ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"06" грудня 2007 р.            Справа № 19/416-07

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Вастон”, м. Київ

до Комунального підприємства „Облсвітло”, м. Боярка

про спонукання до вчинення дій

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача – Похилено А. В. (дов. № 220 від 27.11.2007 року);

від відповідача – не з’явився.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Вастон” (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства „Облсвітло” (далі-відповідач) про спонукання до вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами укладено договір № 3 від 20 листопада 2002 року, за умов якого відповідач –орендодавець передає, а позивач –орендар приймає в строкове платне користування автозаправну станцію (надалі-„АЗС”). Сторони погодили термін дії договору до 15 березня 2006 року та зазначили, що термін дії договору складає 4 роки і 2 місяці.

Після 15 березня 2006 року позивач продовжував користуватися орендованим майном. Позивач зазначає, що на підставі ст. 764 ЦК України, договір вважається продовженим на той же строк. Оскільки заперечення щодо закінчення його дії від відповідача не надходили. Позивач вважає, що термін дії договору продовжено до 15 травня 2010 року. Також відповідач зазначає, що позивач в порушення чинного законодавства 16 квітня 2007 року відключив від електромережі орендоване майно, чим вчинив дії, що свідчать про одностороннє розірвання договору. Позивач просить суд прийняти рішення яким спонукати відповідача на виконання своїх зобов’язань за договором від 20 листопада 2002 року № 3 до 15 травня 2010 року. Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати в тому числі і витрати за послуги адвоката в сумі 10000,00 грн.

Ухвалою заступника голови господарського суду Київської області від 8 листопада 2007 року на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК України продовжено строк вирішення спору на один місяць до 19 грудня 2007 року.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзиву та інших документів витребуваних ухвалами суду не подав, в зв’язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку щодо не правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Між позивачем (за договором –орендар) та відповідачем (за договором - орендодавець) 20 листопада 2002 року укладено договір № 3 (далі-договір). За умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування автозаправну станцію (далі-АЗС), що розташована за адресою; м. Київ, вул.. Сиренька, 37 (п. 1.1 договору). Передача АЗС в оренду не передбачає виникнення у орендаря права власності на орендоване майно (п. 4.1 договору). Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 15 січня 2004 року. Строк дії договору пролонгується на один рік за умови, якщо сторони не досягли згоди щодо його розірвання. Заява про розірвання договору подається зацікавленою стороною іншій стороні за один місяць до закінчення терміну його дії (п. 6.1 договору).

15 січня 2004 року сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору, за умов якої строк дії договору щороку пролонгується на один рік за умови, якщо сторони не досягли згоди про його розірвання. Заява про розірвання договору подається зацікавленою стороною іншій стороні за один місяць до закінчення його терміну.

15 січня 2005 року сторонами підписано додаткову угоду до договору за умов якої продовжено термін дії договору до 15 березня 2006 року. В зазначеній угоді не встановлено сторонами умов щодо пролонгації договору.

16 квітня 2007 року відповідач відключив від електромережі орендоване майно про, що складено акт.

В матеріалах справи наявна копія листа відповідача адресованого позивачу в якому відповідач просить позивача в зв’язку з припиненням роботи АЗС, терміново звільнити приміщення та оформити акт прийому-передачі.

З врахуванням викладеного суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно п. 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України (надалі по тексту –ГК України), прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (надалі по тексту –ЦК України), щодо господарських та цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, положення ГК України та ЦК України застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

В додатковій угоді від 15 січня 2005 року до договору № 3 від 20 листопада 2002 року чітко встановлений термін договору до 15 березня 2006 року, без подальшої можливості його пролонгації.

Зобов’язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України).

Зобов’язання припиняється за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 604 ЦК України).

Враховуючи викладене суд вважає правомірним та обґрунтованим в позові відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Вастон” відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя           Т.П. Карпечкін

Рішення підписано

Суддя                                                                                Карпечкін Т.П.