ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.12.07                                                                                 Справа№ 19/293

За позовом: Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю “Тала”, м.Львів

До відповідача-1:  Департамента житлового господарства та інфраструктури економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

До відповідача-2:  Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

До відповідача-3:  Національного університету харчових технологій, м.Київ

Про: визнання недійсними договорів оренди від 01.04.1997 р., від 07.02.1995 р., від 01.11.2003 р.  та стягнення 49633,72 грн. збитків

Суддя Левицька Н.Г.

Секретар судового засідання Байко А.Я.

В судовому засіданні взяли участь представники Сторін:

Позивача: не з’явився;

Відповідача-1: не з’явився;

Відповідача-2: не з’явився;

Відповідача-3: не з’явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Спільним підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю “Тала”, м.Львів до Департамента житлового господарства та інфраструктури економічної політики Львівської міської ради, м.Львів, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів,  Національного університету харчових технологій, м.Київ про визнання недійсними Договорів оренди від 01.04.1997р., від 07.02.1995р., від 01.11.2003р. та стягнення з Національного університету харчових технологій, м.Київ, 49633,72 грн. збитків

Обставини справи:

Ухвалою від 01.10.2007 р. порушено провадження у справі і призначено справу до розгляду на 17.10.2007 р.

17.10.2007р. представник Позивача  в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів, зазначених у позовній заяві.

Представник Відповідача-2  в судове засідання з’явився, проти позову усно заперечив. Ухвалою суду від 17.10.2007р. розгляд справи відкладено на 31.10.2007р., в звя”зку із неявкою представників Відповідача-1 та Відповідача-3 в судове засідання.

31.10.2007р. у судове засідання представник Позивача з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 31.10.2007р. представник   Відповідача-2 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві №1.7-9351/12 від 31.10.2007р.

Представник Відповідача-3 проти позову заперечив з підстав, викладених у Відзиві від 09.10.2007р.

З метою надання можливості Сторонам виконати вимоги ухвали суду від 01.10.2007р. про порушення провадження у справі та представити додаткові докази у справі, ухвалою суду від 31.10.2007р. розгляд справи відкладено на 22.11.2007р.

22.11.2007р. з’явилися представник Позивача та представник Відповідача-3, представник Відповідача-2 подав Відзив, у якому просить позовні вимоги відхилити за їх безпідставністю. У судовому засіданні оголошувалась перерва до 06.12.2007 р.

Ухвалою суду від 22.11.2007р. судом відкладено розгляд справи на 06.12.2007р. та зобов”язано Позивача представити суду Уточнення позовних вимог.

06.12.2007р. представником Позивача подано Заяву за № 100, згідно з якою Позивач відмовляється від позовних вимог в частині визнання недійсними Договорів оренди від 01.04.1997р. та від 07.02.1995р., у зв’язку із припиненням дії зазначених договорів за терміном. З метою повного та всебічного з’ясування всіх обставин справи у судовому засіданні оголошувалась перерва до 20.12.2007р., з якою Позивач та Відповідач-2 ознайомлені під розписку.

За Клопотанням б/н і дати (зареєстроване канцелярією суду  20.12.2007р., вх.№87993)представників Позивача та Відповідача-3, ухвалою суду від 20.12.2007р. розгляд справи відкладено на 26.12.2007р., явка уповноважених представників Сторін визнана судом обов”язковою.

Однак, Представники Позивача, Відповідача-1, Відповідача–2, Відповідача-3 в судове засідання 26.12.2007р. не з”явились, причин неявки та невиконання вимог суду не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до висновку, що провадження у справі слід припинити з наступних підстав:

01.11.2003р. між Львівським державним коледжем харчової і переробної промисловості (Орендодавець за Договором) та СП ТзОВ “Тала” (Орендар за Договором) було укладено Договір оренди нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Хімічна, 49а, загальною площею 77,2 кв.м., на строк з 01.11.2003р. по 01.11.2004р. згідно із умовами п. 4.1. Договору.

Протягом строку дії Договору оренди, Львівський державний коледж харчової і переробної промисловості було реорганізовано шляхом приєднання до Національного університету харчових технологій.

Відповідно до умов  п. 4.3. оспорюваного Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, строк дії Договору був продовжений сторонами до 01.11.2005р.

Як встановлено Рішенням господарського суду Львівської області від 07.02.2006 р. у справі № 1/1276-28/429, яке набрало законної сили 23.10.2006 р.- 01.11.2005р. дія Договору оренди припинена (у матеріалах справи наявна копія Постанови Вищого господарського суду України від 22.12.2006р. у справі    №1/1276-28/429, якою Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. по цій справі залишено без змін, а касаційну скаргу СП ТзОВ “ТАЛА” - без задоволення).

У ст. 59 ЦК УРСР 1963 р. передбачено, що угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Проте, якщо з самого змісту угоди випливає, що вона може бути припинена лише на майбутнє, дія угоди визнається недійсною і припиняється на майбутнє.

Аналогічна норма міститься і у ст. 236 ЦК України 2003 р. - нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов’язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Згідно із Роз’ясненням Вищого арбітражний суду України від 12.03.1999 р. за № 02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними” за загальним правилом угода, визнана недійсною, вважається такою з моменту її укладення. Це стосується і згаданих раніше угод, визнаних недійсними у судовому порядку. Виняток з цього правила становлять угоди, зі змісту яких випливає, що вони можуть бути припинені лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ними, наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму, зберігання за договором схову тощо.

При винесенні зазначеної Ухвали судом також врахована позиція Вищого господарського суду України, викладена у Постанові у справі 4/534 від 30.08.2006р., згідно з якою Договір оренди може бути визнано недійсним лише на майбутнє, а оскільки дія оспорюваного Договору припинилась (внаслідок його розірвання чи закінчення строку дії) і він не існує на момент розгляду справи, провадження у справі підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмета спору.

Як уже зазначалось, строк дії оспорюваного Договору припинився 01.11.2005р., а тому на час розгляду судом даної справи оспорюваний договір не діє.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (ст. 33 ГПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із вимогами ч.2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи наведене, та керуючись  ст.ст.80,86 ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

1.          Провадження у справі припинити.

2.          Копію Ухвали направити Сторонам у справі.

Ухвалу про припинення провадження у справі може бути оскаржено.

Суддя