СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" жовтня 2007 р.

Справа № 8/6402

За позовом  товариства з обмеженою відповідальністю
"Миро- Марк", м. Калуш Івано-Франківської області

до приватного підприємця ОСОБА_1,
м. Кам'янець-Подільський Хмельницька область

про стягнення 12928,02 грн.

Суддя   Степанюк А.Г.

Представники сторін:

позивача: Пілянський  С. І. - за дорученням  №01/10/2007 від 25.10.2007 р.

відповідача: не з'явився

Суть спору: позивач
просить суд стягнути з відповідача 12928,02 грн.  заборгованості за договором постачання
№42-2005 від 21.06.2005 р., 500 грн. витрат на надання правової допомоги.

В даному судовому засіданні позивач
подав заяву, в якій просить  також
стягнути  витрати на проїзд представника
до  місця розгляду  справи і назад в розмірі 65,42 грн. Дана
заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та приймається судом до уваги.

Відповідач повноважного
представника  в судове засідання не
направив,   відзив на позов не надав та
позовні вимоги не оспорив, а тому  відповідно
до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній документами.

Розглядом наявних матеріалів справи
встановлено:

21 червня 2005 між  ТзОВ "Миро-Марк"  та СПД ОСОБА_1  було укладено договір  постачання №42-2005, згідно якого  позивач зобов'язувався систематично
постачати  і передавати у власність
(повне господарське відання) відповідачу певний товар (меблі), а відповідач
зобов'язується приймати  цей товар і
своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Згідно п. 5 договору поставка
товару здійснюється позивачем із наявної на складі продукції  або протягом двох тижнів з моменту отримання
замовлення. Свою готовність до поставки товару позивач підтверджує
рахунком-фактурою, який він виставляє відповідачеві у відповідь на
замовлення  останнього, за 3 дні до дня
поставки згідно додатку  до даного
договору.

Згідно п.7 договору розрахунки за
кожну поставлену партію товару здійснюється в безготівковому порядку, або
готівковими коштами. Відповідач перераховує на розрахунковий  рахунок
або оплачує готівкою аванс  в
розмірі 50 % вартості товару. Решта 50 % вартості товару  покупець сплачує  на протязі 3-х банківських днів  після реалізації товару  споживачу.

У відповідності п. 8 договору  постачання здійснюється за рахунок  позивача. Перехід права власності  на товар відбувається  в момент підписання  накладної на фактично  поставлений товар.

Відповідно до п. 13 за порушення
умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені  цим збитки, у тому числі неотриманий прибуток,
у порядку, передбаченому чинним законодавством. Відповідач несе наступну
відповідальність:

за несвоєчасне здійснення платежу
за фактично поставлений товар штрафна неустойка в розмірі подвійної ставки НБУ
за кожний день прострочки, але не більше 50% від несплаченої ним суми. Позивач
несе наступну відповідальність: за несвоєчасну поставку товару штрафна
неустойка в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення, але не
більше 50% від суми недопоставленого ним товару. За односторонню необгрунтовану
відмову від виконання своїх зобов'язань протягом дії договору винна сторона
сплачує штраф   за домовленістю
сторін.

Позивач свої обов'язки за договором
виконав належним чином та передавав відповідачеві меблі згідно з видатковими
накладними № РН-КЛ11174 від 21 червня 2005 року, № РН-КЛ11542 від 06 жовтня
2005 року та № РН-КЛ00113 від 21 лютого 2006 року, що підписані сторонами.
Вартість меблів вказувалась на підставі рахунків-фактур № СФ-Л90603 від 21
червня 2005 року, № СФ-Л91029 від 06 жовтня 2005 року та № СФ-Л91398 від 21
грудня 2006 року, про що зазначалося в відповідних видаткових накладних.

Згідно вказаних документів  відповідач отримав меблі  на суму
28958,02 грн. Відповідач вартість отриманого товару сплатив частково,  в сумі 16030 грн.

Залишок заборгованості. за
твердженням позивача, становить 12928,02 грн. У зв'язку з цим позивачем
18.07.2007 р. направлено відповідачу вимогу №69, яка отримана останнім
31.07.2007 р. Однак дана вимога залишена без відповіді та задоволення.

За таких обставин позивач звернувся
до суду з вимогою про примусове стягнення з відповідача наявної заборгованості
в сумі 12928,02 грн.,  а також  500 грн.
витрат за  надання правової
допомоги юриста, 65,42 грн. витрат на проїзд представника позивача для участі в
судовому засіданні, витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно
- технічне  забезпечення судового  процесу

Аналізуючи матеріали справи і оцінюючи
їх сукупності судом враховується наступне:

У
відповідності до п.2.1 ст.11, ст. 509 ЦК України однією з підстав виникнення,
цивільних прав та обов'язків сторін є укладення між ними договору. В силу
зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в
тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку.

Відповідно до ст.712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник),  який
здійснює  підприємницьку  діяльність,
зобов'язується  передати  у встановлений   строк
(строки)  товар  у
власність  покупця  для використання його у підприємницькій
діяльності або в інших  цілях, не
пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст.526,527 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.  Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок,
а кредитор - прийняти  виконання  особисто,
якщо інше не встановлено договором
або  законом,  не
випливає  із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Пунктом 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України встановлено, якщо строк (термін)  виконання боржником обов'язку  не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок
у  семиденний  строк
від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 612 ЦК України
боржник  вважається  таким,
що  прострочив,  якщо
він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його  у
строк, встановлений договором або законом. Боржник, який  прострочив
виконання   зобов'язання,
відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення
боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора,  він може відмовитися від прийняття виконання
і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо
зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
щодо стягнення 12928,02 грн. відповідають чинному законодавству та фактичним
обставинам справи, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Позивач просить також стягнути з
відповідача 500 грн. витрат витрат за
надання правової допомоги юриста. Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено перелік складу судових витрат. До вказаного переліку не
входять  витрати за надання правової
допомоги  юриста. Віднесення ж позивачем
до збитків витрат позивача на правове обслуговування суперечить закону,
оскільки  такі витрати не  мають обов'язкового характеру  і факт їх наявності  та розмір не знаходяться  у необхідному зв'язку із заявленим до
стягнення боргом. За таких обставин у стягнення 500 грн. витрат витрат за  надання правової допомоги юриста належить
відмовити.

Також позивач просить стягнути з
відповідача витрати на проїзд
представника до місця розгляду справи та назад в розмірі 65,42 грн.
Відповідно до ст. 44  Господарського
процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного  мита,
сум,  що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат,
пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження,
оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Представником позивача надано квиток на проїзд рейсом  Івано-Франківськ - Хмельницький  від 29.10.2007 р.  За таких обставин  вимоги позивача про стягнення  витрат на проїзд до місця розгляду справи та
назад в сумі 65,42 грн. обгрунтовані та підлягають задоволенню.

У задоволенні клопотання позивача
про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити, так як він не довів, що не
вжиття заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського
суду.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
витрати по сплаті державного мита та судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 527,
530, 612, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 45, 47,
33, 44, 49, ст.ст.82-85,116 Господарського процесуального Кодексу  України, СУД, -

В  И
Р  І  Ш И
В   :

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Миро-Марк", м. Калуш Івано-Франківської області до
приватного підприємця ОСОБА_1, м. Кам'янець-Подільський задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
товариства з  обмеженою
відповідальністю "Миро-Марк",
м. Калуш  Івано-Франківської
області (вул. П. Орлика, 2а,  код  22176001) 12928,02 грн. (дванадцять тисяч
дев'ятсот двадцять вісім грн. 02 коп.) боргу, 65,42 грн. (шістдесят п'ять грн.
42 коп.) витрат на проїзд, 129,28 грн. (сто двадцять дев'ять грн. 28 коп.)
державного мита, 118 грн. (сто вісімнадцять грн.) витрат на інформаційно -
технічне забезпечення  судового процесу.

Видати  наказ.

В решті суми позовних вимог відмовити.

Суддя
А.Г. Степанюк

віддрук.
3 прим.

1.
до справи,

2.  позивачу,

3.
відповідачу.