ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"23" листопада 2007 р. Справа № А4/490-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом

Прокурора Вишгородського району в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації Київської області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Еско Сервіс Центр”

третя особа

Державної податкової інспекції у Вишгородському районі,

м. Вишгород

про

припинення юридичної особи ТОВ “Еско Сервіс Центр” з моменту його державної реєстрації, визнання установчих документів (статуту) ТОВ “Еско Сервіс Центр” недійсними з моменту їх державної реєстрації та визнання недійсними від дати складання первинних бухгалтерських документів та податкових накладних з реквізитами ТОВ “Еско Сервіс Центр” (накладні, акти виконаних робіт прийому-передачі, рахунки фактури, акти прийому –передачі векселів, векселя та інші)

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача

не з’явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належно.

від відповідача

не з’явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належно.

від прокуратури

Матвієць В.В., за посвідченням №54,

від 3-ї особи

Колодій О.М. дов. від 22.02.2007р. № 2551

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 23.11.2007р. об 10 год. 40 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 30.11.2007р, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Обставини справи:

Прокурором Вишгородського району заявлений позов в інтересах держави в особі державного реєстратора Вишгородської районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю “Еско Сервіс Центр” третя особа Державна податкова інспекція у Вишгородському районі Київської області припинення юридичної особи ТОВ “Еско Сервіс Центр” з моменту його державної реєстрації, визнання установчих документів (статуту) ТОВ “Еско Сервіс Центр” недійсними з моменту їх державної реєстрації та визнання недійсними від дати складання первинних бухгалтерських документів та податкових накладних з реквізитами ТОВ “Еско Сервіс Центр” (накладні, акти виконаних робіт прийому-передачі, рахунки фактури, акти прийому –передачі векселів, векселя та інші).

Позовні вимоги обґрунтовані приписами статей 42, 79, 82 Господарського кодексу України з огляду на те, що відповідно до протоколу установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю “Еско Сервіс Центр” обрано директором Волинця В’ячеслава Олександровича (паспорт: СО №815914, виданий 02 липня 2002р. Святошинським РВ ГУ МВС України в м. Києві. Проте, останній в своїх поясненнях повідомив, що в липні 2006 року йому за винагороду запропонували надати на декілька годин його паспорт та ідентифікаційний код. Проте, зазначені особи зникли з паспортом та ідентифікаційним кодом так і не повернувши його Волинцю В.О.. 07.02.2007 року засновнику зателефонували працівники УПМ ДПА в Київській області та повідомили, що він являється засновником та директором ТОВ “Еско Сервіс Центр”. Останній був відверто здивований та повідомив, що ніяких документів, що мають відношення до ТОВ “Еско Сервіс Центр” він не складав і не підписував, доручення щодо здійснення від його імені будь-яких операцій пов'язаних з фінансово-господарською діяльністю, реєстрації, перереєстрації товариства він нікому не давав. Чим займається товариство йому невідомо, внеску до статутного фонду він не робив, договір оренди приміщення та протоколи загальних зборів не підписував.

30.10.07р. на адресу господарського суду від державного реєстратора Вишгородської РДА надійшла заява датована 16.10.07р., в якій позивач зазначає, що позов прокурора Вишгородського району в інтересах держави в особі державного реєстратора Вишгородської районної державної адміністрації до ТОВ “Еско Сервіс Центр” підтримує та просить суд розглядати дану справу його участі.

09.11.07р. в судовому засіданні від представника прокуратури надійшло клопотання про заміну позивача у даній справі датоване 02.11.07р. №15 в порядку статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: замінити первинного позивача –державного реєстратора Вишгородської РДА належним позивачем –Вишгородською РДА. Вказане клопотання мотивоване тим, що приписами п. 2 частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа ліквідується за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом. Вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, може бути пред'явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, а також учасником юридичної особи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.11.07р. здійснено заміну позивача, а саме: замінено державного реєстратора Вишгородської РДА на Вишгородську районну державну адміністрацію.

Справа розглядається після відкладення.

30.10.07р. на адресу господарського суду від Вишгородської РДА надійшла заява датована 29.10.07р., в якій позивач зазначає, що позов прокурора Вишгородського району в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації до ТОВ “Еско Сервіс Центр” підтримує та просить суд розглядати дану справу без участі представника РДА.

Представники відповідача –ТОВ “Еско Сервіс Центр” у судове засідання не з’явились, відзиву на позовну заяву не надіслали, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належно ухвалами та повістками суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ДПІ у Вишгородському районі та прокуратури, суд,

в с т а н о в и в:

Як суб'єкт підприємницької діяльності-юридична особа ТОВ “Еско Сервіс Центр” зареєстроване 18.09.06р. Вишгородською районною державною адміністрацією, номер запису про включення юридичної особи до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 0001798.

Відповідно до довідки ДПІ у Вишгородському районі від 29.09.06р. відповідач 18.09.06р. став на податковий облік.

Згідно відомостей з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням ТОВ “Еско Сервіс Центр” є: Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 13-А, кім.1, .

Відповідно до протоколу установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю “Еско Сервіс Центр” обрано директором Волинця В’ячеслава Олександровича (паспорт: СО №815914, виданий 02 липня 2002р. Святошинським РВ ГУ МВС України в м. Києві.

Як вбачається з залучених до матеріалів справи письмових пояснень Волинця В’ячеслава Олександровича, останньому у липні 2006 року йому за винагороду запропонували надати на декілька годин його паспорт та ідентифікаційний код. Проте, зазначені особи зникли з паспортом та ідентифікаційним кодом так і не повернувши його Волинцю В.О. 07.02.2007 року засновнику зателефонували працівники УПМ ДПА в Київській області та повідомили, що він являється засновником та директором ТОВ “Еско Сервіс Центр”. Останній був відверто здивований та повідомив, що ніяких документів, що мають відношення до ТОВ “Еско Сервіс Центр” він не складав і не підписував, доручення щодо здійснення від його імені будь-яких операцій пов'язаних з фінансово-господарською діяльністю, реєстрації, перереєстрації товариства він нікому не давав. Чим займається товариство йому невідомо, внеску до статутного фонду.

Згідно п. 1 статті 56 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб'єкта господарювання з додержанням вимог законодавства..

Статтею 57 Господарського кодексу України передбачено, що установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання..

Згідно частини 2 статті 82 Господарського кодексу України, установчі документи господарського товариства повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, склад і компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, з яких необхідна одностайність або кваліфікована більшість голосів, інші відомості, передбачені статтею 57 цього Кодексу.

Приписами статті 87 Цивільного кодексу України передбачено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 3 статті 62 Господарського кодексу України підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту

З наведених норм вбачається, що для створення юридичної особи потрібно, насамперед, волевиявлення учасників (засновників), яке фіксується в установчому документі. За своєю правовою природою статут суб'єкта підприємницької діяльності-юридичної особи є юридичним фактом –угодою, яка повинна відповідати умовам дійсності угод –про форму, сторони, зміст угоди, про відповідність в внутрішньої волі і волевиявлення сторін.

Статтями 202, 203 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1, 2 статті 4 Закону України “ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” визначено, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема: перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлення і видачу свідоцтва про державну реєстрацію та виписки з Єдиного державного реєстру.

Приписами частини 1 статті 24 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” передбачено, що для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи; примірник оригіналу або нотаріально посвідчену копію рішення засновників або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом; два примірники установчих документів; документ, що засвідчує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи.

Реєстрація ТОВ “Еско Сервіс Центр” проводилась на підставі визначених законодавством документах, і їх відповідність законодавству перевірялась під час реєстрації.

Зокрема, позивачем не надано і доказів притягнення до кримінальної відповідальності за фіктивне підприємництво, підроблення документів тощо осіб, які діяли від імені ТОВ “Еско Сервіс Центр”.

Згідно зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Частина друга цієї ж норми надає право державним та іншим органам звертатися до господарського суду у випадках передбачених законодавчими актами.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Приписами статті 3 КАС України визначено, що суб'єктом владних повноважень є - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень/

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 110 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом. Вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, може бути пред'явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, а також учасником юридичної особи.

Ліквідація юридичної особи є видом припинення юридичної особи.

Спеціальним Законом, який регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб –підприємців, є Закон України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”, зокрема, частиною 2 статті 38 якого передбачено, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Наведені приписи чинного законодавства кореспондуються між собою і встановлюють виключний перелік підстав визнання недійсною державної реєстрації юридичної особи.

При цьому позивач - Прокурор Вишгородського району в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації звернувшись з даним позовом ніяким чином не обґрунтував повноважень щодо звернення із згаданим позовом в частині визнання установчих документів (статуту) ТОВ “Еско Сервіс Центр” недійсними з моменту їх державної реєстрації та визнання недійсними від дати складання первинних бухгалтерських документів та податкових накладних з реквізитами ТОВ “Еско Сервіс Центр” (накладні, акти виконаних робіт прийому-передачі, рахунки фактури, акти прийому –передачі векселів, векселя та інші), а посилається лише на факт порушення чинного законодавства при проведенні державної реєстрації відповідача.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позову Прокурора Вишгородського району в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації в частині визнання установчих документів (статуту) ТОВ “Еско Сервіс Центр” недійсними з моменту їх державної реєстрації та визнання недійсними від дати складання первинних бухгалтерських документів та податкових накладних з реквізитами ТОВ “Еско Сервіс Центр” (накладні, акти виконаних робіт прийому-передачі, рахунки фактури, акти прийому –передачі векселів, векселя та інші).

Враховуючи наведене, господарський суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги Прокурора Вишгородського району в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації про припинення юридичної особи ТОВ “Еско Сервіс Центр”.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

п о с т а н о в и в

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю “Еско Сервіс Центр” (07300,0Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 13-А, кім.1, ).

3. В задоволенні решти позовних вимог в позові відмовити.

4. Зобов’язати державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення у відповідності з вимогами статті 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних-підприємців”.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі – 30 листопада 2007р.