АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.12.07
Справа  № 16/272

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник
Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну
скаргу СПДФО ОСОБА_1 від 19.09.07р.

на рішення господарського
суду Львівської області від 04.09.07р.

у справі    №16/272

за позовом Управління
комунальної власності Львівської міської Ради

до відповідача СПДФО
ОСОБА_1, м. Львів

про
розірвання договору оренди та виселення із приміщень

За участю:

Від позивача Басистий
В.О.

Від відповідача:
ОСОБА_2

В ході судових засідань представникам
сторін права та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз'яснено,
заперечень щодо складу суду не поступило.

Встановив:
рішенням господарського суду Львівської області (суддя Іванчук С.В.) від
4.09.2007 року у справі №16/272 задоволено позовні вимоги.

Відповідач з постановленим рішенням не
погоджується, подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу, в якій просить рішення господарського суду Львівської області від
4.09.2007 року скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки вважає, що орендна плата нараховувалась невірно, що
призвело до виникнення заборгованості. Покликається, що підстави для розірвання
договору оренди відсутні.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не
надіслав, в судовому засіданні представник просив залишити рішення без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

За клопотанням відповідача справа
слуханням відкладалася з 6.11.07р. на 4.12.07р., а також оголошувалася перерва
до 11.12.07р.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши
матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників
сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити, рішення господарського суду Львівської
області від 4.09.2007 року скасувати, в позові відмовити.

При цьому колегія виходила з наступного:

23.09.93р. між Фондом комунального
майна (правонаступником якого є управління комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської міської ради)-(орендодавець) та СПДФО ОСОБА_1
(орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень №2295, у відповідності
до п.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне
користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 37,9
м2 за адресою м. Львів вул. І. Франка, 54/2 для використання під
майстерню для індивідуальної трудової діяльності.

Відповідно до п.4 договору за здане в
оренду приміщення орендар повинен щомісяця до 10 числа місяця за попередній
місяць сплачувати орендодавцю орендну плату у встановленому розмірі.

Згідно до п. 6. договору несплата
орендної плати протягом 3-х місяців від дня закінчення строку платежу є
підставою для дострокового розірвання договору оренди на вимогу орендодавця.
При цьому з орендаря стягується заборгована сума орендної плати з урахуванням
пені за кожен день прострочення.

За умовами п. 14 договору орендар
зобов'язаний: користуватися приміщеннями (будинками) відповідно до договору
оренди і їх призначенням; зберігати орендоване майно відповідно до умов
договору, запобігаючи пошкодженню, псуванню, при припиненні, або розірванні договору
оренди повернути протягом 15 днів орендодавцю за актом приймання-передачі
об'єкт оренди у стані обумовленому договором оренди.

27.01.97р. сторонами внесено зміни до
договору №2295 від 23.09.93р. додатком №1, яким продовжено термін дії договору
до 31.10.2001р., змінено розмір орендної плати у відповідності до ухвали №326
Львівської міської Ради народних депутатів від 20.06.1996р., та змінено
отримувача орендних платежів (Львівське комунальне підприємство „Княже
місто"), визначено обов'язок орендаря провести страхування взятого в
оренду приміщення, та виконувати правила та вимоги протипожежної безпеки.

Балансоутримувачем спірних нежитлових
приміщень загальною площею 37,9 м2 по вул. Франка, 54 у м. Львові є
ЛКП "Княже місто". Відповідно до розпорядження міського голови
м.  Львова від 30.01.04р. №55
одержувачами платежів за оренду нежитлових приміщень комунальної власності з
01.01.04р. є відділи житлового господарства відповідних районних адміністрацій
та з січня 2007 року одержувачем орендних платежів виступає орендодавець -
Управління комунальної власності Львівської міської Ради.

Вважаючи, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання по орендній платі та страхуванню об'єкта, позивач
звернувся до господарського суду з позовом про розірвання договору оренди та
виселення відповідача із приміщень. Рішенням господарського суду Львівської
області задоволено позовні вимоги. Проте з цим висновком колегія не
погоджується виходячи з наступного:

Згідно до вимог Закону України
"Про оренду державного та комунального майна" договір оренди
припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин)
у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Як вбачається із матеріалів справи, та
не заперечується представниками сторін в судовому засіданні, відповідач
продовжував користування об'єктом договору оренди після закінчення терміну дії
договору і у матеріалах справи відсутні жодні письмові докази про скерування заяв
сторін щодо припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору.

Згідно ст. 764 ЦК України якщо наймач
продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається
поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Поряд з цим з матеріалів справи
встановлено, що понад півроку з часу закінчення терміну дії договору, а саме
25.06.07р. Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики
на адресу відповідача було направлено повідомлення-пропозицію №2302-1829 про
розірвання договірних відносин. В даному повідомленні від орендаря вимагалося в
двадцятиденний строк представити договір страхування орендованого нежитлового
приміщення, докази забезпечення пожежної безпеки, докази внесення орендної
плати в терміни та обсягах, встановлених договором оренди та чинним
законодавством України, докази оплати за користування землею, докази цільового
використання орендованого майна, попереджено про розірвання договору.

В силу додатку №1 до Договору №2295 від
23.09.93р. та ст. 10 Закону України "Про оренду державного і комунального
майна" відповідач зобов'язаний застрахувати орендоване майно. Перевіркою
доказів виконання даних умов договору, відповідачем подано суду копію договору
страхування орендованого приміщення №004/009-6206 від 01.01.07р.

Згідно п. 6 договору оренди №2295 від
23.09.03р. підставою для дострокового розірвання договору оренди є несплата орендної
плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу.

Із поданого позивачем розрахунку
заборгованості орендної плати по договору оренди №2295 від 23.09.93р.
відповідач не провів оплати орендної плати у відповідності до взятих на себе
зобов'язань та вимог закону за періоди з вересня по 13.12.2006 року, січня по
червень 2007 року.

Перевіркою доводів позовних вимог в цій
частині, представник відповідача факту існування заборгованості у 2007 році не
заперечував, проте пояснив її виникнення неповідомленням орендодавцем
реквізитів для оплати. З письмових доказів у справі встановлено, що з 1997р. по
2004р. одержувачем орендних платежів згідно додатку до договору було ЛКП «Княже
місто», з 2004 до 2007р. відділи житлового господарства відповідних районних
адміністрацій, з 2007р. одержувачем орендних платежів виступає орендодавець -
Управління комунальної власності Львівської міської Ради. Жодні докази
направлення відповідачу повідомлення про зміну реквізитів  для сплати орендної плати, як і копії рахунків
в матеріалах справи відсутні, на вимогу колегії про подання цих письмових
доказів представник позивача пояснив, що такі докази подати не можливо,
оскільки такі відсутні.

При цьому, з наявних в матеріалах
справи доказів вбачається, що відповідачем з січня 2005 року по червень 2007
року проведено оплату орендної плати в порядку та розмірах, визначених у
поданому розрахунку позивача, а також згідно квитанцій №6319/005 від 13.12.06р.
на суму 80,11грн., №6319/06 від 14.12.06р. на суму 40грн. та №6319/030 від
15.08.2007р. Крім цього, встановлено факт оплати орендної плати в період з
січня 2005 року по серпень 2006р., що підтверджується виставленим позивачем
рахунком №104/538 від 31.07.07р. та квитанцією №6319/030 від 15.08.2007р. про
оплату на суму 324,90грн.

Згідно ст. 21 закону України «Про
оренду державного та комунального майна»розмір орендної плати може бути змінено
за погодженням сторін. З врахуванням вище наведеного аналізу доказів колегія
вважає, що внесення відповідачем орендних платежів після подачі позовної заяви
за розрахунком позивача слід розцінювати, як намір продовжити орендні
правовідносини після отримання реквізитів для оплати орендної плати. Слід
зазначити, що про такий намір свідчить і укладення відповідачем на початку
нового календарного року договору страхування орендованого майна.

Крім цього, слід врахувати, що орендні
правовідносини між сторонами є довготривалими, продовжуються понад 14 років - з
1993 року і жодних претензій стосовно неналежного виконання орендарем умов
договору до зміни одержувача орендних платежів -Управління комунальної
власності Львівської міської Ради, тобто
до 2007 року, позивачем не подано.

Крім цього, колегія вважає, що
господарським судом підставно розцінено акти, складені балансоутримувачем про
те, що об'єкт оренди не використовується, як такі що не можуть бути підставою
для розірвання договору та не можуть бути визнані належними та допустимими
доказами у даній справі.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивач не довів
факту належного повідомлення відповідача про зміну одержувача орендних платежів
та нових реквізитів для сплати орендної плати, доказів надсилання рахунків не
подав, та з врахуванням того, що після подання позову заборгованість погашена,
що підтверджує намір орендаря продовжити дію договору, колегія прийшла до
висновку, що підстави для розірвання договору відсутні, а тому у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

За таких обставин слід визнати, що
рішення місцевого господарського суду не відповідає фактичним обставинам
справи, аналізу доказів у ній, не грунтується на чинному законодавстві, тому
апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення господарського суду слід
скасувати.

Керуючись
ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,104, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу задоволити.

2.Рішення господарського суду
Львівської області від 4.09.2007р. по справі за №16/272 скасувати.

3.Прийняти нове рішення. В позові
відмовити.

4.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.Матеріали справи скеровуються в
господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                   Мельник Г.І.

Судді                              Новосад Д.Ф.

Михалюк
О.В.