СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

25 грудня 2007 року

Справа № 2-14/4699-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Борисової Ю.В.,

за участю представників сторін:

позивача : не з'явився ;

відповідача : не з'явився ;

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Теодосія" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Курапова З.І.) від 07 серпня 2007 року у справі № 2-14/4699-2007

за позовом           закритого акціонерного товариства "Теодосія"

(вул. Володарського, 39-Б,Феодосія,98100)

до відкритого акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Кримгаз" (вул. Училищна, 42 а,Сімферополь,95001)

про стягнення 258457,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 07.08.2007 у даній справі з відкритого акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Кримгаз" на користь закритого акціонерного товариства "Теодосія" стягнуто: пеня в сумі 8359,51 грн., державне мито в сумі 1296,59 грн. та витрати на інформаційне - технічне забезпечення судового процесу в сумі 59,20 грн. В іншій частині позову відмовлено з тих підстав, що позивач звернувся з позовом після спливу строку позовної давності, що встановлений ч. 5 ст. 315 Господарського кодексу України (арк.с. 47-48,т.1).

На зазначений судовий акт позивачем подана апеляційна скарга, в якій сторона просить рішення господарського суду від 07.08.2007 змінити та ухвалити нове рішення, за яким стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 1475,21 грн. та витрати від інфляції в сумі 1463,49 грн., які виникли під час виконання договору № 5/Т від 01.01.2006, а також 3% річних в сумі 5229,68 грн. та витрати від інфляції в сумі 18241,86грн. за період з 01.01.2005 по 28.12.2005, 3 % річних в сумі 3214,87 грн. та витрати від інфляції в сумі 8701,80 грн. за період з 01.08.2005 по 01.11.2006. Крім того, просить розподілити судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процессуального кодексу України.

Основні аргументи апеляційної скарги є такими :

-          судом невірно визначена правова природа спірних правовідносин, у зв’язку з чим застосування частини 6 статті 315 Цивільного кодексу України є необґрунтованим;

-          помилковою є правова позиція відповідача стосовно того, що вимоги про стягнення трьох відсотків річних і інфляційних витрат є додатковими вимогами в розумінні статті 266 Цивільного кодексу України ;

-          судом не враховані положення частини 5 статті 261 і частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України при визначенні строку оплати трьох відсотків річних і інфляційних витрат;

-          суд задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 8359,51 грн. за період з 01.02.2007 по 23.03.2007 від суми боргу 211585,73 грн. безпідставно відмовив в стягненні трьох відсотків річних в сумі 1475,21 грн. та індексу інфляції в сумі 1463,49 грн. за той же період;

У судовому засіданні апеляційної інстанції оголошувалась перерва з 11 грудня по 25 грудня 2007 року для підготування цієї постанови, після якої представники сторін не з’явились в судове засідання.

Розглянувши матеріали справи повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, договірні відносини між закритим акціонерним товариством "Теодосія" і відкритим акціонерним товариством з газопостачання та газифікації "Кримгаз" існували на підставі укладених сторонами, в порядку частини 2 статті 187 Господарського кодексу України, договорів транспортування природного газу : № 5 /Т від 15.07.2004, № 5/Т від 30.12.2004. У наступний час між сторонами діє договір № 5/Т про надання послуг з транспортування природного газу розподільними трубопроводами, укладений 01.01.2006 року з протоколом розбіжностей. (арк.с. 70-77, т.1).

Позивачем на виконання зазначених договорів були надані відповідачу послуги з транспортування природного газу. Проте, відповідач свої обов'язки виконав неналежним чином, за надані послуги розрахувався частково, у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 121 299,69 грн., за стягненням якої позивач звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до відкритого акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Кримгаз" . Також стороною заявлялись вимоги про стягнення 3 % річних, пені та індексу інфляції. (арк.с. 3-10,т.1).

У зв'язку із частковою сплатою боргу відповідачем позивач заявою № 504 від 21.05.2007 (арк.с.111-113, т.2) зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 98 088,70 грн., в тому числі:

- 3% річних в сумі 5 229,68 грн. та втрати від знецінення коштів внаслідок інфляції в сумі 18 241,86 грн., за період з 01 січня 2005 року по 28 грудня 2005р., за договором № 5/Т від 15.07.2004;

- заборгованість за договором № 5/Т від 30.12.2004р., в сумі 6 816,78 грн..;

- 3% річних в сумі 3214,87 грн. та втрати від знецінення коштів внаслідок інфляції в сумі 8 701,80 грн., за період з 01 серпня 2005 року по 01 листопада 2006 року за договором № 5/Т від 30.12.2004.

- пеню в сумі 29 771,87грн., 3% річних в сумі 4342,88 грн. та втрати від знецінення коштів внаслідок інфляції в сумі 21 768,96 грн. - за період з 01.07.2006 по 23.03.2007 за договором 5/Т від 01.01.2006р.

Рішенням суду першої інстанції від 07 серпня 2007 року у даній справі позовні вимоги закритого акціонерного товариства "Теодосія" задоволені частково, з відповідача стягнута тільки пеня в сумі 8359,51 грн. за період з 13.02.2007 по 23.02.2007.

В решті позовних вимог судом відмовлено за підставами пропуску строку позовної давності, встановленого частиною 5 статті 315 Господарського кодексу України ( далі –ГК України).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, наданих в судовому засіданні 11 грудня 2007 року, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає зміні з наступних підстав.

Судом першої інстанції правомірно зазначено в рішенні, що, відповідно до ст. 306 Господарського кодексу України, транспортування продукції трубопроводами відноситься до господарської діяльності, яка пов’язана з перевезенням вантажів.

Відповідно до ч. 5 ст. 315 ГК України для пред’явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до п.7.2. договору № 5/Т від 30.12.2004, укладеного між відкритим акціонерним товариством з газопостачання та газифікації "Кримгаз" і закритим акціонерним товариством "Теодосія", остаточний розрахунок за послуги транспортування природного газу, яки були надані в обліковому місяці, здійснюються постачальником на підставі рахунків транспортної організації шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок транспортної організації. Вартість послуг, які надані в обліковому місяці у відповідності з двосторонніми актами. Постачальник зобов’язаний оплачувати транспортної організації в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому були надані послуги. (арк.с. 23,т.1)

Оплату за транспортування газу у грудні 2005 року відповідач був зобов’язаний здійснити до 10.01.2006 р., шестимісячний строк позовної давності для пред’явлення вимоги про стягнення заборгованості сплив 10.07.2006 р.

До господарського суду позивач звернувся з позовом тільки 23.03.2007 (арк.с.3-10 ,т.1)

Відповідач, відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, заявив про застосування строку позовної давності, що згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Виходячи з викладеного, судом правомірно відмовлено в задоволенні позову про стягнення заборгованості за договорами № 5/Т від 15.07.2004, № 5Т від 30.12.2004.

Також правомірно суд вказав в мотивувальній частині рішення про те, що підлягає припиненню провадження у справі по пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення заборгованості в сумі 121299,69 грн., яка створилась по договору № 5-Т від 01.01.2006, у зв’язку з добровільною сплатою боргу, про що вказано позивачем в заяві про зменшення суми позовних вимог. (арк.с.111-113, т.2).

Також правильно, з посиланням на частину 6 статті 232 ГК України, суд стягнув пеню в сумі 8359,51 грн. за період з 13.02.2007 по 23.03.2007 за прострочку оплати заборгованості за договором № 5Т від 01.01.2006.

Як вбачається з апеляційної скарги, спірною є сума, яка заявлена позивачем згідно з договорами № 5Т від 30.12.2004, 5/Т від 01.01.2006р, і складається із сум індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих на суми заборгованості.

Заявник апеляційної скарги вважає, що позовні вимоги щодо стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат можуть бути заявлені протягом загального строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦК України.

Крім того, позивач не згоден з тим, що позовна вимога щодо стягнення 3% річних та індексу інфляції є додатковою вимогою відповідно до статті 266 ЦК України.

З вказаними доводами заявника апеляційної скарги судова колегія погоджується частково.

Дійсно, відповідно до ч.2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовна вимога щодо оплати трьох відсотків та індексу інфляції не є додатковою, а залежить від пред’явлення кредитором вимоги про стягнення основної суми грошового зобов’язання, у зв’язку з його неналежним виконанням.

Однак, оскільки, в силу частини 5 статті 315 Господарського кодексу України, для пред’явлення перевізником до вантажовідправників позовів, що випливають з перевезення, встановлений шестимісячний строк, тобто, і для пред’явлення позову про стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції, нарахованих на суму боргу, також підлягає застосуванню шестимісячний строк.

Таким чином, суд правомірно відмовив у задоволенні вимоги про стягнення 3 % річних і індексу інфляції, за період з 01.08.2005 по 31.10.2006, нарахованих позивачем на суму заборгованості 251972,88 грн., яка існувала за станом на 01.08.2005 у зв’язку з неналежним виконанням договору № 5Т від 30.12.2004.

Також обґрунтованим слідує визнати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 3 % річних і індексу інфляції за період з 01.01.2005 по 27.12.2005, нарахованих на суму боргу 351301,62 грн., який виник за наслідком неналежного виконання відповідачем договору № 5Т від 15.07.2004.

Індекс інфляції в сумі 1463,49грн. і 3 % річних в сумі 1475,21 грн. за період з 01.02.2007 по 23.03.2007 помилково не стягнути судом першої інстанції, оскільки строк позовної давності на пред’явлення позову про стягнення вказаних сум позивачем не пропущений.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що, оскільки укладеними договорами, на підставі яких створились спірні суми, не був передбачений строк оплати трьох відсотків і індексу інфляції, тому застосуванню підлягають положення частини 2 статті 530 ЦК України, судова колегія визнає помилковими.

Сплата 3 % річних і інфляційних витрат, в силу статті 625 ЦК України, залежить від виконання основного зобов’язання.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Порядок сплати вартості послуг з транспортування природного газу визначений пунктом 7.2 договору від 30.12.2004 та підпунктами 5.3 і 5.4 пункту 5 договору від 01.01.2006.

Відповідно до пункту 5.3 вказаного договору оплата вартості послуг з транспортування природного газу здійснюються газопостачальним підприємством подекадно рівними платежами шляхом перерахування коштів на рахунок газорозподільного підприємства по завершенню декади, протягом якої надавались послуги з транспортування природного газу в порядку, встановленому алгоритмом розподілу коштів, затвердженим постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12 липня 2000 року № 759 „Про затвердження алгоритму розподілу коштів в розмірі вартості наданих у звітному місяці послуг до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Кінцеві розрахунки за надані послуги з транспортування природного газу, в силу пункту 5.4 договору, здійснюються газопостачальною організацією щомісяця в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів в розмірі вартості наданих у звітному місяці послуг до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Таким чином, до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідач повинен був провести оплату послуг з транспортування газу , а з 11 числа місяця –позивачу було відомо про порушення його права і з цієї дати, в силу частини 1 статті 261 ЦК України, почався перебіг позовної давності по вимогам про стягнення заборгованості, а також 3 % річних і індексу інфляції.

Отже, при визначенні строку сплати 3% річних і індексу інфляції підлягають застосування положення чаcтини 1 статті 530 ЦК України, а не частини 2 вказаної норми цивільного законодавства, як зазначає в апеляційній скарзі заявник.

З врахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції –зміні, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, державне мито та витрати на інформаційне - технічне забезпечення підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, з урахуванням боргу в сумі 121299,69 грн., який був сплачений під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статями 80 ( пункт 1-1, частина 1), 101, 103 (пункт 4), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Теодосія" задовольнити частково .

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 07 серпня 2007 року у справі № 2-14/4699-2007 змінити, виклавши його резолютивну частину в новій редакції:

Позовні вимоги закритого акціонерного товариства "Теодосія" задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Кримгаз”, м. Сімферополь, вул. Училищна,42 - А (р/р 3110 в ПІБ м. Сімферополь, МФО 324430, ЗКПО 03348117) на користь закритого акціонерного товариства “Теодосія”, м. Феодосія, вул. Володарського,39-Б (р/р 0506 у філії відділення Промінвестбанку в м. Феодосія, МФО 324388, ЗКПО 30689644) три відсотки річних у сумі 1475,21грн. і втрати від знецінення коштів внаслідок інфляції в сумі 1 463,49 грн., за період з 01.02.2007 по 23.03.2007 за договором № 5/Т від 01.01.2006р; пеню в сумі 8359,51 грн. за період з 01.02.2007 по 23.03.2007, за договором 5/Т від 01.01.2006, а також державне мито в сумі 1296,59 грн. грн. та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

В іншій частині позовних вимог –відмовити.

В частині стягнення заборгованості в сумі 121299,69 грн. за договором 5/Т від 01.01.2006р провадження у справі –припинити.

Господарському суду Автономної Республіки Крим доручити видачу наказу.

Головуючий суддя                                         В.В.Сотула

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Ю.В. Борисова