ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/368

26.12.07

За позовом     Закрите акціонерне товариство  "Український мобільний зв'язок"

до                     ТОВ "Профрембуд"

про                    стягнення 2 376,66 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: не з”явився

Від відповідача: не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 438,51 грн. заборгованості за договорами про надання послуг мобільного зв’язку №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р., №1916557/1.11040779 від 08.11.2004р., з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України, 1 938,15 грн.договірної санкції, яка передбачена умовами укладених між сторонами додаткових угод №1950295 до договору №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р. та №1446095 до договору №1916557 від 08.11.2004р., а також витрат по сплаті держмита у розмірі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.11.2007р. порушено провадження у справі № 47/368 та призначено її до розгляду на 19.12.2007р.

19.12.2007р. представники сторін в судове засідання не з’явилися, однак 28.11.2007р. позивач подав через канцелярію господарського суду міста Києва документи витребувані ухвалою про порушення провадження у справі №47/368 від 05.11.2007р.

Ухвалою від 19.12.2007р. у зв”язку з неявкою представників сторін у судове засідання, розгляд справи було відкладено на 26.12.2007р.

В судове засідання 26.12.2007р. сторони своїх представників не направили. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідач відзив і витребувані судом документи не надав. Про проведення судового засідання 26.12.2007р. були повідомлені належним чином. Через канцелярію господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавали.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи за позовом Закритого акціонерного товариства “Український мобільний зв’язок” до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профрембуд", господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Закритим акціонерним товариством "Український мобільний зв'язок", в якості виконавця (оператора) з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Профрембуд”, в якості замовника (абонента), з –другої, було укладено договори №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р.та №1916557/1.11040779 від 08.11.2004р., згідно з п. 1.1 яких виконавець (позивач) зобов’язався надавати абоненту (відповідачу) послуги мобільного зв’язку в межах України, а відповідач, як абонент (п. 2.4.2 вищевказаних договорів), зобов’язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номеру в мережі мобільного зв’язку UMC по всіх телефонах (згідно наведених договорів оператором було надано абоненту єдиний особовий рахунок №1.11040779, за яким провадяться розрахунки за надані послуги зв’язку по індивідуальному номеру телефону) зареєстрованих на його особовому рахунку (плата за утримання номеру в мережі сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків чи за заявою абонента).

Пунктом 2.4.6. вищевказаних договорів сторони погодили, що у разі неодержання рахунків до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, абонент (відповідач) зобов’язаний зателефонувати до виконавця (позивача) за телефоном 8 800 5000 500 для одержання інформації щодо подальших розрахунків.

Згідно п. 2.1.2 вищенаведених договорів сторони погодили, що виконавець (позивач) має право закрити зв’язок і призупинити надання послуг мобільного зв’язку у разі:

п.п.2.1.2.1. несплати рахунків виконавця (позивача) в термін вказаний в п. 3.2 названих договорів, в тому числі з причини неотримання рахунків у зв’язку з зміною абонентом адреси та неповідомленням про таку зміну виконавця (позивача);

п.п.2.1.2.2. повного використання абонентом суми внесеного авансу, поповнення авансу обов”язково проводиться абонентом: - до закінчення розрахункового місяця –додатково з потребою в послугах, - після закінчення розрахункового місяця –шляхом оплати рахунків.

Згідно п. 3.2 названих договорів рахунки за надані послуги та авансові внески абонент (відповідач) сплачує готівкою перерахуванням на поточний рахунок виконавця (позивача) або кредитною карткою в національній валюті України. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим, але в будь якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Згідно п. 3.4 вищенаведених договорів кількість та вартість послуг наданих абоненту (відповідачу) за розрахунковий період, визначається відповідно до показників належних виконавцю (позивачу) технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг.

Також, між сторонами було погоджено та підписано додаткові угоди №1950295 до договору №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р. та №1446095 до договору №1916557 від 08.11.2004р., згідно п. 1.1 яких було узгоджено, що починаючи з дати підписання додаткових угод сторонами і протягом –окремо визначеного в кожній угоді часу, з моменту їх підписання абонент (відповідач) не має права відмовитись від основних договорів та / або від  до вищеназваних додаткових  угод, зокрема від послуг голосової телефонії за основними договорами, а надання послуг, передбаченим основними договорами, відбувається з урахуванням умов встановлених у вищенаведених додаткових угодах. У випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг за основними договорами, включаючи обмеження послуг голосової телефонії, за ініціативою виконавця (позивача), з підстав, обумовлених основними договорами, або заявою абонента в період строку, встановленого цим пунктом, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було призупинено.

Відповідно п.1.1. цих додаткових угод чітко визначено, що починаючи з дати їх підписання сторонами і протягом 548 календарних днів, абонент (відповідач) не має права відмовитись від основного договору та цієї додаткової угоди. У випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг зо основним договором, період дії цієї додаткової угоди продовжується на весь строк, протягом якого надання послуг було призупинено.

У п. 1.2 вищезазначених додаткових угод сторонами також було погоджено, що забезпеченням виконання зобов’язання відповідача (абонента) перед позивачем (виконавцем) не відмовлятись від основного договору та/або додаткової угоди, зокрема від послуг голосової телефонії за основним договором є –штрафна санкція, встановлена на підставі статті 546 Цивільного кодексу України. У разі якщо абонент (відповідач) відмовляється від основного договору та/або додаткової угоди, зокрема від послуг голосової телефонії, до закінчення строку, встановленого пунктом 1.1 додаткової угоди (за винятком коли причиною відмови є невиконання позивачем своїх зобов’язань згідно з основним договором), або коли дія основного договору достроково припиняється на підставі пункту 5.2 основного договору у зв’язку з несплатою абонентом (відповідачем) наданих йому послуг зв’язку абонент (відповідач) несе відповідальність у вигляді сплати на користь позивача штрафної санкції  в розмірі –3,65 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку встановленого п. 1.1 вищенаведених додаткових угод, починаючи з дня відмови або припинення дії.

10.04.2006р. оператор (Закрите акціонерне товариство "Український мобільний зв'язок", як виконавець по зазначеним договорам) надіслав на адресу відповідача претензію, з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 438,51 грн. з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України та 1 938,15 грн. штрафної санкції, передбаченої сторонами у п.1.2. додаткових угод укладених до вищеназваних договорів про надання послуг мобільного зв’язку.

Крім того, згідно звіту оператора про баланс особового рахунку абонента (зформованого на виконання п. 3.4. укладених між сторонами договорів (згідно показників належних оператору технічних засобів віміру, які пройшли державну метрологічну атестацію, що підтверджується Свідоцтвом №11-00/1994 від 08.08.2003р. про провірку робочого засобу вимірювальної техніки та свідоцтвом №11-00/2092 від 21.08.2003р. про державну метрологічну атестацію, видану за перевіркою системи визначення часу розмов центру комутації мобільного зв’язку) за період існування договірних відносин з абонентом (відповідачем), останньому було надіслано рахунки на оплату наданих позивачем послуг (з урахуванням нарахованої штрафної санкції) на загальну суму –2 376,66 грн., що відповідачем сплачено не було.

На день розгляду справи у суді (26.12.2007р.) за розрахунками позивача, згідно договорів про надання послуг мобільного зв’язку №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р., №1916557/1.11040779 від 08.11.2004р., додаткових угод №1950295 до договору №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р. та №1446095 до договору №1916557 від 08.11.2004р., звіту оператора (Закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок") про баланс особового рахунку абонента, відповідач не сплатив позивачу заборгованості за надані послуги мобільного зв’язку у розмірі –438,51 грн. з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України та 1 938,15 грн. штрафної санкції, передбаченої сторонами у п. 1.2. додаткових угод №1950295 до договору №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р. та №1446095 до договору №1916557 від 08.11.2004р.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським є зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

В статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.33 Закону України „Про телекомунікації” обов'язком споживачів телекомунікаційних послуг є виконання умов договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Положеннями ст.36 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону.

Згідно статті 38 Закону України “Про телекомунікації” оператори телекомунікацій мають право зокрема на скорочення переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які порушують правила надання і отримання телекомунікаційних послуг, або на відключення кінцевого обладнання споживача, якщо воно не має виданого в установленому законодавством порядку документа про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій, у порядку, визначеному цими правилами

Статтею 63 Закону України "Про телекомунікації" врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства.

Також, цією ж статтею визначено умови надання телекомунікаційних послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання  телекомунікаційних послуг, установлених НКРЗ та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Статтею 68 Закону України "Про телекомунікації" закріплено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Також, згідно п. 5.11.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 жовтня 2001 р. N 16-6 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку сплачується платниками збору оператору одночасно з оплатою ними зазначених послуг у розмірі –6 відсотків вартості будь-яких послуг стільникового рухомого зв'язку, сплаченої споживачами цих послуг оператору, що їх надає, включаючи вартість вхідних та вихідних телефонних дзвінків, абонентську плату, плату (надбавку) за роумінг, суму страхового завдатку, авансу, вартість інших спеціальних послуг, зазначених у рахунку на оплату послуг стільникового рухомого зв'язку (п. 3.11 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 жовтня 2001 р. N 16-6).

В статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Стаття 546 Цивільного кодексу України встановлює, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 547 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, а правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Стаття 230 Господарського кодексу України встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства та розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач (Закрите акціонерне товариство "Український мобільний зв'язок") умови договорів про надання послуг мобільного зв’язку №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р., №1916557/1.11040779 від 08.11.2004р. та додаткових угод №1950295 до договору №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р. та №1446095 до договору №1916557 від 08.11.2004р., виконав належним чином, надавши абоненту (відповідачу) послуги на загальну суму –12 295,18 грн. з урахуванням внесків до Пенсійного Фонду України, що підтверджується звітом оператора (Закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок") про баланс особового рахунку абонента за період існування договірних відносин з абонентом (відповідачем), а відповідач –ТОВ „Профрембуд” –свої обов’язки за зазначеними договорами та додатковими угодами до них по оплаті наданих йому позивачем послуг мобільного зв’язку –не виконав (сплатив частково 11 856,67 грн.), таким чином порушивши п.2.1.2.2. вищезазначених договорів про надання послуг мобільного зв’язку –не поповнив (не оплатив) рахунок після використання внесеного авансу, в результаті чого дія вищевказаних договорів була припинена на підставі п.5.2. наведених  договорів, у зв’язку з чим позивачем було застосовано штрафну санкцію, яка передбачена п.1.2. додаткових угод до вищезазначених договорів, у вигляді сплати на користь позивача - 3,65 грн. відповідно до додаткових угод №1950295 до договору №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р. та №1446095 до договору №1916557 від 08.11.2004р., за кожен день, що залишився до закінчення строку, встановленого п.1.1. вищевикладених додаткових угод (548 днів з моменту їх підписання абонент не має права відмовитись від основних договорів). Будь –яких заперечень стосовно якості, кількості наданих позивачем послуг (в тому числі звернень до позивача в порядку п. 2.4.6 договорів про надання послуг мобільного зв’язку) останньому, в тому числі суду, станом на день розгляду справи, не надав.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час у відповідача перед позивачем існує заборгованість за надані послуги мобільного зв’язку у розмірі – 438,51 грн. з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України, яка ним не погашена, і яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку, як і штрафна санкція, передбачена сторонами у п. 1.2 додаткових угод №1950295 до договору №2275398/1.11040779 від 09.06.2005р. та №1446095 до договору №1916557 від 08.11.2004р., внаслідок чого суд визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги мобільного зв’язку у розмірі –438,51 грн., з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України та штрафної санкції у розмірі –1 938,15 грн. законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82 - 85 господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Профрембуд” (, місцезнаходження: 02088, м. Київ, вул. Борова, буд. 14-А, р/р 8501 в Шевченківській філії АКБ „Київ”, МФО 300799) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок" (, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцігська, 15, р/р №26008526 в АППБ Аваль м. Києва, МФО 300335) суму заборгованості у розмірі 438 (чотириста тридцять вісім) грн. 51 коп., 1 938 (одна тисяча дев”ятсот тридцять вісім) грн. 15 коп. штрафної санкції, а також 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                                С.Р.Станік

Суддя                                                                                                        Станік С.Р.