ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.04.2007р.
Справа № 10/395

за позовом
Дочірнього підприємства "Грикар-А.П.С.", вул. Овочева, 14,
смт.Васищеве, Харківський район, Харківська область,62495

до
Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1,Полтава,Полтавська область,36000

про
Стягнення грошових коштів

Суддя  Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача:  Єлісєєв А.В., дор. № 441 від 14.12.06 р.

від відповідача:
не з"явився

Рішення приймається в умовах
перерви, оголошеної в судовому засіданні 10.04.07р.відповідно до ст. 77 ГПК
України

Розглядається позовна заява про
стягнення збитків в сумі 55690,01 грн., які виникли в результаті невиконання
відповідачем гарантійних зобов"язань.

Згідно зі ст.22 ГПК України
позивач  уточнив позовні вимоги та
просить стягнути з відповідача витрати в сумі 8350,01 грн. - вартість запасних
частин, які були придбані позивачем і використані для ремонту навантажувача
ТО-18-Б (видаткова накладна № 56 від 21.08.2006 р. додається) та 5840,00 грн.
неодержаного прибутку (упущена вигода), та які позивач міг би
розраховувати  у разі належного виконання
зобов"язання  відповідачем.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що згідно акту технологічного огляду транспортного засобу
від 13.03.2006 р. навантажувач був технічно справний. Крім того, вказує на
відсутність висновку про причини виходу з ладу навантажувача ТО-18
"Б" 1992 року випуску.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Згідно договору купівлі-продажу №
10-03/2006 від 10.03.2006 р. ДП "Грикар-А.П.С." 14.03.2006 р.
придбало у СПД ФО ОСОБА_1. навантажувач ТО-18-Б, 1992 р.в., вартістю 120000,00
грн., у т.ч. ПДВ 20 %.

Як зазначає позивач 20.07.2006 р.
при експлуатації ТО-18-Б виникла аварійна зупинка ТО-18-Б у результаті якої був
виявлений ряд несправностей:

1. Тріщина корпусу редуктора
відбору потужності.

2. Вихід з ладу демпфера
резинового.

3. Злом зуба 2 шестерень.

4. Вихід х ладу 2 підшипників
12308.

21.07.2006 р. був викликаний
інспектор ДТН для обстеження ТО-18-Б, який склав акт технічного огляду від  21.07.2006 р.

31.07.2006 р. поштою відповідачу
була відправлена претензія за № 226 від 24.07.2006р., яка залишена без
відповіді.

З метою запобігання подальшого
простою ТО-18-Б у роботі  позивач  за власний рахунок  придбав запчастини (видаткова накладна № 56
від 21.08.2006 р.). і здійснив   ремонт
навантажувача.

Позивач стверджує, що 24.08.2006 р.
навантажувач був відремонтований та загальний час простою навантажувача ТО-18-Б
дорівнює 24 робочих дні.

З метою запобігання повного простою
в роботі по приготуванню міцелія компостного шампіньйонного із-за виходу з ладу
навантажувача ТО-18-Б робота виконувалася із застосуванням трактора Т-156 (ТУ -
М ТУ 01.1-1:2006 приготування міцелію компостного шампіньйонного
(субстрат шампіньйонний), зареєстрованих
держспоживстандарт України у
Державному підприємстві "Харківський регіональний науково-виробничий
центр стандартизації, метрології  та
сертифікації" від 02.02.2006 р. за № 100/010442).

Згідно з п.8.2 договору
купівлі-продажу відповідач гарантував справну роботу навантажувача протягом
шести місяців.

Позивач вважає, що відповідач
необґрунтовано порушив свої зобов"язання по гарантійному обслуговуванню
навантажувача й відмовився зробити його гарантійний ремонт.

Заявлена до відповідача претензія
залишена без відповіді та задоволення

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на висновок експерта Торгово-промислової палати від
14.03.07 р. Зокрема, експерт дослідив виробничу ситуацію, яка склалася в
результаті виходу з ладу навантажувача ТО-18-Б 1992 р.в., використання в
технологічному процесі трактора, що призвело до збільшення технологічного циклу
виробництва міцелія на 2 дні.

Відповідно до висновку експерта час
простою навантажувача складає 24 робочих дні.

Згідно з висновком  експертизи недоотриманий прибуток, в
результаті використання трактору замість навантажувача в грошовому виразі
складає 5840,00 грн.

Збитки спричинені поломкою
навантажувача (вартість придбаних запасних частин) складають 8350,01 грн.

Згідно зі ст.ст. 4-3, 33 ГПК
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Як свідчить акт технічного огляду
технологічного транспортного засобу від 13 березня 2006 року перед зняттям з
обліку, комісією у складі голови техексперта
ПЕТЦ         ОСОБА_2, приватного
підприємця ОСОБА_1. встановлено, що навантажувач ТО-18-Б був технічно справний.

Позивач до 20.07.06 р. експлуатував
навантажувач.

21.07.06 р. було складено акт
технічного огляду транспортного засобу комісією у складі голови державного
інженера-інспектора ДТН, головного механіка ДП "Грикар-А.П.С."
ОСОБА_3. та механіка ОСОБА_4 навантажувача ТО-18-Ю, 1992 року випуску, який
свідчить про вихід з ладу даного транспортного засобу.

Відповідно до ч.1.2 ст.678 ЦК
України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно
від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за
своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат еа усунення
недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог
щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків,
усунення яких пов"язане з непропорційними витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово чи з"явилися знову після їх
усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і
вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Продавець відповідає за недоліки
товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або
з причини, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо
якості товару, продавець відповідає за його недоліки якщо він не доведе, що
вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил
користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної
сили. (ст.679 ЦК України).

Як вбачається з акту технічного
огляду відповідач для проведення огляду не викликався. Позивач не довів той
факт, що поломка транспортного засобу сталася з вини відповідача.

Крім того, відсутній висновок
технічної експертизи щодо причин виходу з ладу вказаного навантажувача.

Як стверджує позивач в результаті
простою навантажувача в період з 20.07.2006 р. по 20.09.2006 р.він поніс
додаткові матеріальні збитки, які складаються з недоотриманого прибутку
(упущена вигода) в сумі 5840,00 грн. Однак, позивачем не надано доказів простою
даного навантажувача.

Слід зазначити, що стягненню з
боржника, що порушив зобов"язання, підлягають витрати, зроблені у
зв"язку з ужиттям кредитором заходів до зменшення збитків, викликаних
порушенням боржником зобов"язання. Позивач не надав доказів, витребуваних
ухвалою суду від 20.02.2007 р., прийняття мір щодо зменшення розміру
збитків.  Зокрема відсутні докази, що
позивач вимагав в судовому порядку безоплатного усунення недоліків товару в
розумний строк або заміни товару. Також позивач не відмовлявся від договору
купівлі-продажу, не вимагав заміни товару. Таким чином, позивач не сприяв соїми
діями зменшенню розміру збитків.

Позивач не обгрунтував витрати в
сумі 8350 грн. - вартість запасних частин, які були придбані ним і використані
для ремонту навантажувача. На підтвердження витрат ним подана видаткова
накладна  за № 56 від 21.08.2006 р., в
якій зазначені суми вират. Зокрема: ціна редуктора ТО -18Б складає 3416,67,
демфера резинового - 1791,67, комплектуючі редуктора - 1750 гон. Позивач не
довів  доцільність купівлі саме цих
запчастин та саме по такій ціні.

За змістом ст.1166 ЦК України
шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і
шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної особи.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд
вважає, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається в
обгрунтування позовних вимог, а саме: неправомірної поведінки відповідача,
зокреме, та наданими позивачу збитками,
взагалі.

Оскільки, збитки підлягають
відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв"язку між неправомірнити
діями (бездіяльністю ) відповідача і самими збитками, а позивач не довів ті
обставини, на які він посилається в обгрунтування позовних вимог про стягнення
збитків.

Позивачем не надано доказів, які б
підтверджували наявність причинного зв"язку між розміром неотриманих
доходів та діями відповідача.

За таких обставин позовні вимоги є
недоведеними, тому задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-84 ГПК
України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суддя
Гетя Н.Г.