СУД
РІШЕННЯ

25.10.07р.

Справа № 39/502-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства
"Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій", м.
Дніпропетровськ

до  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
м.Нікополь

про
розторгнення договору майнового найму

Суддя  Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Перетятько Є.В., дов. № 05/1144 від 10.09.2007р.                      Сіденко О.А., дов. №
05/1512 від 02.01.2007р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 26.07.2007р.

СУТЬ
СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство
„Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій", м.
Дніпропетровськ, просить розірвати договір майнового найму № 1/III/11-00409 від
01.03.2002р., укладений ним з Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.
Нікополь Дніпропетровської області, та зобов'язати Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 звільнити зайняте приміщення з моменту вступу в законну силу
рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
відповідачем умов договору майнового найму, а саме: передачею в суборенду
орендованого приміщення без згоди наймодавця.

Позивач просить вжити заходи
забезпечення позову шляхом заборони відповідачу користуватися орендованим
приміщенням.

Відповідач позов не визнає, вважає,
що умови договору майнового найму не порушував. Відповідач зазначає, що
орендоване приміщення передане в суборенду зі згоди орендодавця.

Згідно
ухвали господарського суду від 12.09.2007р., винесеної головою суду
Парусніковим Ю.Б., строк вирішення спору продовжено до 27.10.2007р.

Розгляд справи відкладався з
12.09.2007р. на 10.10.2007р. В судовому засіданні 10.10.2007р. оголошено
перерву на 25.10.2007р.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору майнового
найму № 1/ІІІ/11-00409 від 01.03.2002р. (надалі -Договір), укладеного між
Відкритим акціонерним товариством „Дніпропетровське обласне підприємство
автобусних станцій" (м. Дніпропетровськ) та Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (м. Нікополь Дніпропетровської області), Відкрите акціонерне
товариство „Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій", як
наймодавець, передало Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1, як наймачу, в
тимчасове платне користування нежитлове приміщення, площею 230, 8 кв.м, що
знаходиться в будівлі автостанції „Нікополь" за адресою:АДРЕСА_1 (надалі
-об'єкт найму, орендоване приміщення), що не заперечується сторонами.

Згідно п.2.1. Договору наймач
використовує об'єкт найму для організації кафе та виносної торгівлі.

Строк
майнового найму складає 10 років (п.3.1. Договору).

Пункт 6.1.7. Договору встановлює
обов'язок наймача (відповідача) не здавати об'єкт найму як в цілому, так і в
частині, в піднайом без письмової згоди наймодавця (позивача).

16.05.2007р. наймодавцем в
присутності наймача проведена перевірка дотримання умов Договору, про що
складено акт перевірки від цієї ж дати, якою виявлено розміщення магазину
меблів в орендованому приміщенні на підставі договору суборенди, що є
порушенням умов Договору щодо цільового використання приміщення та порушенням
умов Договору щодо можливості передачі орендованого приміщення в суборенду за
наявності письмової згоди наймодавця.

Позивач вважає, що приведені вище
порушення відповідачем умов Договору є підставою для розірвання Договору, що є
причиною спору.

Згідно ч.і, ч.2 ст. 651 ЦК України
зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч.З ст. 291 ГК України на
вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з
підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 783 ЦК
України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1)          наймач користується річчю всупереч
договору або призначенню речі;

2)          наймач без дозволу наймодавця передав
річ у користування іншій особі;

3)          наймач своєю недбалою поведінкою
створює загрозу пошкодження речі;

4)          наймач   не
приступив   до   проведення
капітального   ремонту   речі,
якщо   обов'язок

проведення
капітального ремонту був покладений на наймача.

За умовами Договору (п.9.1.)
Договір може бути розірвано в односторонньому порядку наймодавцем у випадку, якщо
наймач: систематично порушує умови Договору та свої зобов'язання, має
заборгованість по оплаті майнового найму, комунальних платежів та пені більше
30 календарних днів.

23.05.2007р., вих. 05/672, позивач
звернувся до відповідача з пропозицією про розірвання Договору, пославшись на
істотні порушення відповідачем умов Договору. Відповідач з пропозицією про
розірвання Договору не погодився. Договір за погодженням сторін не є
розірваним.

Суд не вбачає підстав для
задоволення позову з підстав, визначених позивачем, в зв'язку з наступним.

28.02.2002р. відповідач звернувся
до позивача з проханням на передачу в суборенду частини орендованого приміщення
та 22.03.2002р. отримав дозвіл на передачу в суборенду орендованого приміщення
(а.с. 44). 25.10.2003р. відповідач уклав з Суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_3. договір суборенди майнового найму № 02/03, згідно з яким передав в
суборенду орендоване приміщення. В подальшому, 01.05.2007р. між Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 та Суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_4. укладено договір суборенди нежитлового приміщення, а саме: нежитлового
приміщення, яке наймає відповідач за Договором, строком дії до 31.12.2008р.
Листом від 01.07.2005р., вих. 11/612, позивач погодив відповідачу розміщення
вивіски „Мебель", чим фактично погодив можливість використання
орендованого приміщення для продажу меблів.

Отже, передача орендованого
приміщення як в суборенду, так і зміна цільового використання приміщення
відповідачем була узгоджена з позивачем, що виключає можливість
стверджувати  про  порушення
відповідачем   умов  Договору
щодо   передачі   в
суборенду орендованого  приміщення
та його використання для  продажу меблів
без погодження з позивачем.

Оскільки відповідач не порушив
умови Договору, на які посилається позивач в позові як на підставу розірвання
Договору, суд не вбачає підстав для розірвання Договору, спонукання відповідача
до звільнення орендованого приміщення та задоволення позову.

З
огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача у справі.

Не підлягає задоволенню клопотання
позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу
користуватися орендованим приміщенням. Позивачем не доведена шляхом надання
належних доказів наявність підстав, зазначених в ст. 66 ГПК України, для вжиття
заходів забезпечення позову.

Відповідно
до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44,
49, 66, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

В
позові - відмовити.

Судові
витати віднести на позивача.

Суддя

О.В. Ліпинський

Рішення підписано  27.11.2007р.