ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"04" грудня 2007 р.                                                                   Справа №
А9/366-07

Господарський суд Київської області
в складі судді Євграфової Є.П.,

при секретарі Богачові М.Ю., розглянувши
справу

за позовом

Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Ірпінь,

до

Виконавчого комітету Ірпінської
міської ради, м. Ірпінь,

про

визнання недійсними рішень та
зобов'язання вчинити певні дії,

за участю представників:

позивача:

ОСОБА_2, довір. б/н від
26.09.2007р.,

відповідача:

Карєв К.Ю., довір. № 01-17/2923
від 24.09.2007р.,

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 04.12.2007р. проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладалося на
10.12.2007р. на 14 год. 00 хв., про що повідомлено в судовому засіданні після
проголошення вступної та резолютивної частин постанови з урахуванням вимог ч. 4
ст. 167 КАС України.

Обставини справи:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
(далі -позивач, ФОП ОСОБА_1), 02.10.2007р., звернулась до господарського суду
Київської області з позовом до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради
(далі -відповідач, Виконком Ірпінської міськради) про визнання недійсними та
скасування рішень. Зокрема, позивачка просить визнати недійсними рішення
виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №141 від
31.07.2007р. «Про режим роботи торговельних закладів та закладів громадського
харчування»та №151 від 16.08.2007р. «Про режим роботи магазину «Каштан»(м.
Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 93/19).

Позовні вимоги мотивовані тим, що
при прийнятті вищезазначених рішень відповідачем було перевищено надані йому
повноваження та порушено положення ряду нормативно-правових актів, а саме п. 13
Постанови КМ України «Про затвердження Порядку провадження торговельної
діяльності та правила торговельного обслуговування населення»від
15.06.2006р.  №833, ст. 24 Закону України
«Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення»від
24.02.1994р. №4004, ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні»від 21.05.1997р. №280.

Відповідач проти позову заперечує.
Зокрема, у відзиві на позов зазначає, що згідно з положеннями ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні»до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад належать власні повноваження щодо встановлення
зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства,
торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до
комунальної власності відповідних територіальних громад; визначено делеговані
повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для
населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств,
установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.
Стверджує, що режим роботи торговельного об'єкта встановлюється суб'єктом
господарювання за погодженням з органами місцевого самоврядування. Зазначає, що
Рішення від 31.07.2007р.  №141 стосується
тільки тих об'єктів торгівлі та ресторанних закладів, які не погодили режим
роботи з органами місцевого самоврядування. Виконавчий комітет розглядає кожне
звернення підприємств, установ та організацій сфери обслуговування та погоджує
зручний для населення режим їх роботи. Тому пункти 1-3 рішення, на думку
відповідача, відповідають нормативним актам. Щодо пунктів 4, 5 рішення №141,
вважає їх такими, що відповідають вимогам Закону України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»від 19.12.1995 N 481/95-ВР. Рішення від
16.08.2007р.  №151 на думку відповідача
також відповідає чинному законодавству, оскільки за адресою м. Ірпінь, вул.
ІІІ-го Інтернаціоналу, 93/19 не існує будь-якого об'єкту торгівлі або
ресторанного закладу, позивачем не надано свідоцтво про право власності або
будь-які інші правовстановлюючі документи на будівлю за вказаною адресою. Таким
чином, вважає, що не мав права погоджувати режим роботи не введеного в
експлуатацію магазина.

Просить відмовити в позові в
повному обсязі.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 12.10.2007р. відкрито провадження в адміністративній
справі. В порядку підготовки справи до судового розгляду позивача та
відповідача зобов'язано в строк до 30.10.2007р. подати документи та інші
матеріали, запропоновано відповідачу подати письмові заперечення проти позову
та докази на їх підтвердження. Ухвалою господарського суду Київської області
від 06.11.2007р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до
судового розгляду на 26.11.2007р. о 15 год. 30 хв. Одночасно зобов'язано
Виконавчий комітет Ірпінської міської ради в строк до 17.11.2007р. опублікувати
оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження
рішення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради №141 від 31.07.2007р. у
виданні, в якому зазначене рішення було оприлюднене або мало бути оприлюднене
із зазначенням вимог позивача, реквізитів рішення №141 від 31.07.2007р., дати,
часу і місця судового розгляду адміністративної справи.

Ухвалою від 08.11.2007р. в часткове
задоволення клопотання позивачки про вжиття заходів забезпечення позову,
зупинено дію рішення №141 від 31.07.2007р. Виконавчого комітету Ірпінської
міської ради №141 від 31.07.2007р. «Про режим роботи торговельних закладів та
закладів громадського харчування».

В ході розгляду справи, в судових
засіданнях 26.11.2007р., 30.11.2007р., 04.12.2007р. позивач вимоги підтримав в
повному обсязі, відповідач позов заперечив.

Судом двічі відхилено клопотання
відповідача про передачу справи для подальшого провадження до відповідного
місцевого суду як адміністративного відповідно до ст. 18 КАС України, оскільки
на час розгляду даної справи в Київській області не створено відповідний
окружний адміністративний суд, а отже, справа підлягає розгляду господарським
судом Київської області відповідно до п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень
КАС України.

Дослідивши надані учасниками
судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних
представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

Виконавчим комітетом Ірпінської
міської ради Київської області 31 липня 2007р.
прийняте рішення №141 «Про режим роботи торговельних закладів та
закладів громадського харчування», відповідно до якого, з метою упорядкування
роботи магазинів, кіосків, барів, ресторанів, розташованих в м. Ірпінь,
забезпечення дотримання встановлених правил та норм торгівлі у вечірній час,
відповідно до п.13 Постанови КМ України від 15.06.06р. №833 «Порядок
впровадження торгівельної діяльності та правила торгівельного обслуговування
населення», на виконання ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів
України щодо захисту населення від впливу шуму», керуючись ст. 30 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні»вирішено: 1) встановлено режим в літній час
-для закладів торгівлі з 7:00 до 22:00; для закладів громадського харчування з
7:00 до 23:00; 2) встановлено режим роботи в зимовий час -для закладів торгівлі
з 8:00 до 21:00; для закладів громадського харчування з 8:00 до 22:00; 3) для
об'єктів, розташованих у вбудовано-прибудованих у житлові будинки приміщеннях,
режим роботи тільки до 22:00; 4) встановлено режим продажу алкогольних напоїв в
торгівельних закладах та закладах громадського харчування з 11:00 години ранку
до 21:00 годин вечора; 5) заборонено торгівлю алкогольними напоями на розлив у
закладах торгівлі (магазини, кіоски, павільйони), 6) музичне супроводження,
шумові ефекти та продаж алкогольних напоїв припиняти за ?? хвилин до закінчення
встановленого режиму роботи закладу; 7) режим роботи нічних розважальних
закладів встановлюється окремо за поданням господарюючого суб'єкта; 8)
рекомендувати головам селищних рад на підставі даного рішення встановити режим
роботи відповідних закладів на території селищ; 9) керівникам та власникам
закладів торгівлі та громадського харчування дотримуватись встановлених режимів
роботи, а також «Порядку провадження торгівельної діяльності та правил
торгівельного обслуговування населення», затвердженого Постановою КМ України
від 15.06.06р. №833; 10) вважати таким що втратило чинність рішення Ірпінського
міськвиконкому від 12.10.2004р. №236/2 «Про режим роботи торгівельних закладів
та закладів громадського харчування»; 11) контроль за виконанням рішення
покласти на заступника міського голови згідно з розподілом обов'язків,
начальника МАГУ МВС України у Київській області Бзенка О.С. та головного лікаря
Ірпінської СЕС Савчук Г.Є.

Відповідно до Рішення виконавчого
комітету №151 від 16.08.2007р., розглянувши заяву директора магазину «Каштан»,
враховуючи, що після рішення виконавчого комітету №141 від 31.07.2007р. «Про
режим роботи торгівельних закладів та закладів громадського харчування»вона
надалі порушувала режим роботи магазину та керуючись Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні»виконавчий комітет міської ради вирішив: 1)
відмовити директору магазину «Каштан»ОСОБА_1 у погодженні цілодобового режиму
роботи магазину (м. Ірпінь, вул.. ІІІ-го Інтернаціоналу, 93/19); 2) винести
попередження ОСОБА_1 за невиконання рішення виконкому «Про режим роботи
торгівельних закладів та закладів громадського харчування»; 3) контроль за
виконанням даного рішення покласти на заступника міського голови згідно з
розподілом обов'язків, начальника МАГУ МВС України у Київській області Бзенка
О.С.

Перевіряючи відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України чи прийняті оскаржувані позивачем рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування
рішень з огляду на таке:

Відповідно до підпункту 9 пункту
«а»ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до відання
виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (власні повноваження)
належать, зокрема, встановлення зручного для населення режиму роботи
підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування,
побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних
громад.

Щодо всіх інших підприємств,
установ, організацій незалежно від форм власності, то відповідно до підпункту 4
пункту «б»зазначеної статті (делеговані повноваження), виконавчий орган може
встановлювати зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній
території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування за
погодженням з власниками.

Відповідно до п.13 Постанови КМ
України №833 «Про затвердження Порядку провадження торгівельної діяльності та
правил торгівельного обслуговування населення», режим роботи торговельного
об'єкта та закладу ресторанного господарства встановлюється суб'єктом
господарювання самостійно, а у випадках, передбачених законодавством, за
погодженням з органами місцевого самоврядування.

Отже, повноважень щодо встановлення
виконавчим органом місцевої ради режиму роботи підприємств, установ,
організацій, які не належать до комунальної власності, без погодження режиму із
власником, законодавством не передбачено.

Відповідно до Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів»(ст. 15) роздрібна торгівля
алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами
підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за
наявності у них ліцензій. Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, встановлені ст. 153 зазначеного Закону, та
передбачають, зокрема, заборону продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів
особами, які не досягли 18 років; особам, які не досягли 18 років; у
приміщеннях та на території дошкільних, навчальних закладів і закладів охорони
здоров'я; у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, які
здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а
також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій;
у місцях проведення спортивних змагань; в інших місцях, визначених органами
місцевого самоврядування. Зазначеною статтею також встановлено порядок та
обмеження продажу алкогольних напоїв на розлив.

Отже, органами місцевого
самоврядування можуть встановлюватися обмеження щодо місць продажу
алкогольних напоїв. Можливість встановлення обмежень часу протягом якого може
здійснюватися продаж алкогольних напоїв, в тому числі, щодо припинення продажу
за певний час до закінчення роботи торгівельного закладу (закладу громадського
харчування), законом не передбачається. Крім цього, виконавчі органи сільських,
селищних, міських рад, положеннями Глави 2 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», не наділені повноваженнями (як власними так і
делегованими), щодо встановлення обмежень продажу алкогольних напоїв.

Відповідно до положень ст. 24
Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя
населення»органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів
діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення
шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов'язані,
зокрема, здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні,
технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження
утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами.

Відповідно до положень ст. 26 ЗУ
«Про місцеве самоврядування і Україні»(п.44) встановлення відповідно до
законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту,
забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші
в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну
відповідальність віднесено до виключної компетенції сільської, селищної,
міської ради, що вирішуються на пленарних засіданнях.

Отже, вирішення питань, щодо
захисту населення від шкідливого впливу шуму, зокрема, додержання тиші в
закладах громадського харчування та торгівлі, не належить до компетенції
виконавчих органів місцевих рад.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи
зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»передбачено, що органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими
актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у
межах їхньої компетенції.

З огляду на наведене суд дійшов
висновку, що рішення №141 від 31.07.07р. в частині пунктів 1-6 прийнято
відповідачем з перевищенням повноважень наданих Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Щодо решти положень оспорюваного
рішення, суд дійшов про необґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем не
визначено яким нормам законодавства не відповідають п.п. 7- 11 рішення та
відповідно які права господарюючого суб'єкта порушені.

Позовні вимоги про скасування
рішення №151 від 16.08.2007р. «Про режим роботи магазину «Каштан»(м. Ірпінь,
вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 9319), суд вважає обґрунтованими, оскільки
зазначене рішення ґрунтується на рішенні №151 від 31.07.07р., а отже, відмова
позивачці в погодженні режиму роботи торгівельного закладу суперечить Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні»та Постанові КМ України №833 «Про
затвердження Порядку провадження торгівельної діяльності та правил
торгівельного обслуговування населення», а отже є протиправним. Твердження
відповідача, що торгівельний заклад позивачки не введений в експлуатацію не
приймається судом до уваги, оскільки оспорюване рішення не містить будь-якої
мотивації щодо введення об'єкту в експлуатацію, а ґрунтується саме на рішенні
№151 від 31.07.2007р.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України основними засадами судочинства є, в тому числі, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається
на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі наведеного суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ст. 94 КАС України.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. ст. 9, 17, 86, 158, 160, 161, 162, 163, ч.4
ст. 167, 171 та п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконними та скасувати
пункти 1, 2, 3, 4, 5, 6 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради
Київської області №141 від 31.07.2007р. «Про режим роботи торговельних закладів
та закладів громадського харчування».

2. Скасувати рішення виконавчого
комітету Ірпінської міської ради Київської області та №151 від 16.08.2007р.
«Про режим роботи магазину «Каштан»(м. Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу,
93/19).

3. Стягнути з місцевого бюджету м.
Ірпінь на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового
збору в розмірі 3,40 грн. (три грн. 40 коп.).

4. В решті позову відмовити.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Дана постанова може бути оскаржена
в апеляційному порядку: заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України -з дня складання в повному обсязі,
апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України).

Суддя  10.12.2007р.

Є.П. Євграфова