкодою ОСОБА_1 не надала.

Позовні вимоги щодо стягнення 10000
грн. моральної шкоди не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною  3 ст.13 ЦК України не допускаються дії особи,
що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в
інших формах.

Позивачем не наведено правового
обгрунтування висновку, що МРЦ "Миргород" мав на меті завдання шкоди
ОСОБА_1. або допустив зловживанням правом в інших формах.

Правомірна  поведінка особи не може бути підставою для
задоволення позову про стягнення з неї моральної шкоди.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст.ст. 43, ч.1 ч.1 ст.81,
82-84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Миргородського
міжрайонного прокурора, м.Миргород Полтавська область   в інтересах медичного реабілітаційного
центру "Миргород" МВС України, м.Миргород Полтавська область до
суб"єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м.Миргород Полтавська область про стягнення 11507,66 грн. -
залишити без розгляду.

2. В задоволення зустрічного позову
суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Медичного реабілітаційного
центру "Миргород" МВС України про стягнення 11783,59 грн.  збитків та 10000 грн. моральної шкоди
відмовити.

Суддя
Плеханова Л.Б.