ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2007 р.

Справа № 1/596/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

Суддів: Андрєєвої Е.І., Мацюри П.Ф.

При секретарі –Юзьковій І.В.

За участю представників:

Від позивача - Сидоренко В.М., довіреність б/н дата видачі : 30.05.07;

Від відповідача - Костюк О.Ю., довіреність № 2761/9/10-016,дата видачі : 06.02.07;

Від відповідача - Глушко Д.В., довіреність № 4169/9/10-016, дата видачі : 29.11.06;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ"Техноторг-Дон"

на постанову господарського суду Миколаївської області від 06.03.2007р.

зі справи № 1/596/06

за позовом ТОВ "Техноторг-Дон"

до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві

про скасування податкового повідомлення - рішення №00002238/0 від 29.11.2006р.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон»звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про скасування податкового повідомлення-рішення №00002238/0 від 29.11.2006 р., яким визначена сума податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 596 800 гривень і застосування штрафної санкції у сумі 298 400 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Техноторг-Дон»вважає дії відповідача неправомірними, так як підставою для виплати коштів і подальшого включення їх до валових витрат ТОВ «Техноторг-Дон»вважає договори по наданню маркетингових послуг з приватними підприємцями Романчик М. І., Пуделко М. Д., Новосьолова М. Б., Камнєва Т. О., Ільїн В. Н., Ковальова Е. А. та акти приймання-передачі виконаних послуг за вказаними договорами. Позивач при цьому послався на п.п. 5.1, 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Постановою господарського суду Миколаївської області від 06.03.2007 р. (суддя - Васильєва Л.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Мотивуючи дану постанову, господарський суд першої інстанції дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, заявлених ТОВ «Техноторг-Дон». Так, судом встановлено, що в актах приймання-передачі виконаних послуг, робіт з приватними підприємцями Романчик М. І., Пуделко М. Д., Новосьолов М. Б., Камнєва Т. О., Ільїн В. Н., Ковальова Е. А. не зазначено про результати дослідження, не вказані знайдені покупці на товари, що реалізує позивач, відсутні докази проведення підписання договорів між покупцем та позивачем, відсутні проекти договорів, підписані зі сторони покупця для підписання позивачем. В актах зазначений лише перелік сільськогосподарської техніки, її кількість і вартість. Виходячи з такого суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення позивачем абзацу 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», включив до складу валових витрат витрати, що не підтверджені необхідними документами.

Не погоджуючись з прийнятою постановою місцевого господарського суду, ТОВ «Техноторг-Дон»звернулось з апеляційною скаргою, в якій зазначило про порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Скаржник зазначає, що ним були надані документи, що стосуються надання маркетингових послуг. По кожній угоді було надано договір з приватними підприємцями, акт приймання-передачі виконаних послуг, платіжні доручення, що підтверджують факт перерахування грошових коштів приватним підприємцям за надані послуги, оговори купівлі-продажу, які позивач уклав з покупцями техніки, знайденими приватними підприємцями, що надавали маркетингові послуги, документи, що підтверджують факт розрахунку покупців за придбану техніку.

Скаржник посилається на те, що основним видом його діяльності є продаж сільськогосподарської техніки та запасних частин до неї. Таким чином, оскільки надані позивачу маркетингові послуги використовувались ним у господарській діяльності, то і суми коштів, сплачених ТОВ «Техноторг-Дон»за ці послуги є валовими витратами.

З урахуванням зазначеного, скаржник просить постанову скасувати та позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем була проведена виїзна планова перевірка позивача, про що складений акт №49/38-000/31764816 від 16.11.2006 р. про результати виїзної планової перевірки ТОВ «Техноторг-Дон»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 р. по 30.06.2006 р.

В результаті проведеної перевірки позивачеві була визначена сума податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 596 800 гривень і застосування штрафної санкції у сумі 298 400 гривень, про що надіслано податкове повідомлення-рішення №00002238/0 від 29.11.2006 р. Зазначене нарахування було проведено, виходячи з того, що ТОВ «Техноторг-Дон»неправомірно зараховано до валових витрат оплату по договорам про надання маркетингових послуг приватними підприємцями.

Матеріалами справи підтверджується, що основним видом діяльності ТОВ «Техноторг-Дон»є торгівля сільськогосподарською технікою. Перевіркою відповідача встановлено, що фактично у періоді, що перевірявся, суб’єкт господарювання здійснював продаж комбайнів, тракторів та запчастин на митній території Україні та експорт і імпорт сільгосптехніки.

З метою пошуку потенційних покупців, скаржник уклав з низкою приватних підприємців договори про надання маркетингових послуг, предметом яких був попит на сільськогосподарську техніку. В межах зазначених договорів підприємці повинні були провести дослідження, направленням яких є наявність потенційних покупців, попит на дану продукцію, потенційних конкурентів. За результатами наданих послуг між виконавцем та замовником, яким є позивач, підписувався акт приймання-передачі виконаних робіт, послуг.

Відповідно до змісту договорів про надання маркетингових послуг (п. 7.2 Договорів) передбачалось, що сплата вартості наданих послуг здійснюється після надходження 100% вартості товару по договорам купівлі-продажу, укладеним за допомогою виконавця по договору про надання маркетингових послуг, між покупцем та позивачем.

Зазначена обставина встановлена судом першої інстанції, яка, не зважаючи на це приходить до висновків, що позивачем не надано доказів виконання договорів про надання маркетингових послуг. Зазначене ствердження суду першої інстанції спростовується матеріалами справи, які відображують виконання правовідносин, що склалися по-перше, між позивачем та особами, що надавали маркетингові послуги, та, по-друге, між позивачем та покупцем техніки. Матеріалами справи підтверджується, що оплата вартості послуг виконавця за договорами про надання маркетингових послуг здійснювалась не тільки після складення акту приймання-передачі, але й після отримання результатів маркетингового дослідження, яким є укладення договору з покупцем саме того регіону, якому таке дослідження проводилось.

Тобто висновки суду першої інстанції щодо недоведеності того, що оплата вартості послуг, наданих за договорами про надання маркетингових послуг не може враховуватись до валових витрат, оскільки ці витрати не підтверджені відповідними, розрахунковими, платіжними та іншими документами не відповідають документами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат, відповідно до п. 5.2. п.п. 5.2.1 ст. 5 зазначеного Закону включаються, серед іншого, суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач правомірно відніс до складу валових витрат суми оплати за надання маркетингових послуг в розмірі 2387378,18 приватним підприємцям, які надавали зазначені послуги, так як виконання останніх пов’язано з продажем техніки та підтверджується відповідними актами приймання-передачі, платіжними дорученнями, договорами купівлі-продажу сільськогосподарської техніки, укладеними внаслідок маркетингових досліджень.

Відповідно до наведеного вище суд першої інстанції неправомірно скористувався абзацем 4 п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яким передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, оскільки зазначений висновок суду не відповідає матеріалам справи.

Виходячи з зазначеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а постанова господарського суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.185, 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" - задовольнити.

Постанову господарського суду Миколаївської області від 06.03.2007р. - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" про скасування податкового повідомлення - рішення №00002238/0 від 29.11.2006р.- задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 29.11.2006р. за №00002238/0 Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            Н.В.Ліпчанська

Суддя                                                                                П.Ф.Мацюра

Суддя                                                                                 Е.І.Андрєєва