ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" грудня 2007 р.                                                                   Справа № А4/526-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом
Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства”, м. Славутич

до
Державної податкової інспекції в м. Славутичі

про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 22.02.07р. №/1

Секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача
Плохута Н.В., за дор. від 16.02.07р. №57/32-330;

від відповідача
не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 25.12.2007р. о 12 год. 05 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 29.12.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

О б с т а в и н и  с п р а в и:

Комунальне підприємство “Управління житлово-комунального господарства” (далі –Позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Державної податкової інспекції в м. Славутичі (далі - Відповідач), в якому просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від 22.02.07р. №/1, яким позивачеві визначена сума штрафу на підставі п.п.17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в розмірі 50% суми узгодженої суми податкового зобов’язання з ПДВ сплаченого з затримкою і яка становить 1408313,30 грн. іварпр

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до статті 5 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” від 20 лютого 2003 року № 554-IV, на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальниками енергоносіїв, інших матеріальних цінностей, що використовуються для надання послуг. На суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам, енергогенеруючим компаніям та підприємствам Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” на їх недоїмку з платежів до бюджетів усіх рівнів. Позивач, з метою виконання вимог згаданого Закону 22.02.07р. уклав 1258 договорів на загальну суму 3282430,69 грн.

Відповідач –ДПІ в м. Славутичі надав заперечення на даний адміністративний позов, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог КП “Управління житлово-комунального господарства” повністю з огляду на наступне:

- питання нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби регламентується Законом України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та Інструкцією “Про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби” затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 11.06.03 №290;

- на даний час до Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та Інструкції “Про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби” не було внесено змін згідно статті 5 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію”.

Зокрема, відповідачем були надане додаткове заперечення на позовну заяву датоване 21.12.07р. №8963/10/1012, у якому останній також просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог КП “Управління житлово-комунального господарства” повністю з огляду на те, що відповідно до частини 3 статті 1 Закону України “Про систему оподаткування” пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування, а Закон України “Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” не є спеціальним Законом про оподаткування.

Під час проведення підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі, а також від інших осіб документи та інші матеріали, прийнято рішення про обов’язковість особистої участі осіб, які беруть участь у справі, у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Державною податковою інспекцією в м. Славутичі на підставі п.п.17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” було винесено податкове повідомлення-рішення від 22.02.07р. №/1, яким позивачеві визначена сума штрафу в розмірі 50% суми узгодженої суми податкового зобов’язання з ПДВ сплаченого з затримкою і яка становить 1408313,30 грн.

Господарський суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте з дотриманням вимог законодавства, а позов є таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Факт несвоєчасності сплати КП “Управління житлово-комунального господарства” податку на додану вартість не заперечується позивачем і є встановленим.

Відповідно до п. 1.5 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, штрафна санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Пунктом п. 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, що штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, що встановлюються окремим законодавством.

Заперечуючи правомірність нарахування штрафних санкцій позивач посилається на вимоги частини 2 статті 5 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” від 20 лютого 2003 року № 554-IV, відповідно до якої, на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам, енергогенеруючим компаніям та підприємствам Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” на їх недоїмку з платежів до бюджетів усіх рівнів.

При цьому позивач наголошує на тому, що ним на виконання вимог Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” було укладено: 22.02.07р. - 1258 договорів на загальну суму 3282430,69 грн. і відповідно зазначає, що винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є неправомірним.

Позивачем до позовних матеріалів та під час судового розгляду не було залучено згаданий договір, що унеможливлює надання йому оцінки та визначення сум реструктиризованої заборгованості.

Приписами частини 3 статті 1 Закону України “Про систему оподаткування” визначено що ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що питання нарахування та погашення штрафних санкцій за платежами, що контролюються органами ДПС регламентується Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, приписами якого не передбачено звільнення платника податків, зокрема житлово-комунального підприємства від нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на додану вартість на суму реструктиризованої заборгованості.

Відповідно до преамбули Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій  органів  стягнення.

Згідно вимог пп.17.1.7 п.17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання платник податку зобов'язаний сплатити штраф у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу, що вказує на правомірність обрання відповідачем розміру штрафних санкцій, застосованих спірним рішенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Славутич від 22.02.07р. №/1, яким позивачеві визначена сума штрафу в розмірі 50% суми узгодженої суми податкового зобов’язання з ПДВ сплаченого з затримкою і яка становить 1408313,30 грн. винесене відповідачем в межах компетенції та з дотриманням чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства”.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства” відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст.  185-187 КАС України.

Суддя                                                                                                 Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –29.12.2007р.