СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

7 червня 2007 року

Справа № 2-30/807-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача - не з'явився - сільськогосподарський виробничий кооператив "Мир";

представник відповідача - не з'явився - відкрите акціонерне товариство "Крименерго";

представник відповідача - не з'явився - Сакський район електричних мереж відкритого акціонерного товариства "Крименерго";

представник 3-ої особи - не з'явився - товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Гнаровська";

розглянувши апеляційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу "Мир" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ловягіна Ю.Ю.) від 16.02.2007 у справі № 2-30/807-2007,

за позовом           Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Мир" (вул. Леніна, 2, с. Крайнє, Сакський р-н, 96546)

до           Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6, місто Сімферополь, 95034)

за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Гнаровська" (вул. Партизанська, 40, місто Запоріжжя, 69035)

про спонукання списати заборгованість у сумі 17833,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача про спонукання відповідача списати з особового рахунку позивача заборгованість за поставлене зерно на виконання договору поруки у сумі 17833,25грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач відпустив товариству з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Гнаровська" 41 тону 473 кг. ячменя на суму 17833,25грн. за дорученням ААЗ № 662636 від 13.10.2004 в рахунок погашення заборгованості перед відповідачем, однак відповідач не списав з особового рахунку вказану суму.

Представник відповідача проти позову заперечував, а саме вказував на те, що товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Гнаровська" свої зобов'язання перед відповідачем за договором поруки від 22.09.2004 не виконало, а тому відповідач не вважає борг позивача у сумі 17833,25грн. погашеним. Крім того, відповідач вважає, що обраний позивачем засіб захисту свого права не передбачений ні законом ні договором, а тому не підлягає розгляду господарським судом, у зв'язку з чим просив провадження у справі припинити.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.02.2007 справі №2-30/807-2007у позові відмолено.

Не погодившись з рішенням суду, Сільськогосподарський виробничий кооператив "Мир" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення господарського суду прийнято при неповному з'ясуванні всіх обставин справи, що мають значення для справи, а висновки суду є необґрунтованими, оскільки рішення суду мотивовано тим, що данні бухгалтерського обліку не впливають на права та обов'язки сторін за договором та не можуть розглядатися у якості доказів наявності або відсутності боргових зобов'язань. А оскільки у справі відсутні інші докази, що обґрунтовують позовні вимоги, господарський суд дійшов висновку про відсутність порушень прав зі сторони відповідача.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

22 вересня 2004 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Гнаровська" (поручитель), відкрите акціонерне товариство "Крименерго" в особі Сакського району електричних мереж (кредитор) та сільськогосподарський виробничий кооператив "Мир" (боржник) було укладено договір поруки №б/н (а.с.14).

Відповідно до пункту 1.1 та пункту 3.1 договору поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржника у сумі 17833,25 грн.

Як передбачено пунктом 2.2 договору в забезпечення виконання договірних зобов'язань поручителем боржник передає поручителю товари (матеріали), на суму заборгованості перед кредитором, згідно специфікації, яка додається до договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору з моменту виконання поручителем умов даного договору припиняються зобов'язання боржника перед кредитором, вказані у пункті 2.1 даного договору у сумі виконаного поручительства.

13.10.2004, сільськогосподарський виробничий кооператив "Мир" по накладній № 820 (а.с.10) та довіреності ААЗ № 662636 від 13.10.2004 (а.с.11) відпустив товариству з обмеженою відповідальністю "Прогрес - Гнаровська" 41тонну 473 кг. ячменю на суму 17833,25грн. в рахунок погашення заборгованості за електроенергію перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго".

На підставі рахунку від 29.10.2004 (а.с.9) та видатковій накладній № 7644/5163 від 20.10.2004 (а.с.8) борг в сумі 17833,25грн. було списано з лицевого рахунку. А у вересні 2005 року на підставі податкової накладної № 5327/5163 (а.с. 15) та рахунку № 26 від 11.08.2005 (а.с.16) на підставі листа відкритого акціонерного товариства "Крименерго" Сакським районом електричних мереж повернено заборгованість у сумі 17833,25грн. на лицевий рахунок позивача.

На підставі викладеного позивач просить зобов'язати відповідача списати з лицевого рахунку заборгованість в сумі 17833,25грн.

Судова колегія розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Засоби захисту цивільних прав визначені статтею 16 Цивільного кодексу України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим засобом, встановленим договором або законом.

Обраний позивачем засіб захисту цивільного права - спонукання відповідача списати з особового рахунку позивача заборгованість за поставлене зерно на виконання договору поруки в сумі 17833,25грн., не передбачений ні законом, ні договором. Невірно обраний спосіб захисту тягне відмову в задоволенні вимог про захист цивільного права.

Ведення цільових (особових) рахунків споживачів електричної енергії є елементом бухгалтерського обліку, зокрема внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, під яким, згідно статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" розуміється система обробки та підготовки інформації про діяльність підприємства для внутрішніх користувачів у процесі управління підприємством.

Відображення у бухгалтерському обліку відкритого акціонерного товариства "Крименерго" 17833,25грн. - суми заборгованості позивача жодним чином не стосується прав і обов'язків останнього, оскільки не створює для нього обов'язку сплатити цю суму на користь постачальника електричної енергії. Більш того, примусове стягнення даної суми можливе виключно за рішенням суду, що є гарантією того, що права позивача порушені не будуть.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що права позивача веденням відкритого акціонерного товариства "Крименерго" власного бухгалтерського обліку не порушуються, а отже і не підлягають судовому захисту.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі висловленого, апеляційна інстанція вважає, що рішення господарського суду прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права при повно встановлених обставинах справи, що мають значення для правильного вирішення спору, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.02.2007 у справі № 2-30/807-2007 залишити без змін.

Апеляційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу "Мир" залишити без задоволення.

Головуючий суддя

Судді