КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2007                                                                                           № 18/494

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:                                          Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі:                     Решоткіній Т.О.

За участю представників:

від позивача -Легостаєва М.І. (дов. від 09.01.07 № 03);

відповідача: Хісорієв Р.З.(дов. від 09.02.07 № 0188);

третьої особи: не з’явились - про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (ст.98 ГПК України);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Дженерал Фрейд Карго"

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.03.2007

у справі № 18/494 (Мандриченко О.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Дженерал Фрейд Карго"

до                                                   ВАТ "СК "ПЗУ Україна"

третя особа           ПП "Алба Груп"

про                                                  стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.07 у справі № 18/494 у задоволення позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ „Дженерал Фрейт Карго” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати.

Скаргу заявник мотивує тим, що суд неправомірно застосував підпункт “h” частини 4 розділу ХІV договору, оскільки даний пункт підлягає застосуванню лише при передачі вже доставленого експедитором вантажу його одержувачу.

Також, заявник зазначає, що Господарським судом Донецької області прийнято рішення у справі № 35/53, яким встановлено факт настання відповідальності ТОВ „Дженерал Фрейт Карго” (експедитора) за невиконання договірних зобов’язань перед замовником. Така відповідальність є застрахованою ВАТ „Страхова компанія „ПЗУ Україна” згідно договору страхування.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти неї і вважає, що рішення господарського суду відповідає матеріалам справи та чинному законодавству.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

01 лютого 2005 року між ТОВ „Дженерал Фрейт Карго” та ТОВ «СК «Скайд - Вест», правонаступником якої є відповідач, був укладений договір №312.03265.23 страхування відповідальності експедитора, згідно з умовами якого відповідач взяв на себе зобов’язання у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки позивача.

Листом від 23.12.2005  №156-1 позивач повідомив відповідача про те, що відповідно до п. «g» частини 4 розділу ХІV договору страхування до перевозки вантажу по заявці ТОВ з іноземними інвестиціями «Спіловер» №7 від 22.12.05 залучений субпідрядник (перевізник), який не має діючого страхування відповідальності. Також, позивач зазначив, що перевізником є ПП «Абла – Груп», автомобіль (державний номерний знак 04377 МА, причеп 16859 МА), перевезення буде здійснюватися по маршруту м. Долинське (Кіровоградська область) – м. Івано – Франківськ.

29.12.05 позивач факсом направив відповідачу повідомлення про те, що при виконанні перевезення по маршруту м. Долинське (Кіровоградська область) – м. Івано – Франківськ автомобілем (державний номерний знак 04377 МА, причеп 16859 МА) невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи вантажем орієнтовною вартістю 170 000 грн., що належить ТОВ з іноземними інвестиціями «Спіловер».

08.06.06 позивач направив відповідачу лист №123 про визнання вищезазначеного випадку страховим та виплату страхового відшкодування.

Листом від 06.07.2006 №646-07/В3 ВАТ „Страхова компанія „ПЗУ Україна”  відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування. При цьому, відповідач зазначив, що страховий випадок згідно з договором страхування не настав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 Закону України „Про страхування” страховим випадком визнається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку (ч. 1 ст. 9 Закону України „Про страхування”) .

Підпунктом d) розділу VIII договору страхування передбачено, що при настанні страхового випадку, або події, яка може бути визнана страховою, страхувальник зобов'язаний надати страховику всі документи та письмові матеріали, які мають відношення до випадку.

В розділі IX Договору страхування зазначений перелік документів, які страхувальник має надати страховику при настанні страхової події, зокрема: рахунки - фактури, пакувальні відомості, письмове пояснення водія про обставини події.

Як вбачається з матеріалів справи,  позивач не надав відповідачу вищезазначених документів.

Відповідно до підпункту “h” частини 4 розділу ХІV договору позивач  зобов’язаний вимагати від співробітників та субпідрядників виконання наступних умов при видачі майна:

—отримати у особи, яка отримує вантаж, оригінал або копію довіреності, завіреної печаткою фірми одержувача; при перевезенні з використанням СМR – накладної – печатку в СМR – накладній;

—звірити паспортні дані особи, що отримує вантаж, з даними, зазначеними в довіреності.

Матеріали справи свідчать, що позивачем не виконані умову вищезазначеного підпункту договору, а саме: не отримано у особи, яка отримує вантаж, оригінал або копія довіреності, завіреної печаткою фірми одержувача; не звірені паспортні дані особи, що отримує вантаж, з даними, зазначеними в довіреності.

Згідно з підпунктом b розділу ХІ договору позивач може повністю або частково відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку невиконання страхувальником обов’язків по даному договору.

Слід зазначити, що учасник виконання перевезення, послуги якого позивач використовував як субпідрядника відсутній.

Отже, оскільки вантаж був переданий невідомій особі, а не перевізнику, то випадок, що розглядається, не може бути кваліфікований як страховий відповідно до п. 2 розділу ІІ частини 2 договору страхування.

Посилання заявника на договір б/н від 22.12.05, укладений між позивачем та ПП „Абла – Груп”, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки в поясненнях № 0-12 від 16.02.07 третя особа зазначає, що ніякого договору на перевезення вантажу з позивачем не укладала. Крім того, автомобіль (державний номерний знак 04377 МА, причеп 16859 МА) на балансі ПП „Абла – Груп” не знаходиться, у підприємства відсутня ліцензія для надання послуг по перевезенню, обов’язкова наявність якої вимагається нормами Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що рішенням Господарського суду Донецької області у справі № 35/53 встановлено факт настання відповідальності ТОВ „Дженерал Фрейт Карго” (експедитора) за невиконання договірних зобов’язань перед замовником, яка є застрахованою ВАТ „Страхова компанія „ПЗУ Україна” згідно договору страхування.

Ці заперечення не приймаються до уваги, оскільки залучене до матеріалів справи рішення Господарського суду Донецької області від 31.03.06 у справі №35/53, залишене без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.05.06, свідчить про те, що з ТОВ «Дженерал Фрейт Карго» на користь ТОВ з іноземними інвестиціями «Спілловер» стягнуто 173 462,02 грн. збитків.           Зазначене рішення прийнято з огляду на те, що відповідно до п. 2.15 договору б/н від 22.12.05  та статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його для перевезення до моменту видачі одержувачу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку  страховий випадок за договором страхування не настав, а тому у відповідача відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування.

За таких обставин рішення Господарського суду міста Києва міста Києва від 13.03.07 у справі № 18/494 відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, доводи, на яких ґрунтується апеляційна скарга не є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва міста Києва від 13.03.07у справі № 18/494 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Дженерал Фрейт Карго” - без задоволення.

2. Матеріали справи № 18/494 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Григорович О.М.

Судді                                                                                          Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.

02.07.07 (відправлено)