КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2007                                                                                           № 23/123

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Дубовецький Ю.О. – виконавчий директор;

від відповідача - не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Український союз об"єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс)

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.06.2007

у справі № 23/123

за позовом                               Український союз об"єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс)

до                                                   Державне підприємство "Український науково-дослідний центр побуту і реклами"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  спонукання до вчинення дій

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження голови Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2007р.

Строк розгляду апеляційної скарги продовжувався згідно ухвали заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2007р. у справі № 23/123 відмовлено у задоволенні позову Українського союзу об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) до Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами” про зобов’язання ліквідаційної комісії відповідача внести кредиторську заборгованість перед позивачем у загальній сумі 428 868,65 грн. відповідно до наказу господарського суду міста Києва від 21.07.2006р.                 № 3/457 у чергу задоволення вимог кредиторів даного підприємства.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Український союз об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, неповним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи. Зазначаючи, що при постановленні оскарженого рішення місцевий господарський суд неповністю з’ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, скаржник зауважив на тій обставині, що ліквідаційна комісія Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами” всупереч положень статті 60 Господарського кодексу України, статті 105 Цивільного кодексу України не повідомила його як явного (відомого) кредитора про ліквідацію підприємства, чим унеможливила подання  кредиторських вимог Українського союзу об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) протягом строку, визначеного наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики  від 17.08.2006р. № 253.

Державне підприємство „Український науково-дослідний центр побуту і реклами” відзив на апеляційну скаргу не надало, в судове засідання апеляційної інстанції представника не направило, про причини неприбуття суд не повідомило.  Враховуючи те, що сторони про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника висловився за задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Українським союзом об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов до Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами” (далі по тексту – відповідач) про зобов’язання ліквідаційної комісії відповідача внести кредиторську заборгованість перед позивачем у загальній сумі 428 868,65 грн. відповідно до наказу господарського суду від 21.07.2006р. № 3/457 у чергу задоволення вимог кредиторів даного підприємства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ліквідаційною комісією відповідача не повідомлено позивача про ліквідацію Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами”, внаслідок чого відповідач не пред’явив кредиторські вимоги протягом строку, визначеного наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 17.08.2006р. № 253.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги Українського союзу об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс), місцевий господарський суд встановив, що постановою Державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва від 04.08.2006р. було відкрито провадження з приводу примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 21.07.2006р., виданого на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2006 р.               у справі № 3/457 про стягнення з відповідача на користь позивача 428 868,65 грн.

Згідно наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики «Про ліквідацію Державного підприємства «Український науково-дослідний центр побуту і реклами» від 17.08.2006р. № 253 ліквідовано Державне підприємство «Український науково-дослідний центр побуту і реклами».

Пунктом 3 названого наказу встановлено строк для заявлення претензій до Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами” -  два місяці з дня опублікування оголошення про ліквідацію підприємства.

Згідно скерованого на адресу відповідача листа від 26.12.2006р. № 11/900 позивач звернувся до відповідача з проханням направити на його адресу завірені копії розпорядчого документа щодо ліквідації відповідача і складу ліквідаційної комісії,  а також просив повідомити назву друкованого засобу масової інформації, в якому опубліковано повідомлення про ліквідацію, та проінформувати про порядок задоволення вимог позивача.

Згідно скерованого на адресу відповідача листа від 30.01.2007р. № 01/1-62 позивач повторно звернувся до відповідача з аналогічним проханням.

В контексті викладеного, враховуючи ту обставину, що припинення діяльності відповідача відбулося шляхом його ліквідації за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів згідно вимог статей 59 та 60 Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», місцевий господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року N 755-IV юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Аналогічну за змістом норму містить частина 1 статті 59 Господарського кодексу України.

Згідно частин 1-4 статті 60 названого кодексу ліквідація суб’єкта господарювання здійснюється ліквідаційною комісією, яка вміщує в друкованих органах повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки; строк для заяви претензій кредиторами встановлюється органом, який прийняв рішення про ліквідацію, але не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію; одночасно ліквідаційна комісія вживає необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості суб’єкта господарювання, який ліквідується, та виявлення вимог кредиторів, з письмовим повідомленням кожного з них про ліквідацію суб’єкта господарювання.

Про заборгованість відповідача та його обізнаність про неї свідчить постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2006 р. у справі № 3/457 про стягнення на користь позивача 428 868,65 грн. і та обставина, що з метою примусового виконання цього судового рішення Державною виконавчою службою у Подільському районі м. Києва було відкрито виконавче провадження.

З урахуванням фактичних обставин справи й положень чинного законодавства обов’язок повідомлення Українського союзу об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) про ліквідацію Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами” покладено на ліквідаційну комісію останнього.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про ліквідацію відповідача так само як і докази вжиття ліквідаційною комісією відповідача заходів, направлених на задоволення вимог кредиторських вимог позивача.

Місцевий господарський суд наведеного не врахував у зв’язку з чим помилково застосував положення Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992р. N 2343-XII та як наслідок дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для захисту прав позивача.

При таких обставинах, коли позов заявлено з наданням переконливих та достатніх доказів, які свідчать про обґрунтованість і законність позовних вимог про зобов’язання ліквідаційної комісії відповідача внести кредиторську заборгованість перед позивачем у чергу задоволення вимог кредиторів, підстав для залишення їх без задоволення у місцевого господарського суду не було.

То ж, враховуючи наведене, рішення господарського суду міста Києва                                від 06.06.2007р. у справі № 23/123 підлягає скасуванню в повному обсязі                                 з прийняттям відповідно до вимог пункту 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України нового рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє заявлене скаржником клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ліквідаційній комісії відповідача вчиняти будь-які дії, пов’язані з проведенням ліквідаційної процедури, оскільки заявник всупереч вимог статті 66 Господарського процесуального кодексу України не обґрунтував необхідність застосування такого заходу забезпечення позову і не зазначив, яким чином його невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Українського союзу об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2007р. у справі № 23/123 скасувати.

Позов Українського союзу об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) задовольнити.

Зобов’язати ліквідаційну комісію Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами” внести кредиторську заборгованість перед Українським союзом об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) у загальній сумі 428 868,65 грн. відповідно до наказу господарського суду міста Києва від 21.07.2006р. № 3/457 у чергу задоволення вимог кредиторів Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами”.

Стягнути з Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами” на користь Українського союзу об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) 85,00 грн. (вісімдесят п’ять грн. 00 коп.) витрат з оплати державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат з оплати послуг з інформаційно технічного забезпечення судового процессу.

Стягнути з Державного підприємства „Український науково-дослідний центр побуту і реклами” на користь Українського союзу об’єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) 42,50 грн. (сорок дві грн. 50 коп.) витрат з оплати державного мита за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

Справу № 23/123 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

06.12.07 (відправлено)