СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

17 вересня 2007 року

Справа № 2-5/8439-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

позивача: Захар`їн В.В. дов. б/н від 15.05.2007 року;

відповідача: Мікліна М.І. дов. № 565/02-8 від 23.08.2007 року;

розглянувши апеляційну скаргу Мирнівської селищної ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.) від 06.07.2007 року у справі № 2-5/8439-2007

за позовом           фермерського господарства "Барабаш і син" (вул. Надії, 23, смт.Мирний, м. Євпаторія,97492)

до Мирнівської селищної ради (вул. Сирнікова, 25-а, смт.Мирний, м. Євпаторія, АР КРим, 97492)

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 06.07.2007 року у справі № 2-5/8439-2007 позов фермерського господарства "Барабаш і син" до Мирнівської селищної ради про визнання недійсним та скасування рішення задоволено. Суд визнав незаконним та скасував рішення 8-ої сесії 5-го скликання Мирнівської селищної ради „Про подання старшого помічника Сімферопольської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 21.08.2006 року за №1490 про безгосподарське використання земельних ділянок фермером Барабашом В.В.” за № V/08-11 від 15.09.2006 року.

Не погодившись з рішенням суду, Мирнівська селищна рада звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, як прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідачем також було подано доповнення до апеляційної скарги, в якій заявник просить рішення господарського суду АР Крим від 06.07.2007 року у справі № 2-5/8439-2007 скасувати, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі полягають у тому, що Барабашом Віктором Васильовичем порушуються вимоги договору оренди землі від 22.03.2004 року, а саме, орендар не виконує вимоги за зазначеним договором, що підтверджується відповідними доказами. Ці обставини були підставою для прийняття Мирнівською селищною радою оскаржуваного рішення та розірвання договору оренди землі.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

З причини відпустки судді Ткаченка М.І., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Заплава Л.М.

При повторному розгляді справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України Севастопольський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Фермерське господарство "Барабаш і син" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до Мирнівської селищної ради, в якій просить:

- визнати незаконним рішення 8-ої сесії 5-го скликання Мирнівської селищної ради „Про подання старшого помічника Сімферопольської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 21.08.2006 за №1490 про безгосподарське використання земельних ділянок фермером Барабашом В.В.” за № V/08-11 від 15.09.2006 року;

- скасувати рішення 8-ої сесії 5-го скликання Мирнівської селищної ради „Про подання старшого помічника Сімферопольської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 21.08.2006 за №1490 про безгосподарське використання земельних ділянок фермером Барабашом В.В.” за № V/08-11 від 15.09.2006 року.

В обґрунтування позову фермерське господарство „Барабаш і син” зазначає, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем без відповідних підстав, відсутні порушення вимог земельного та природоохоронного законодавства. Зокрема, посилання відповідача про надання товариству з обмеженою відповідальністю „Лотос-97” дозволу на перенесення ґрунтового шару землі, не маючи на це відповідного дозволу, в наслідок чого земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,15 га була виведена з сільськогосподарського обігу, порушена структура ґрунту, що потягло за собою тривале зниження та втрату родючості земельної ділянки, спростовується письмовими доказами. Щодо ухилення від підписання додаткової угоди до договору в частині зміни орендної плати за орендовану земельну ділянку, позивач зазначає, що зміни до договору здійснюються за взаємною згодою сторін, а у випадку ухилення сторони від внесення змін до договору, спір підлягає розгляду судом. На час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, на розгляд суду спір про внесення змін до договору оренди не переданий. Інші обставини, зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні, також не підтверджуються відповідними доказами.

Вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фермерське господарство „Барабаш і син” було зареєстровано 18.04.2005 року, про що зроблено запис за № 0000672. Відповідно до установчого договору про створення фермерського господарства „Барабаш і син” та статуту господарства, внеском Барабаша Віктора Васильовича у установчий капітал є право користування земельною ділянкою площею 32,91 га, що розташована за адресою: Україна, АР Крим, м. Євпаторія, смт. Мирний, вул. Надії, 23 і надана йому в оренду для ведення фермерського господарства.

З матеріалів справи судовою колегією встановлено, що право користування земельною ділянкою площею 32,91 га у Барабаша Віктора Васильовича виникло на підставі рішення Мирнівської селищної ради від 20.02.2004 року та договору оренди землі від 22.03.2004 року.

Так, рішенням 15-ої сесії 24-го скликання Мирнівської селищної ради від 20.02.2004 року №24/15.2-16 „Про надання Барабаш В.В. земельних ділянок загальною площею 32,91га по вул. Надії 23 смт. Мирний для ведення фермерського господарства” було затверджено проект відведення земельних ділянок, які надаються в оренду Барабашу Віктору Васильовичу, також надано громадянину Барабашу Віктору Васильовичу в оренду строком на 25 років, до 20.02.2029 року, земельні ділянки загальною площею 32,91га, в тому числі земельну ділянку № 1 площею 6,45 га пасовищ (кадастровий номер :01:0020001) та земельну ділянку № 2 площею 26,46 га пасовищ (кадастровий номер :01:0020002) по вул. Надії 23 в смт. Мирний для ведення фермерського господарства із земель Мирнівської селищної ради.

На підставі рішення від 20.02.2004 року №24/15.2-16, між Мирнівською селищною радою (Орендодавець) та Барабашом Віктором Васильовичем (Орендар) було укладено договір оренди землі від 22.03.2004 року. Відповідно до пункту 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою: м. Євпаторія, смт. Мирний, Промислова зона № 2, вул. Надії, 23. Пунктом 2 договору оренди землі встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 32,91 га. Договір укладено на 25 років - до 20.02.2029 року.

Договір оренди землі від 22.03.2004 року зареєстрований в Мирнівській селищній раді 22.03.2004 року за № 30 та у Кримському регіональному філіалі державного підприємства „Центр державного земельного кадастру” при Державному комітеті України по земельним ресурсам, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.07.2005 року № 24.

22.03.2004 року було складено акт приймання-передачі, згідно з яким Мирнівська селищна рада передала, а Барабаш Віктор Васильович прийняв земельну ділянку у складі: земельна ділянка № 1 площею 6,45 га за кадастровим номером :01:0020001, земельна ділянка № 2 площею 26,46 га за кадастровим номером :01:0020002, загальна площа 32,91га.

Отже, відповідно до вимог статті 18 Закону України „Про оренду землі” від 06.10.1998 року № 161-XIV, договір оренди землі від 22.03.2004 року набрав чинності.

Згідно зі статтею 7 Закону України „Про фермерське господарство” від 19.06.2003 року № 973-IV, земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до статті 8 Закону України „Про фермерське господарство” від 19.06.2003 року № 973-IV, після одержання державного акту на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації.

Як було встановлено судовою колегією, відповідно до установчого договору про створення фермерського господарства „Барабаш і син” та статуту господарства, яке було зареєстровано 18.04.2005 року, внеском Барабаша Віктора Васильовича у статутний капітал є право користування земельною ділянкою площею 32,91 га, що розташована за адресою: України, Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, смт. Мирний, вул. Надії, 23 і надана йому в оренду для ведення фермерського господарства.

Статтею 14 Закону України „Про фермерське господарство” від 19.06.2003 року № 973-IV встановлено, що фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі.

Відповідно до статті 19 Закону України „Про фермерське господарство” від 19.06.2003 року № 973-IV, до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: зокрема, право користування землею.

Із зазначених норм витікає, що після державної реєстрації фермерського господарства як юридичної особи, права та обов’язки щодо володіння та користування земельною ділянкою, яка надана його учаснику для ведення фермерського господарства, переходять до фермерського господарства.

Суд апеляційної інстанції також приймає до уваги роз'яснення Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом права власності на землю і землекористування” від 27.06.2001 року №02-5/743, у пункті 2 яких зазначено, що згідно зі статтями 9, 11, 14, 16, 17, 18 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" після одержання державного акту на право приватної власності чи користування землею або укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство реєструється у раді, що передала у власність або надала у користування земельну ділянку, і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. Отже з цього часу обов'язки власника чи землекористувача земельної ділянки здійснює селянське (фермерське) господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

8-ою сесією 5-го скликання Мирнівської селищної ради було прийнято рішення від 15.09.2006 року № V/08-11 „Про подання старшого помічника Сімферопольської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 21.08.2006 за №1490 про безгосподарське використання земельних ділянок фермером Барабашом В.В.”. Згідно цього акту відповідач вирішив:

- розірвати в односторонньому порядку договір оренди землі від 22.03.2004 року, укладений між Мирнівською селищною радою та Барабашом Віктором Васильовичем, зареєстрований в Кримській регіональній філії державного підприємства „ЦДЗК” від 01.03.2005 року за № 24, а також в Мирнівській селищній раді від 22.03.2004 року за № 30;

- припинити право Барабаша Віктора Васильовича на оренду земельних ділянок загальною площею 32,91га по вул. Надії 23 в промисловій зоні № 2 смт. Мирний;

- вважати таким, що втратило чинність рішення Мирнівської селищної ради від 20.02.2004 року за №24/15.2-6 „Про надання Барабашу В.В. в оренду земельної ділянки площею 32,91га по вул. Надії 23 смт. Мирний для ведення фермерського господарства”.

Із змісту тексту рішення Мирнівської селищної ради від 15.09.2006 року №/08-11 витікає, що воно було прийнято на підставі частини 39 договору оренди від 22.03.2004 року, частини 3 рішення селищної ради від 28.07.2006 року за № V/02-21 „Про заяву фермера Барабаша В. про зниження орендної плати за земельну ділянку площею 32,91га по вул. Надії 23 в промисловій зоні №2 смт. Мирний для ведення фермерського господарства”, статті 31 Закону України „Про оренду землі”, статті 12 Закону України „Про охорону землі”, статті 12 Земельного кодексу України, пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

В обгрунтування зазначеного рішення відповідач вказує на те, що Барабаш Віктор Васильович в порушення вимог діючого законодавства не прийняв заходів щодо збереження корисних властивостей орендованої земельної ділянки № 1, не забезпечив встановленого режиму використання земельної ділянки, не забезпечивши на ньому почвозахисних заходів з метою попередження погіршення його якісного стану. В порушення вимог статті 168 Земельного кодексу України, пункту г) статті 6 Закону України „Про державний контроль за використанням та охоронною землі” та не маючи відповідного дозволу у листопаді 2005 року дозволив товариству з обмеженою відповідальністю „Лотос-97” на орендованій земельній ділянці № 1 проведення робіт з риття котлованів, поглиблень з метою виїмки та вивезення ґрунту, приймав участь в цих діях, в наслідок чого земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,15 га була виведена з сільськогосподарського обігу, порушена структура ґрунту, що потягло за собою тривале зниження та втрату родючості земельної ділянки. В оскаржуваному рішенні зазначено, що фермер Барабаш Віктор Васильович здійснював земельні роботи на орендованій земельній ділянці с порушенням земельного та природоохоронного законодавства. Також відповідач в рішенні зазначив, що Барабашем Віктором Васильовичем не підписана угода до договору оренди землі про сплату орендної плати за новими ставками, які затверджені селищною радою у зв’язку із затвердженням грошової оцінки землі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем в порушення діючого законодавства, у зв'язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в рішенні Мирнівської селищної ради від 15.09.2006 року №/08-11 зазначається про порушення земельного та природоохоронного законодавства Барабашом Віктором Васильовичем. Проте, як було встановлено раніше, після державної реєстрації фермерського господарства як юридичної особи, права та обов’язки щодо володіння та користування земельною ділянкою, яка надана його учаснику для ведення фермерського господарства, переходять до фермерського господарства. У даному випадку ці права та обов'язки перейшли до фермерського господарства „Барабаш і син”.

Відповідач оскаржуваним рішенням припинив право Барабаша Віктора Васильовича на оренду земельних ділянок загальною площею 32,91га по вул. Надії 23 в Промисловій зоні №2 смт. Мирний; чим фактично припинив право на оренду земельних ділянок фермерського господарства „Барабаш і син”.

Так, статтею 144 Земельного кодексу України встановлений порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства.

Згідно статті 144 Земельного кодексу України встановлено, що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор по використанню та охороні земель відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор по використанню та охороні земель звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою. Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

Із зазначеної норми витікає, що для припинення права користування земельними ділянками необхідно дотримуватись відповідної процедури:

- уповноважена особа (державний інспектор по використанню та охороні земель) складає протокол про порушення;

- уповноважена особа надає вказівку усунути порушення;

- у випадку не усунення порушення накладає адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення порушення у 30-денний строк;

- лише у разі неусунення порушення у 30-денний строк після другої вказівки, відповідна особа звертається до органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Отже, доказами наявності порушення земельного законодавства при користування землею є відповідні протоколи державного інспектора по використанню та охороні земель та вказівки про припинення порушення.

Відповідачем в порушення вимог статей 4-3, 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, статті 129 Конституції України не надані суду належні та допустимі докази порушення земельного законодавства фермерським господарством „Барабаш і син” при користуванні орендованими земельними ділянками.

Мирнівською селищною радою було надано суду лише акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.04.2006 року, складений державним інспектором по використанню та охороні земель в Автономній Республіці Крим, та акт перевірки природоохоронного законодавства України № 72 від 16.08.2006 року державними інспекторами екологічного контролю. Про порушення земельного, а також природоохоронного законодавства в актах не зазначено. Відсутність відповідного протоколу, який складається при виявленні порушень земельного законодавства відповідно до статті 144 Земельного кодексу України, підтверджує не виявлення державним інспектором по використанню та охороні земель порушень земельного законодавства з боку орендаря.

Крім того, згідно з актом перевірки природоохоронного законодавства від 26.04.2006 року, будь-яких порушень закону фермерським господарством „Барабаш і син” не встановлено. В акті зазначено, що на орендованій земельній ділянці проведено рекультивацію та ведеться діяльність згідно статуту господарства.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у випадку недодержання відповідної процедури для припинення права користування земельними ділянками у зв'язку із використанням їх з порушенням земельного законодавства, одностороння відмова від договору оренди є незаконною.

Щодо іншої підстави для розірвання договору оренди землі від 22.03.2004 року та припинення права на оренду земельних ділянок, а саме щодо надання товариству з обмеженою відповідальністю „Лотос-97” дозволу на проведення робіт з риття котлованів, поглиблень з метою виїмки та вивезення ґрунту на орендованій земельній ділянці № 1 не маючи відповідного дозволу, прийняття участі в цих діях, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судовою колегією досліджено договір підряду, укладений у жовтні 2005 року між товариством з обмеженою відповідальністю „Лотос-97” (підрядник) та Мирнівською селищною радою (замовник). За умовами цього договору замовник прийняв на себе виконання ремонтно-будівних робіт. У виді оплати підряднику надано дозвіл на розробку ґрунту у кількості 3000 тон для підсипки доріг (пункт 1.2. договору). Відповідно до додаткової угоди від 01.11.2005 року пункт 1.2. змінено, а саме зазначено, що підряднику надається дозвіл на розробку у Промисловій зоні № 2 смт. Мирний та вивіз ґрунту.

Судовою колегією також досліджено постанову Євпаторійського міського суду від 26.12.2006 року, з якої витікає, що Євпаторійським міським судом було спростовано факти щодо безгосподарського використання Барабашом Віктором Васильовичем орендованих земельних ділянок, зокрема встановлено, що зняття та перенесення ґрунтового шару землі було вчинено товариством з обмеженою відповідальністю „Лотос-97” на підставі укладеного з Мирнівською селищною радою договором підряду, відповідно до якого останнім було надано дозвіл на розробку ґрунту у кількості 3000 тон для підсипки доріг. Додатковою угодою від 01.11.2005 року до договору підряду було встановлено обов’язок товариства з обмеженою відповідальністю „Лотос-97” виконати підрядні роботи в Промисловій зоні № 2 в смт. Мирний. Згідно з поясненнями посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю „Лотос-97”, зокрема директора Петрук Ю.В., жодних домовленостей з Барабашом Віктором Васильовичем щодо розробки та вивезення ґрунту з промислової зони №2 в смт. Мирний не було, вивезення ґрунту здійснювалось на підставі договору підряду, укладеного саме з Мирнівською селищною радою. Євпаторійським міським судом встановлено, що у судовому засіданні начальник Управління держєкоінспекції Західно-Кримського регіону Сац М.І. зазначив про те, що під тиском посадових осіб вона здійснила дописку у висновку про порушення структури ґрунту за результатом без господарського використання земель. Також вона пояснила, що ця дописка у висновку є необ'єктивною та не відповідає дійсності.

Враховуючи встановлене, посилання відповідача про надання Барабашом Віктором Васильовичем товариству з обмеженою відповідальністю „Лотос-97” дозволу на проведення робіт з риття котлованів, поглиблень з метою виїмки та вивезення ґрунту на орендованій земельній ділянці № 1, а також про прийняття участі в цих діях, є безпідставними, не підтверджуються належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи.

Посилання відповідача в оскаржуваному рішенні у якості підстави для розірвання договору оренди та припинення права користування земельною ділянкою на те, що Барабашем Віктором Васильовичем не підписана угода до договору оренди землі про сплату орендної плати за новими ставками, є необґрунтованим.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 36 договору оренди землі від 22.03.2004 року встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що, за змістом статті 12 Господарського процесуального кодексу України, вирішення спірних питань щодо укладання, зміни та розірвання господарських договорів вирішується господарськими судами в порядку позовного провадження, відтак за наявності спору щодо зміни умов договору відповідач може розв’язати його саме в судовому порядку, в іншому випадку останній не може посилатись на ці факти як на таки що є безумовними та підтверджують вину позивача.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні безпідставно було зазначено, що Барабаш Віктор Васильович своїми діями та бездіяльністю здійснив злочин, передбачений статтею 254 Кримінального кодексу України.

Так, згідно зі статтею 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

На час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення вину Барабаша Віктора Васильовича в законному порядку не доведено і не встановлено обвинувальним вироком суду.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає рішення 8-ої сесії 5-го скликання Мирнівської селищної ради від 15.09.2006 року № V/08-11 „Про подання старшого помічника Сімферопольської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 21.08.2006 за №1490 про безгосподарське використання земельних ділянок фермером Барабашом В.В.” таким, що прийнято без правових підстав та з порушенням діючого законодавства.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розгляду цього спору за нормами Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції вважає, що предметом спору в даній справі є право користування земельними ділянками, яке виникло на підставі договірних відносин. Тобто між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 05.12.2006 року та від 27.03.2007 року (том 1 а.с. 100-105).

За таких обставин, Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про повне з'ясування судом першої інстанції обставин і їх достовірності, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими. Висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Порушень або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права не встановлені. Тому, вимоги Мирнівської селищної ради, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування рішення господарського суду АР Крим від 06.07.2007 року у справі № 2-5/8439-2007 відсутні.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мирнівської селищної ради залишити без задоволення, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06 липня 2007 року у справі № 2-5/8439-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                Л.М. Заплава

О.Л. Котлярова