ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.07
р.
Справа № 7/202а

Суддя господарського суду Донецької
області Малашкевич С.А.

при секретарі судового засідання
Косицькій В.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_1м. Іловайськ

До відповідача Державної податкової
інспекції у м. Харцизьку

Про визнання нечинним податкового
повідомлення - рішення від 17.07.2006 р. №/0.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2- довіреність
б/н від 22.05.2007 р.

від відповідача: Степанюк С.А. -
довіреність від 03.04.07 №4722/10-008, Посметна М.М. - довіреність від 14.03.07
№3606/10-008.

СПД - ОСОБА_1 м. Іловайськ
звернувся з адміністративним позовом про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення № /0 від 17.07.2006 р. ДПІ у м. Харцизьку про
визначення йому податкового зобов'язання з прибуткового податку у сумі 11 694,
00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на безпідставне прийняття відповідачем оспорюваного податкового
повідомлення-рішення, оскільки при проведенні перевірки податковим органом були
суттєво порушені вимоги чинного законодавства.

Відповідач, у запереченнях від
12.09.06 №11789/10-008, позов не визнав, зазначив про порушення позивачем
податкового законодавства, зокрема, заниження прибуткового податку у сумі 11
694, 02 грн., вважає правомірним прийняте податкове повідомлення - рішення від
17.07.06 №/0, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом досліджені документи, надані
сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, копії яких долучені до
матеріалів справи.

У засіданнях суду від 06.09.06 та
14.09.06 оголошувалися перерви, за клопотанням позивача призначалася судово -
економічна експертиза, у зв'язку з чим провадження у справі зупинялося.

Судовий експерт викликався у
засідання суду та надавав додаткові пояснення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін суд ВСТАНОВИВ.

Позивач - ОСОБА_1зареєстрований
Виконавчим комітетом Харцизької міської ради Донецької області, як приватний
підприємець згідно свідоцтва №НОМЕР_1 від 11.07.02 та прийнятий на облік як
платник податків ДПІ у м. Харцизьку.

Державною податковою інспекцією у
м. Харцизьку було проведено планову документальну перевірку СПД ОСОБА_1 з
питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні
підприємницької діяльності: по податку з доходів фізичних осіб за період з
01.01.2005 р. по 31.12.2005 р.; з податку на додану вартість за період з
01.01.2005 р. по 31.03.206 р.; іншим податкам та зборам за період з 01.01.2005
р. по 31.03.2006 р.

При проведенні перевірки,
податковим органом виявлене порушення позивачем ст.13 Декрету КМУ “Про
прибутковий податок з громадян”, п.3 та Додатка №7 до Інструкції про
прибутковий податок з громадян, затвердженої Наказом ГДПІ України від 21.04.93
№12, пп.а) п.19.1 ст.19 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, а
саме занижено прибутковий податок за 2005 р. на суму 11 694, 02 грн.

За наслідками перевірки, з
урахуванням встановлених порушень, податковим органом був складений акт від
29.06.06 №1098/17-0- (далі акт перевірки), в якому ці порушення
відображені.

11.07.06 СПД ОСОБА_1 були надані
заперечення до вказаного акту перевірки в частині донарахування податку з
доходів фізичних осіб. В листах від 14.07.06 №8881/17-113 та від 21.07.06
№1961/17-213 ДПІ у м. Харцизьку, відхилені заперечення позивача.

На підставі акта перевірки,
податковим органом прийняте та направлене позивачу податкове повідомлення -
рішення про визначення зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб від
17.07.06 №/0 у сумі 11 694, 02 грн.

Позивач просить визнати нечинним
вказане вище податкове повідомлення-рішення.

Вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Підставою для донарахування
позивачу податкового зобов'язання в частині податку з доходів фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності були виявлені перевіркою заниження, у
перевіряємому періоді, валового доходу (доходів одержаних від підприємницької
діяльності та інших доходів) на суму 19 104, 00 грн. та завищення валових
витрат у сумі 70 850, 00 грн., у т.ч., в порушення ст. 13 Декрета КМ України
від 26.12.92 №13-92 „Про прибутковий податок з громадян” (далі Декрет КМУ
№13-92), п.13 Інструкції  про прибутковий
податок з громадян, затвердженої наказом Головної ДПІ України від 21.04.93 №12
зі змінами та доповненнями (далі Інструкція №9), за рахунок не включення до
складу валового доходу виручки, саме коштів, які були зараховані на поточний
рахунок, вартості отриманих товарів у товарообмінних операціях, а також
віднесення до складу валових витрат видатків, що перевищують суми витрат,
безпосередньо пов'язаними з одержанням доходів (за результатами або за участю яких
у податковому періоді безпосередньо отриманий дохід).

Крім того, в акті перевірки
відображено порушення вимог п.5 Порядку ведення книги доходів і витрат при
обліку позивачем доходів і витрат за період з 01.01.05 по 31.12.05 в книзі
обліку доходів форми №10.

Перевіряючі, в порушення вимог
„Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства”, затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.05 №327
зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 25 серпня 2005 р. за N925/11205
(далі Порядок №327) не зазначені в акті перевірки конкретні первинні документи,
на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку та інші
докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, а лише
обмежилися вказівкою на те, що порушення були встановлені за даними платіжних
доручень, накладних про отримання товарів, актів взаємозаліку, даних книги
обліку доходів та витрат від здійснення підприємницької діяльності. Тобто, в
акті перевірки, встановлені начебто під час такої перевірки фактичні показники
валових доходів та витрат позивача, не обґрунтовувалися конкретними первинними
документами позивача, з яких такі показники бралися перевіряючими.

За таких умов, для перевірки
обґрунтованості висновків перевіряючих за актом перевірки, судом призначалася
судово - економічна експертиза.

За наслідками проведеної
експертизи, суду наданий висновок від 03.03.07 №150/24, яким висновки
відповідача, за актом перевірки, підтверджені частково. Зокрема, експертом
підтверджені порушення, виявлені в акті перевірки, в частині заниження
позивачем у перевіряємому періоді, валового доходу у сумі 19 104, 00 грн. та
завищення валових витрат у сумі 24 965, 00 грн., тоді як в акті перевірки
завищення валових витрат перевіряючими встановлено на суму 70 850, 00 грн.

Оскільки в акті перевірки не
вказані первинні документи, записи в книзі обліку доходів (форма 10) та інші
докази, на підставі яких перевіряючими були обчислені показники валових витрат
позивача у перевіряємому періоді, у суду не має можливості дослідити та
співставити розрахунки таких показників з розрахунками експерта. Разом з тим,
розрахунок експерта, за висновком, обґрунтовується і спирається на конкретні
первинні документи і облікові регістри позивача, які надавалися на дослідження.

В акті перевірки не відображено, як
того вимагає п.2.3.2 Порядку №327, про відсутність будь - яких документів, що
підтверджують задекларовані позивачем дані, що віднесені до валових витратах у
перевіряємому періоді, або ненадання таких документів до перевірки. Отже, слід
вважати,  що усі документи, які у
наступному надавалися експерту на дослідження, надавалися позивачем і під час
перевірки відповідачу.

Оскільки дані перевіряючих про фактичні
показники валових витрат позивача не підтверджені та необґрунтовані конкретними
первинними документами та спростовуються обґрунтованими висновками експертизи,
які спираються на дані первинних та облікових документів позивача, слід вважати
недоведеними висновки відповідача, за актом перевірки, про завищення позивачем
валових витрат на суму 45 885, 00 грн. та, відповідно, заниження податку на
прибуток за перевіряємий період у сумі 5 964, 14 грн.

Не беруться до уваги заперечення
відповідача до експертного висновку в частині неможливості включення суми
витрат позивача за розрахунково - касове обслуговування, сплаченого податку на
додану вартість та витрат на паливно - мастильні матеріали придбаних від ТОВ
„Метан”.

Відповідно до ст.13 Декрету
КМУ  №13-92 зі змінами та доповненнями,
до складу витрат безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать
витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або
підлягають амортизації згідно із законом України „Про оподаткування прибутку підприємств”.
Перелік витрат, що включаються до складу валових витрат визначений ст.5 Закону
України „Про оподаткування прибутку підприємств”. Відповідачем, під час
здійснення перевірки, не перелічено, які саме витрати, за якими первинними
документами та за якими господарськими операціями ним були виключені зі складу
валових витрат позивача, які відображені останнім у податковій звітності. В
акті перевірки, необґрунтована і не доведена неправомірність включення
позивачем будь - яких витрат, у т.ч., тих, які відображені в експертному
висновку, до складу валових витрат перевіряємого періоду.

За перелічених умов, слід вважати,
що відповідачем не доведена, як того вимагає ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України, правомірність свого рішення в частині
визначення позивачу податкового зобов'язання у сумі 5 964, 14 грн., тому, в цій
частині, рішення необхідно визнати нечинним.

Згідно ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України, судові витрати покладаються на сторін
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.13, 14 Декрету КМУ
“Про прибутковий податок з громадян”, ст.ст.19, 20 Закону України “Про податок
з доходів фізичних осіб”, ст.ст. 82, 86, 94, 159, 160, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1м. Іловайськ до Державної податкової
інспекції у м. Харцизьку про визнання нечинним податкового повідомлення -
рішення від 17.07.2006 р. №/0 задовольнити частково.

Взнати нечинним податкове
повідомлення - рішення від 17.07.2006 р. №/0 прийняте ДПІ у м.
Харцизьку в частині визначення СПД ОСОБА_1 податкового зобов'язання у сумі 5
964, 14 грн.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1інші відомості в матеріалах справи
відсутні) державне мито у розмірі 1,73 грн.

В решті частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку подання заяви про апеляційне оскарження.

В засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Повний текст постанови викладено
03.12.07.

Суддя
Малашкевич
С.А.