КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.09.2007
№ 15/78 (8/257/16)

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Мартюк А.І.

суддів:
Зубець
Л.П.

Лосєва  А.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Кронпак"

на рішення Господарського суду м.Києва від
22.06.2007

у справі № 15/78 (8/257/16) (Федоренко
Ю.В.)

за позовом                               Товариство з
обмеженою відповідальністю "Кронпак"

до                                                   Суб"єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

про
визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2007р.у справі № (8/257/16)
15/78 в позові відмовлено повністю.

Не
погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю
“Кронпак” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
Господарського суду Чернігівської області у справі № (8/257/16) 15/78 від
22.06.2007р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник
позивача у судове засідання не з'явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи
мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про
час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги,
колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у
даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без
участі представника позивача.

Заслухавши
пояснення представників позивача, відповідача, розглянувши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного
господарського суду встановила наступне.

Судом
встановлено, що 11.08.2003р. між СПД ОСОБА_1(за договором виконавець) та ТОВ
“Крон пак” (за договором замовник) був укладений договір № 01-2003 на створення
(передачу) проектно-технічної документації за яким відповідач зобов'язався
розробити проектну документацію “Цех літографічної печаті та лакування сталевих
листів в м. Славутичі на базі РБУ” (Архітектурна частина проекту), а позивач
зобов'язувався прийняти виконані роботи за актом та оплати їх вартість в сумі
89741 грн.

Спірний
договір підписаний зі сторони позивача директором Татарчуком О.В., який згідно
з протоколом № 1 зборів засновників від 20.03.2001р. був обраним генеральним
директором ТОВ «Кронпак».

Згідно
з п. 8.21.5 статуту ТОВ «Кронпак» генеральний директор товариства укладає від
імені товариства договори та інші правочини. Таким чином директор товариства
уклав договір № 01-2003 в межах повноважень, визначених Статутом товариства.

Зі
сторони відповідача спірний договір був підписаний ОСОБА_1, який г суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною особою, що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_1(а.с. 74 т. 1).

Як
вбачається з матеріалів справи, 30.09.03р. представниками сторін підписані акти
здачі приймання проектно технічної продукції по договору № 01-2003 ( т. 1 а.с.
130-133 ).

Відповідно
до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, щодо
цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що
виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки
спірний договір в частині розрахунків є безстроковим, встановлені ним права і
обов'язки продовжують існувати і після набрання чинності Цивільним кодексом
України, до правовідносин за договором в частині розрахунків за виконану роботу
застосовуються положення останнього.

Відповідно
до ст. 57 Цивільного кодексу Української РСР угода, укладена внаслідок обману,
насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою
стороною, а також угода, яку громадянин змушений був укласти на вкрай
невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана
недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської
організації.

Згідно
з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 28.04.78р. зі змінами
“Про судову практику в справах про визнання угод недійсними”, частинами 3, 7 п.
13 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 12.03.99р. №
02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням
угод недійсними” вимоги про визнання угод недійсними на підставі ст. 57 ЦК УРСР
можуть бути задоволені за умови доведеності фактів обману, насильства, погрози,
зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною і наявності їх
безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо укладання угоди.
Зловмисна угода - це умисна змова представника однієї сторони з другою
стороною, внаслідок чого настають несприятливі наслідки для особи, від імені
якої укладено договір.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з цього, саме
позивач повинен довести, що при укладенні спірного договору представник
позивача був в змові з відповідачем внаслідок чого для позивача договір був
укладений на невигідних умовах у зв'язку з чим настали несприятливі наслідки
для позивача, а також надати докази безпосереднього зв'язку між укладеним
договором та безпідставним отриманням відповідачем коштів за цим договором.

Матеріалами
справи не підтверджується наявність всіх обставин, що зумовлюють укладення
представниками сторін зловмисної угоди.

Позивачем
не надано доказів змови керівника ТОВ «Кронпак» ОСОБА_2з СПД ОСОБА_1, не
доведено факту спричинення шкоди товариству внаслідок укладення спірної угоди.

Постановою
слідчого прокуратури м. Славутич від 21.02.2006р. (а.с. 151-152 т. 1)
відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2і ОСОБА_1 з приводу
укладення ними договору № 01-2003 від 11.08.2003р. про розробку проектної
документації для ТОВ «Кронпак» та підписання актів виконаних робіт до цих
договорів за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ст. 15, ч. 5 ст. 191
Кримінального кодексу України, що свідчить про відсутність зловмисної угоди
сторін при укладенні спірного договору.

Рішенням
господарського суду Київської області від 30.10.2006р. по справі № 150/17-05 за
позовом СПД ОСОБА_1 до ТОВ „Кронпак" про стягнення 68241 грн. за договором
№ 01-2003 від 11.08.2003р., яке набрало законної сили, у позові відмовлено
повністю.

Відповідно
до мотивувальної частини цього рішення СПД ОСОБА_1 не доведено факту створення
проектної документації згідно з договором № 01-2003 від 30.09.03р.

Даним
рішенням встановлено, що зі змісту договору на створення (передачу)
проектно-технічної документації № 126-2002 від 11.06.02р., укладеного між ТОВ
„Проектний інститут „Архпроект" та ТОВ „Кронпак", та договору №
01-2003 на створення (передачу) проектно-технічної документації від 30.09.03р.,
укладеного між СПД ОСОБА_1 та ТОВ „Кронпак", вбачається, що зазначені
договори укладені на розробку однієї і тієї ж проектної документації - „Цех
літографічного друку і лакування сталевих листів в м. Славутич на базі
РСУ", тобто мають один і той же предмет. Крім того ОСОБА_1 не надав суду
будь - яких доказів про те, що предметом договору №01-2003 від 30.09.03р. було
саме: „прибудова до прохідної" а не прохідна; „мансардний поверх
АБК-котеджу", а не „АБК-котедж"; „реконструкція складу", а не
„матеріальний склад", як це зазначено в актах здачі приймання від
30.09.03р. Одностороння зміна назви зазначених проектних робіт не відповідає
предмету договору № 01-2003 від 30.09.03.

Факт
виконання та оплати робіт за договором № 126-2002 на час укладення договору №
01-2003 від 30.09.03р. не підтверджує зловмисність угоди сторін при укладенні
спірного договору.

Відповідно
до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Виходячи
з наведеного, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю
“Кронпак” не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Чернігівської
області від 22.06.2007 року у справі № (8/257/16) 15/78 не підлягає скасуванню.

Керуючись
ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю “Кронпак” залишити без задоволення, а рішення Господарського
суду Чернігівської області від 29.03.2007 року у справі № (8/257/16) 15/78 без
змін.

Матеріали
справи № (8/257/16) 15/78 повернути до Господарського суду Чернігівської
області.

Головуючий суддя
Мартюк А.І.

Судді
Зубець Л.П.

Лосєв  А.М.