ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"19" лютого 2007 р.                                                                             Справа № 10/003-07

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку  № 6 Київської обласної філії в інтересах  цеху електрозв’язку№ 9, м. Васильків

до  Закритого акціонерного товариства  „Фастівський  комбінат хлібопродуктів”, м. Фастів

про стягнення  12714,44  грн.

суддя  Тищенко О.В.

За участю представників сторін:

позивача – Бойко О.А. (довіреність від 02.01.2007р. № 65)

відповідача – Колодій П.М. (довіреність від 09.02.2007р. № 27)

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла  позовна заява Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку  № 6 Київської обласної філії в інтересах  цеху електрозв’язку№ 9 (далі –позивач) до Закритого акціонерного товариства  „Фастівський  комбінат хлібопродуктів” (далі –відповідач) про стягнення 12714,44 грн. заборгованості з яких: 11731,18 грн. основна заборгованість, 309,74  грн. пеня, 571,88 грн. сума інфляційних втрат, 101,65 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2007р. було порушено провадження в справі та призначено до розгляду на 30.01.2007р.  о 10:50 год.

Позивач обгрунтовє позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання послуг електрозв’язку від 17.04.2003 року, № 88, щодо своєчасного та повного розрахунку за надані послуги, в зв’язку з чим за останнім утворилась заборгованість в сумі 11731,18 грн.

Під час розгляду справи 19.02.2007р. від позивача надійшла заява про  уточнення позовних вимог, в якій останній зменшує суму позовних вимог, в зв’язку з частковим погашенням  суми  основного боргу та просить стягнути з відповідача: 3,00 грн. основного боргу, 81,36 грн. пені, 571,88 грн. суму інфляційних втрат та 101,65 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні 19.02.2007р. позовні вимоги підтримав так як вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач в відзиві на позовну заяву від 19.02.2007р. зазначає, що суму основного боргу було погашено та в зв’язку з скрутним фінансовим становищем просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині штрафних санкцій.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Відкритим акціонерним товариством “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку  № 6 Київської обласної філії (підприємство зв’язку) та Закритим акціонерним товариством  „Фастівський  комбінат хлібопродуктів” (споживач) було укладено Договір про надання послуг електрозв’язку від 17.04.2003 року (Договір), відповідно до умов якого підприємство зв’язку надає послуги електрозв’язку, перераховані в додатку 1 і безоплатні послуги, перераховані в додатку 2 до Договору, а споживач зобов’язується своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги.

Відповідно до п. 4.1 Договору  послуги, які надаються підприємством  зв’язку оплачуються  за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 4.2 Договору споживач сплачує послуги електрозв’язку за спільно погодженою системою оплати.

Згідно з п. 4.3 Договору споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги. Розрахунок  абонплати за користування місцевим телефонним зв’язком  здійснюється за сталою (без почасової оплати) або за змінною (з почасовою) величиною, якщо остання передбачена технічними можливостями обладнання АТС.

Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку  за кожний  попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 4.5 Договору).

Позивач відповідно до умов Договору надав відповідачу послуги електрозв’язку, що підтверджується  роздруківками по міжнародним переговорам.

Відповідач свої зобов’язання щодо своєчасної оплати наданих  послуг електрозв’язку виконував неналежним чином, в зв’язку з чим за останнім  утворилась заборгованість в сумі    9731,18 грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків, який підписано обома сторонами та скріплено печатками.

Судом встановлено, що після звернення позивача до суду за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів, відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача 8036,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.01.2007р. № 2.

Таким чином, провадження в частині стягнення 8036,92 грн. основного боргу необхідно припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Під час розгляду справи суд встановив, що сума непогашеної заборгованості відповідача перед позивачем складає 1694,26 грн., проте позивач в заяві про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача 3,00 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України від 16.01.03р. № 435-IV, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов”язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, цей Кодекс застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Зважаючи на те, що обов’язок відповідача щодо оплати боргу по Договору про надання послуг електрозв’язку від 17.04.2003р. №  88 продовжує існувати, а у позивача існує право на стягнення боргу, господарський суд вважає за необхідне застосувати норми Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004р. та Гоподарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за  договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за  завданням  другої  сторони  (замовника)  надати послугу,  яка  споживається  в  процесі  вчинення  певної  дії або здійснення певної діяльності,  а замовник зобов'язується  оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України), суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зообов”язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом України.  (ст. 525 ЦК України).

Згідно з частиною другою ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 08-12/19 від 13.09.2006р. (що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 15.09.2006р. № 1284) з пропозицією погасити заборгованість в термін визначений ст. 530 ГПК України.

Зазначена претензія відповідачем залишена без відповіді.

За таких обставин суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума основного боргу в розмірі 3,00 грн., яка  є обгрунтованою та правомірною.

За несвоєчасну оплату згідно п. 5.2 Договору та Закону України “Про телекомунікації” позивачем нарахована пеня в розмірі 81,36 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України „Про телекомунікації” у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Враховую вищенаведене, сума нарахованої пені в розмірі 81,36 грн. підлягає задоволенню.

Позивачем було нараховано суму інфляційних втрат в розмірі 571,88 грн. та 101,65 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов”язань, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 571,88 грн. та 101,65 грн. 3% річних є обгрунтованими документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 3,00 грн. основного боргу, 81,36 грн. пені, 571,88 грн.  інфляційних втрат та 101,65 грн.  3% річних.

У зв’язку задоволенням позову у повному обсязі господарський суд на підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 49, ч. 1 п. 1-1 ст. 80, ст. 82-85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.      Позов задовольнити повністю.

2.  Стягнути з Закритого акціонерного товариства  „Фастівський  комбінат хлібопродуктів” (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Кожанське шосе, 1, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку  № 6 Київської обласної філії в інтересах  цеху електрозв’язку№ 9 (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, 13, ) 3,00 грн. основного боргу, 81,36 грн. пені, 571,88 грн.  інфляційних втрат та 101,65 грн.  3% річних, а також судові витрати: державне мито в розмірі 7,57 грн. та 7,03 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.  Провадження в частині стягнення 8036,92 грн. основного боргу припинити.

Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Тищенко О.В.