КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2007                                                                                           № 38/475

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:                                          Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство "Агентство з реконструкції заборгованості підприємств агропромислового комплексу"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.06.2007

у справі № 38/475 (Власов Ю.Л.)

за позовом                               Державне підприємство "Агентство з реконструкції заборгованості підприємств агропромислового комплексу"

до                                                   Державна акціонерна компанія "Хліб України"

про                                                  стягнення 3796,29 грн.

Суть рішення і скарги:

Державне підприємство “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” (надалі – ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу”, Позивач) звернулося в господарський суд міста Києва з позовом до Державної акціонерної компанії “Хліб України” (надалі – ДАК “Хліб України”, Відповідач), треті особи: Донецьке обласне державне підприємство ДАК  “Хліб України” (надалі – Донецьке ОДП ДАК “Хліб України”, Третя особа 1) та Агроцех № 5 Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” (надалі – Агроцех № 5 ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча”), про стягнення  заборгованості в розмірі 3 796,29 грн. і рішенням господарського суду міста Києва від 18.10.2006р. у справі № 38/475 даний позов було задоволено повністю.

Проте, постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2007р., яке було залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.06.2007р., вказане рішення суду від 18.10.2006р. було скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в позові та стягнення з Позивача на користь Відповідача витрат по сплаті державного мита в розмірі 51,00 грн. за розгляд апеляційної скарги, про що 27.03.2007р. місцевим господарським судом було видано відповідний наказ № 38/475, який надійшов для виконання до відділу державної виконавчої служби у Печерському районі м. Києва (надалі – ВДВС у Печерському районі м. Києва), який 13.04.2007р. відкрив по ньому виконавче провадження.

В той же час, в Департаменті державної виконавчої служби знаходився на виконанні наказ господарського суду м. Києва № 41/204 від 19.07.2005р. про стягнення з ДАК “Хліб України” на користь ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” 1 198 779,52 грн.

Під час виконання вказаного наказу, сума стягнення з ДАК “Хліб України” на користь ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” була зменшена, через проведення розрахунку, що підтверджувалось відповідною довідкою та протоколом-заявою заліку зустрічних вимог, у зв”язку з чим, Департамент державної виконавчої служби зменшив суму стягнення з ДАК “Хліб України” на користь ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу”.

Після зменшення суми стягнення, ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” звернулося до ВДВС у Печерському районі м. Києва із заявою про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу № 38/475, на підставі п. 8 ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”, проте державним виконавцем останнього було відмовлено у винесенні постанови про закінчення такого провадження, у зв”язку із чим, Позивачем було подано до суду скаргу на дії державного виконавця ВДВС у Печерському районі м. Києва, у якій він просив визнати дії останнього неправомірними та зобов”язати його скласти акт про повне добровільне виконання наказу господарського суду м. Києва № 38/475 у встановлений для добровільного виконання строк, а також винести постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню цього наказу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.06.2007р. у справі № 38/475 скаргу ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” на дії державного виконавця ВДВС у Печерському районі м. Києва було залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Позивач подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 20.06.2007р. у справі №38/475 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його вимоги.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема: ст.ст. 115 та 121-2 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України), ст.ст. 601 та 602 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) і ст.ст. 1, 11, 11-1, 37 та 85 Закону України “Про виконавче провадження”, що є підставами для скасування такої ухвали.

Представник Відповідача, у своїх запереченнях на апеляційну скаргу зазначив, що ухвала господарського суду міста Києва від 20.06.2007р. у даній справі є законною і обгрунтованою, а тому просив залишити цю ухвалу без змін, а подану на неї Позивачем апеляційну скаргу – без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський  суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказувалось вище, ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” подало до господарського суду міста Києва  скаргу на дії державного виконавця ВДВС у Печерському районі м. Києва, у якій просило суд визнати дії останнього неправомірними та зобов”язати його скласти акт про повне добровільне виконання наказу господарського суду м. Києва № 38/475 у встановлений для добровільного виконання строк, а також винести постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню цього наказу, проте ухвалою господарського суду міста Києва від 20.06.2007р. у справі № 38/475 скаргу ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” на дії державного виконавця ВДВС у Печерському районі м. Києва було залишено без задоволення.

Залишаючи скаргу без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду із скаргою на дії державного виконавця, Позивачем був пропущений десятиденний строк, передбачений ст. 121-2 ГПК України, а також виконання останнім зобов”язання шляхом зарахування зустрічних вимог, не є виконанням постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2007р. у справі 38/475 і таке зарахування зустрічних вимог суперечить ст. 115 ГПК України, а тому, згідно ст. 602 ЦК України, не допускається.

У зв”язку з цим, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Як вказувалось вище, 13.04.2007р. Державною виконавчою службою у Печерському районі міста Києва на підставі наказу господарського суду міста Києва №38/475 від 27.03.2007р. була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з Позивача на користь Відповідача боргу в сумі 51,00 грн. і вказана постанова була отримана Позивачем 25.04.2007р., а 11.05.2007р. до цієї Державної виконавчої служби останнім була подана заява № 544 від 10.05.2007р. про закінчення виконавчого провадження, у зв”язку із зарахуванням зустрічних вимог між ДАК “Хліб України” та ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу”.

Отримавши 11.05.2007р. вказану заяву про добровільне виконання рішення суду, на думку Позивача, державний виконавець ВДВС у Печерському районі м. Києві за наявності факту фактичного повного виконання рішення суду повинен був в той же день скласти акт та винести постанову про закінчення виконавчого провадження, що зроблено не було.

У зв”язку з цим, як видно з матеріалів справи, Позивач звернувся до господарського суду міста Києва із скаргою на бездіяльність державного виконавця ВДВС у Печерському районі м. Києві тільки 05.06.2007р., що підтверджується відбитком печатки господарського суду міста Києва.

Відповідно до ст. 85 Закону України “Про виконавче провадження” на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання рішення або відмову у здійсненні передбачених законом України “Про виконавче провадження”  дій стягувачем або боржником може бути подана скарга до начальника  відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до суду.

Скарга у виконавчому провадженні щодо виконання судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

В той же час, відповідно до ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З огляду на вказане, судова колегія констатує, що оскільки Позивач звернувся до суду з вказаною скаргою лише 05.06.2007р., то останнім був пропущений десятиденний строк, передбачений ст.121-2 ГПК України, що є підставою для відмови Позивачу у задоволенні скарги.

Крім того, відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, постанови господарського суду, що набрати законної сили, є обов”язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Згідно ст. 30 згаданого вище Закону України “Про виконавче провадження”, у разі повного добровільного виконання рішення боржником у встановлений для добровільного виконання строк державний виконавець складає про це акт, який є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження піддягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно ст. 601 ЦК України зобов”язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін, однак, згідно ст. 602 цього ж Кодексу, не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених договором або законом.

Як вказувалось вище, згідно ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, аналізуючи вказані норми законів, колегія суддів погоджується також і з висновком місцевого господарського суду про те, що виконання Позивачем постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2007р. у справі № 38/475 шляхом зарахування зустрічних вимог не є виконанням постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2007р. у справі № 38/475, оскільки вказаною постановою Позивача було зобов”язано сплатити Відповідачу кошти у розмірі 51,00 грн., а тому таке зарахування зустрічних вимог суперечить ст. 115 ГПК України, та не допускається згідно з ст. 602 ЦК України.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що доводи ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” про те, що ухвала місцевого господарського суду в даній справі була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке призвело до прийняття неправильного рішення, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, обов”язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається  на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Проте, в даному випадку, всупереч вимогам вказаної норми, заявником не було надано суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

За таких умов, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 20.06.2007р., яку було прийнято по даній справі, у зв”язку з повним з”ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду дійсним обставинам справи, а також у зв”язку з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, є законною і обґрунтованою. Підстав, для скасування або зміни вказаної ухвали та задоволення апеляційної скарги Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу”, суд апеляційної інстанції не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 36, ст. ст. 91, 92, 99, 101 – 106 та 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, --

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 20.06.2007р. по справі № 38/475 за позовом Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” до Державної акціонерної компанії “Хліб України”, про стягнення 3 796,29 грн., – без змін.

2. Справу № 38/475  повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді                                                                                          Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

17.09.07 (відправлено)