КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2007                                                                                           № 12/599

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової  С.О.

суддів:                                          Борисенко  І.В.

Шипка  В.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача – Сватуха О.В. (дов. № 269д від 29.12.06)

від відповідача  – Стегній Л.М. (дов. № 12-14/512 від 06.10.06)

від третьої особи – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна акціонерна компанія  "Хліб України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.11.2006

у справі № 12/599 (Прокопенко Л.В.)

за позовом                               Державне підприємство "Агенство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу"

до                                                   Державна акціонерна компанія  "Хліб України"

третя особа           ДП ДАК "Хліб України" "Буринський елеватор"

про                                                  стягнення 1500,00  грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної акціонерної компанії "Хліб України", в якому просить стягнути з останньої 1500 грн. боргу, переданого позивачу за розподільчим балансом від 31.07.03.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.11.2006 у справі № 12/599 позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача 1500 грн. боргу, 102 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, у позові відмовити. Підставами для скасування рішення суду скаржник зазначає неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 519 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 36 ГПК України. У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів скарги заперечує та просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2006 у даній справі залишити без змін. У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів встановила наступне:

Постановою КМ України від 15.05.03 р. №690 «Про утворення державного підприємства «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу» шляхом виділення зі складу Державної акціонерної компанії «Хліб України» утворено позивача — ДП «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу» та віднесено його до сфери управління Міністерства аграрної політики України.

На виконання п. 3 Постанови КМ України від 15.05.03 р. №690 між позивачем та відповідачем підписано розподільчий баланс станом на 31.07.03 р. та акт приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р., що були погоджені протоколом від 02.09.03 р. №5 урядової комісії з реструктуризації ДАК «Хліб України», відповідно до яких до позивача переходить право вимоги до дебіторів відповідача за розрахунками з оплати матеріально-технічних ресурсів, поставлених відповідно до Постанови КМУ від 03.09.97 р. №977.

В тому числі, до позивача перейшло право вимоги до ДП ДАК «Хліб України» «Буринський елеватор»  на суму 259 216, 58 грн. за отримані паливно-мастильні матеріали.

Згідно з ч. 2 п. 2 акту приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р. відповідач зобов’язався у разі проведення розрахунку дебіторів з компанією після підписання розподільчого балансу, що зменшує суму дебіторської заборгованості підприємства, перерахувати протягом 3-х банківських днів грошові кошти на рахунок підприємства у сумі, еквівалентній зменшенню дебіторської заборгованості.

Відповідно до ст. 151 Цивільного кодексу УРСР, який був чинний на момент реорганізації відповідача, в силу зобов’язання одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у ст. 4 цього кодексу.

Згідно ст. 4 Цивільного кодексу УРСР цивільні права і обов’язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов’язки.

Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають:

з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій - з актів планування;

в результаті відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, створення творів науки, літератури і мистецтва;

внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав;

внаслідок інших дій громадян і організацій;

внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання цивільно-правових наслідків.

Аналізуючи наведені норми закону та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що в силу адміністративного акту (постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.03 № 690) у відповідача виник обов’язок щодо передачі, а у позивача - щодо прийняття дебіторської заборгованості та права вимоги до дебіторів.

Крім того, з підписанням акту приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р. у  відповідача виник обов’язок по перерахуванню позивачу суми коштів, на яку зменшилась дебіторська заборгованість внаслідок проведення дебіторами розрахунків з компанією після підписання розподільчого балансу.

Судом встановлено, що після підписання розподільчого балансу ДП ДАК «Хліб України» «Буринський елеватор» частково розрахувався з відповідачем у розмірі 1500 грн. Вказана обставина підтверджується платіжним дорученням №40 від 09.09.03 р., у графі “призначення платежу” якого зазначено, що розрахунок здійснюється за паливно-мастильні матеріали, поставлені згідно постанови КМУ від 24.01.1997 № 77.

30.03.04 р. позивач надіслав відповідачу вимогу №502 про сплату боргу, яку відповідач отримав 31.03.04 р., але відповіді позивачем не отримано.

Під час розгляду справи відповідач доказів, які б спростовували факт отримання ним від  ДП ДАК «Хліб України» «Буринський елеватор»  в якості оплати за  паливно-мастильні матеріали  1500 грн. не надав. Так само як і не надав доказів перерахування вказаної суми на рахунок позивача на виконання ч. 2 п. 2 акту приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач зобов’язання, які виникли  у нього внаслідок підписання акту приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р., не виконав,  колегія суддів вважає, що  позовні вимоги є обґрунтованими та цілком правомірно були задоволені судом першої інстанції у повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2006 у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи. Підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної акціонерної компанії "Хліб України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2006 у справі № 12/599 – без змін.

Матеріали справи  повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Алданова  С.О.

Судді                                                                                          Борисенко  І.В.

Шипко  В.В.