КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2007                                                                                           № 21/672

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової  С.О.

суддів:                                          Шипка  В.В.

Борисенко  І.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Гончарук О.В. (дов. № 109 від 27.07.2006р.),

Кустовський М.В. (дов. № 200 від 08.11.2006р.)

від відповідача - Малиновський П.П. (дов. б/н від 22.02.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконтракт"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 12.12.2006

у справі № 21/672 (Шевченко Е.О.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Індустріальоно-інвестиційна компанія"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконтракт"

про                                                   стягнення 571015,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ “Укрконтракт” 505205,50 грн., з яких 470808,00 грн. заборгованість за розірваним сторонами договору № 30/Укс від 20.10.2005р., 16947,27 грн. пені, 3% річних у розмірі 1745,23 грн., а також про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 65810,10 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва  від 12.12.2006 року у справі № 21/672 за клопотанням позивача, відповідно до ст. 67 ГПК України, вжито заходів забезпечення адміністративного позову: накладено арешт на грошові кошти ТОВ „Укрконтракт” (м. Київ, Харківське шосе, 19, , п/р № 0688 в АКБ „ТрансБанк” м. Київ, МФО 300089, а також на будь-які інші рахунки, виявлені державним виконавцем в процесі виконавчого провадження) в сумі 505205,50 грн.

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу та уточнення до неї,  в яких просить оскаржувану ухвалу скасувати. Підставою для скасування ухвали відповідач зазначив порушення судом першої інстанції при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права. З посиланням на п.6.1 Роз’яснення від 23.08.1994р. № 02-5/611 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову”, відповідачем зазначено, що накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачено, а також, вказано, що в ухвалі не наведено підстав, які б свідчили про загрозу невиконання відповідачем грошових вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача апеляційну скаргу та уточнення до неї підтримав.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та уточнення до неї, як і його представники в судовому засіданні апеляційної інстанції, проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду – без змін, вважаючи ухвалу законною та обґрунтованою.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та уточнення до неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір стосується повернення відповідачем суми коштів у розмірі 470808,00 грн., перерахованої позивачем відповідачеві на виконання договору № 30/Укс від 20.10.2006р. про пайову участь у фінансуванні будівництва, який було розірвано сторонами відповідно до угоди від 30.05.2006р. про дострокове розірвання договору № 30/Укс, згідно з якою відповідач зобов’язувався повернути перераховані позивачем кошти відповідно до розірваного договору протягом десяти робочих днів з моменту підписання угоди.

Позивачем було подано клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Відповідно до статті 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або із своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 ГПК України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент подання позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення господарського суду.

Враховуючи наявність невиконаних відповідачем зобов’язань щодо повернення грошових коштів, відсутність доказів надання відповідачем відповіді або задоволення ним претензії позивача від 21.06.2006р. про повернення отриманих коштів та стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне повернення коштів, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що такі обставини вказують на можливість зникнення грошових коштів на момент виконання рішення господарського суду в разі задоволення позову, що в свою чергу, може суттєво утруднити чи зробити неможливим виконання рішення в майбутньому.

Тому, оскільки предметом даної позовної заяви є стягнення з ТОВ “Укрконтракт” заборгованості, пені та 3% річних за розірваним сторонами договором у сумі 505205,50 грн., то місцевий господарський суд обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 66, 67 ГПК України, вжив заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позовних вимог – 505205,50 грн.

Викладене в апеляційній скарзі посилання відповідача на те, що накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачено, не ґрунтується на обставинах справи, оскільки з оскаржуваної ухвали вбачається, що судом першої інстанції накладено арешт саме на грошові кошти в розмірі 505205,50 грн., на суму заявлених позовних вимог, а рахунки зазначені в якості реквізитів ТОВ „Укрконтракт”.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та виніс ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної  скарги, скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.101-103, ст.105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрконтракт” залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 12.12.2006 року у справі  № 21/672 - без змін.

Справу  № 21/672 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                      Алданова  С.О.

Судді                                                                                          Шипко  В.В.

Борисенко  І.В.