СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

06 червня 2007 року

Справа № 20-4/049-5/179

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача - не з'явився - товариство з обмеженою відповідальністю "Юреко";

представник відповідача - Старков Олександр Вікторович (повноваження перевірені) - директор приватного підприємства "Расчетный центр";

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Расчетный центр" на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Євдокімов І.В.) від 13.04.2007 у справі № 20-4/049-5/179

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Юреко" (вул. Ген. Лебедя, 37,Севастополь, 99055)

до           Приватного підприємства "Расчетный центр" (пр. Окт. Революції, 56-а, кв 167,Севастополь, 99038)

про визнання недійсним договору № б/н від 01.02.2000 про інвестування будівництва житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575), розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Шостака

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юреко" звернулось до господарського суду з позовом до приватного підприємства "Расчетный центр" про визнання недійсним договору № б/н від 01.02.2000 про інвестування будівництва житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Шостака.

Ухвалою Господарського суду міста Севастополя від 05.04.2006 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви приватного підприємства "Расчетный центр" до товариства з обмеженою відповідальністю "Юреко" про визнання недійсним акта державної приймальної комісії про приймання до експлуатації закінченого будівництвом об’єкту (вбудованих службових приміщень в блоці 1-3 будинку №5 по вул. Шостака в місті Севастополі) від 13.01.2000.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 05.04.2006, позов задоволено, визнано недійсним з моменту укладення договір про інвестування в будівництво житлового будинку (шифр 8/7-575) по вул. Шостака міста Севастополя від 01.02.2000, що укладений між малим приватним підприємством "Юреко" та приватним підприємством "Расчетный центр", також стягнуто з приватного підприємства "Расчетный центр" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юреко" 85 грн. - державного мита та 118грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.05.2006, рішення та ухвалу господарського суду міста Севастополя від 05.04.2006 у справі № 20-4/049 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 19.07.2006, постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.05.2006, рішення господарського суду міста Севастополя від 05.04.2006 та ухвалу господарського суду міста Севастополя від 05.04.2006 у справі № 20-4/049 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, та просив визнати недійсним договір № б/н від 01.02.2000 про інвестування будівництва житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575), розташованого за адресою: місто Севастополь, вул. Шостака, та застосувати до сторін договору реституцію.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 08.09.2006 провадження у справі № 20-4/079-5/179 було зупинено до розгляду господарським судом міста Севастополя по суті справи № 20-12/212 за адміністративним позовом приватного підприємства "Расчетний центр" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Севастополі про визнання недійсним Акту державної приймальної комісії про прийом до експлуатації закінченого будівництвом об’єкту (вбудованих службових приміщень в блоку 3-1 будинку № 5 по вул. Шостака в місті Севастополі) від 13.01.2000.           Постановою господарського суду міста Севастополя від 19.09.2006 у справі № 20-12/212 адміністративний позов приватного підприємства "Расчетний центр" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Севастополі про визнання недійсним Акту державної комісії про прийом до експлуатації закінченого будівництвом об’єкту (вбудованих службових приміщень в блоку 3-1 будинку № 5 по вул. Шостака в місті Севастополі) від 13.01.2000, задоволено в повному обсязі.

Рішенням господарського суду міста Севастополя (суддя Євдокімов І.В.) від 13.04.2007 у справі № 20-4/049-5/179 позов задоволено частково. Визнано недійсним з моменту укладення договір про інвестування в будівництво житлового будинку (шифр 8/7-575) по вулиці Шостака міста Севастополя від 01.02.2000, укладений між малим приватним підприємством "Юреко" та приватним підприємством "Расчетный центр".

З приватного підприємства "Расчетный центр" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юреко" стягнуто 42,50грн. - державного мита, 59,00грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Приватне підприємство "Расчетный центр" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення прийняте господарським судом при порушенні норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи, що мають істотне значення для справи, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.05.2007, суддю Сотула В.В. було замінено на суддю Щепанську О.А.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

01.02.2000 між малим приватним підприємством "Юреко" (генеральний інвестор) та приватним підприємством "Расчетный центр" (інвестор) було укладено договір про інвестування в будівництво житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака у місті Севастополі.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору, предметом договору є відносини сторін по інвестуванню коштів в завершення будівництва та здачу до експлуатації службових приміщень загальною площею 197,5кв.м в блоці 3-1 житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака в місті Севастополі.

Пунктом 2.2.1 договору, інвестор (відповідач) зобов’язувався за рахунок своїх або інших коштів забезпечити фінансування завершення будівництва службових приміщень на умовах вказаного договору.

Сторони за договором домовились (пункт 3.1) визначити в натурі долю інвестора в службових приміщеннях загальною площею 197,5кв.м в блоці 3-1 житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака в місті Севастополі в розмірі 100 %.

Вказаний договір підписаний сторонами - малим приватним підприємством "Юреко" та приватним підприємством "Расчетный центр" та діє до повного виконання сторонами всіх своїх зобов’язань.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Юреко", яке створено шляхом реорганізації малого приватного підприємства "Юреко" та є його правонаступником відповідно до Статуту, просив суд визнати договір про інвестування в будівництво житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака міста Севастополя від 01.02.2000 недійсним з моменту його укладення на тій підставі, що на момент укладення договору службові приміщення загальною площею 197,5кв.м в блоці 3-1 житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака в місті Севастополі вже були добудовані та здані в експлуатацію відповідно до Акту державної приймальної комісії від 13.01.2000.

Постановою господарського суду міста Севастополя від 19.09.2006 у справі № 20-12/212 Акт державної приймальної комісії про прийомку в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту (вбудованих службових приміщень в блоці 3-1 будинку № 5 по вул. Шостака в місті Севастополі) від 13.01.2000 був визнаний недійсним, на підставі відсутності в Акті підпису Державного управління екобезпеки в місті Севастополі.

Вивчивши матеріали справи, письмові пояснення представників сторін, а також підстави скасування Вищим Господарським Судом України рішень судів у вказаній справі, судова колегія вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" № 1560-XII від 18.09.1991 в редакції, що діяла на момент укладення договору, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Згідно з частиною першою статті 2 вказаного Закону інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Об'єктами інвестиційної діяльності, відповідно до статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права.

Основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода) (стаття 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність").

Як слід з матеріалів справи, вбудоване адміністративне приміщення, яке входить до складу 120-квартирного житлового будинку по вул. Шостака, 5 було прийнято до експлуатації державною приймальною комісією 13.01.2000, що підтверджується Актом державної приймальної комісії про приймання до експлуатації закінченого будівництвом об’єкта.

Відповідно до вказаного Акту до експлуатації прийнятий об’єкт шифр 8/7-575 (3-1) - вбудоване адміністративне приміщення загальною площею 126,86кв.м., яке закінчено будівництвом.

Постановою господарського суду міста Севастополя від 19.09.2006 у справі № 20-12/212 адміністративний позов приватного підприємства "Расчетний центр" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Севастополі про визнання недійсним Акту державної прийом очної комісії про прийом до експлуатації закінченого будівництвом об’єкту (вбудованих службових приміщень в блоку 3-1 будинку № 5 по вул. Шостака в місті Севастополі) від 13.01.2000, задоволено в повному обсязі.

Підставою для визнання вказаного акту недійсним стало те, що у спірному Акті відсутній підпис державного управління екобезпеки в місті Севастополі у зв’язку з не забезпеченням очисними спорудами необхідної потужності.

Однак, судова колегія вважає, що даний Акт відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України, на порушення якої господарським судом вказує відповідач в апеляційній скарзі, відноситься до письмових доказів.

Як документ, засвідчений членами державної приймальної комісії, вказаний Акт містить дані про ті обставини, на підставі яких позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання спірного договору недійсним.

Актом державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації закінченого будівництвом об’єкта встановлені наступні обставини:

-          пункт 1 Акту: "Державної приймальної комісії наданий до прийому в експлуатацію об’єкт: вбудоване адміністративне приміщення (шифр 8/7-575; блок 3-1) по вул. Шостака в місті Севастополі)";

-          пункт 8 Акту: "Будівельно-монтажні роботи здійснювались у строки: начало робіт: червень 1997 року, завершення робіт - грудень 1999 року";

-          у підпункті 12-12, підпунктах 17, 18 Акту вказано про проведення усіх необхідних будівельно-монтажних робіт по будівництву об’єкту, а також вказана його вартість.

Таким чином, вбудоване адміністративне приміщення по вул. Шостака, 5 в місті Севастополі (блок 3-1) до наступного часу формально не прийнято в експлуатацію у зв’язку з визнанням недійсним судом Акту державної приймальної комісії. Однак вбудоване адміністративне приміщення повністю збудовано відповідно до передбаченого проекту, при цьому строк завершення усіх будівельно-монтажних робіт по приміщенню - грудень 1999 року.

Таким чином, хоча Акт державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації закінченого будівництвом об’єкта був судом визнаний недійсним, але він є доказом того, що вбудоване адміністративне приміщення (шифр 8/7-575; блок 3-1) по вул. Шостака в місті Севастополі було збудовано до 01.02.2000 тобто до дати укладання спірного договору.

На підставі викладеного судова колегія дійшла висновку про те, що на час укладення спірного договору не існувало об’єкта інвестиційної діяльності оскільки адміністративне приміщення, інвестування будівництва якого і передбачалось спірним договором, вже було збудовано та прийнято в експлуатацію.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України положення вказаного Кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004, у зв’язку з чим до спірних правовідносин по цій справі застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу УРСР недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 28.04.1978 № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" передбачено, що оскільки сторони ніяких дій по здійсненню мнимої угоди не вчиняли, суд у таких випадках постановляє рішення тільки про визнання угоди недійсною без застосування будь - яких наслідків.

На підставі вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги, щодо застосування двосторонній реституції задоволенню не підлягають.

При таких обставинах, апеляційна інстанція вважає, що рішення господарського суду прийнято при правильному застосуванню норм матеріального та процесуального права, при повно встановлених обставинах справи, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Севастополя від 13.04.2007 у справі № 20-4/049-5/179 залишити без змін.

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Расчетный центр" залишити без задоволення.

Головуючий суддя

Судді