ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
П О С Т А Н О В А

12.07.2007                                                                                Справа №14/153

м. Полтава

за позовом  Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття представлений Семенівським районним центром зайнятості, вул. Шевченка, 26/67, смт. Семенівка, Полтавська область, 38200Ф

до  Веселоподільської дослідно-селекційної станції, вул. Селекцеонерів, 6, с. Вереміївка, Семенівський район, Полтавська область, 38251

про  стягнення 31251,37 грн.

Суддя  Іваницький Олексій Тихонович

Представники:

від позивача:  Шиліна Н.В., дор. №967 від 26.12.2006р.;

Білецька О.В., дор. №132 від 25.01.2007р.

від відповідача:  не з'явився (повідомлений належним чином)

Суть спору: Розглядається позов про стягнення 31251,37 грн. - заборгованості зі сплати страхових внесківна випадок безробіття за період із березня 2006р. по грудень 2006р. (включно).

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, але надіслав клопотання вих. №244-13 від 05.07.2007р., в якому просив розгляд справи відкласти в зв'язку з неможливістю явки свого представника.

Суд відхилив подане клопотання, оскільки не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 12.07.2007р. після виходу суду з нарадчої кімнати було оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Відповідач у запереченнях на позов заявлені позовні вимог не визнає, посилаючись на те, що є платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи і подані докази, заслухавши представників позивача, суд встановив, що згідно зі статтею 12 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.2000 року (далі-Закон) Семенівський районний центр зайнятості є виконавчою дирекцією Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Семенівський районний центр зайнятості, як виконавча дирекція, контролює правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття та представляє інтереси Фонду в судових та інших органах.

Відповідно до статті. 35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, відповідач - Веселоподільська дослідно-селекційна станція зареєстрована за №162100057 від 17.02.1998 року платником внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 6.7 наказу Міністерство праці та соціальної політики N 339 від 18.12.2000 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення  і сплати внесків на загальнообов'язкове державне  соціальне страхування на випадок безробіття та  обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового  державного соціального страхування України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України  16 січня 2001 р. за N 30/5221) визначено, що роботодавці  щокварталу  складають у  двох  примірниках Розрахункову  відомість  про нарахування і перерахування страхових внесків  до  Фонду  загальнообов'язкового  державного  соціального страхування  України  на  випадок  безробіття ( далі - Розрахункова відомість), один екземпляр якої  подається  до  центру  зайнятості у якому він перебуває на обліку до: 20 квітня, 20 липня, 20 жовтня, 25 січня. Усі примірники розрахункової  відомості підписуються керівником і головним бухгалтером підприємства або організації, виконавцем та завіряються печаткою. Другий  примірник звіту, завірений центром зайнятості, залишається в бухгалтерії платника страхових внесків.

Згідно даних розрахункової відомості, що подана до Семенівського РЦЗ 09.01.07р., заборгованість відповідача по сплаті страхових внесків до Фонду станом на 01.01.2007р. становить - 31251,37грн.

Відповідно до Розрахунку простроченої заборгованості до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття станом на 01.01.07р. (далі – Розрахунок) заборгованість відповідача по сплаті страхових внесків утворилася за період з березня (частково) 2006р. по грудень (частково) 2006 року. Згідно вищезазначеного розрахунку за період з 01.01.1999р. по 31.12.2006р. відповідачем проведено нарахування внесків до Фонду в сумі - 163805,80грн., які  відповідачем частково сплачені в сумі 13017,43грн.

Таким чином, залишок заборгованості відповідача по сплаті страхових внесків становить 33629,37грн.

З огляду на те, що за відповідачем рахується заборгованість по виплаті заробітної платі в сумі 33629.36грн. до суми позову врахована сума заборгованості, строк сплати якої не настав, в розмірі 2377,99грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості становить: 33629, 36грн. – 2377.99грн. = 31251, 37грн. (кожна із зазначених цих сум підтверджується даними поданої відповідачем розрахункової відомості).

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, відхиляються судом виходячи з наступного.

Платники фіксованого сільськогосподарського податку зобов'язані  сплачувати страхові внески до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Закон України "Про фіксований сільськогосподарський податок" від 17.12.1998 N320-XIV (далі - Закон N 320) набрав чинності 01.01.1999. Згідно з частиною другою статті 1 цього Закону  фіксований сільськогосподарський податок сплачувався, зокрема, у рахунок збору на обов'язкове соціальне страхування.

Відповідно до пункту 4 статті 9 Закону N 320 для сільськогосподарських  товаровиробників - платників фіксованого сільськогосподарського податку було зупинено дію Закону України "Про систему  оподаткування" від 25.06.1991 N 1251-XII ( далі - Закон N 1251) у частині сплати сум податків і зборів (обов'язкових платежів), що включені до складу фіксованого сільськогосподарського податку, та дію Закону України  "Про  збір на  обов'язкове соціальне страхування" від 26.06.1997 N 402/97-ВР (далі - Закон N 402/97).

Разом з тим, відповідно до пункту 2 розділу II Закону N 77/97 "Порядок введення в дію Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про систему оподаткування" дія цього Закону поширюється на відповідні правовідносини у сфері соціального страхування щодо зборів на соціальне страхування лише до прийняття законів України з питань соціального страхування.

02.03.2000 прийнято Закон України N 1533-III "Про загальнообов'язкове  державне соціальне  страхування на випадок безробіття" (далі - Закон N 1533), який набрав чинності з 01.01.2001. Цей Закон визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Відповідно до статті 34 Закону N 1533 забезпечення збору страхових внесків, контроль правильності їх нарахування та своєчасності сплати віднесено до обов'язків Фонду.

Стаття 35 названого Закону передбачає обов'язок роботодавця своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески, а частиною першою статті 38 Закону N 1533 визначено відповідальність роботодавця за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків до Фонду.

Пунктом 2 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону N 1533 встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

З 01.01.2001р. набрав чинності й Закон України  від 11.01.2001 N 2213-III "Про  розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування", яким встановлено розміри внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, а також на загальнообов'язкове  державне  соціальне страхування на випадок безробіття.

Пункт 16 частини першої статті 14 Закону N 1251, який передбачав збір на  обов'язкове  соціальне  страхування, виключено на підставі підпункту 2 пункту 9 Закону України від 16.01.2003 N 429-IV "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо  загальнообов'язкового державного соціального страхування".

Таким чином, з 01.01.2001р. законодавцем відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено новий порядок сплати страхових внесків й, зокрема, внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, які не входять до складу фіксованого сільськогосподарського податку.

Такої позиції додержується Вищий господарський суд України в Оглядовому листі №8/775 від 05.05.2005р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, сума по сплаті внесків до Фонду в розмірі 30113,28грн., нарахована в 2003р. та 2004р. і зазначена відповідачем в розрахунковій відомості за 2004р.,  зазначена з дотриманням законодавчих норм  і підлягає сплаті.

Щодо твердження відповідача, що за 2005р., 2006р. і по даний час страхові внески сплачувалися у терміни і в розмірах, передбачених законодавством, слід зазначити наступне.

В 2005р. році відповідачем перераховано до Фонду 29376,92 грн. в погашення заборгованості по внескам, нарахованих в 2005р.

В 2006р. до Фонду перераховано суму 34979,91грн., частково ця сума погасила внески нараховані в 2005р. (в сумі 1311, 36 грн.) та в 2006р. (в сумі 33668,55грн).

Пунктом 9.3. Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходжень до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики № 339 від 18.12.2000 р. (далі Інструкція), передбачено, якщо за платниками до наступного чергового строку сплати страхових внесків є недоїмка,  то  вона сплачується у такому порядку: спочатку сплачується недоїмка  минулих років, потім послідовно: пеня за цю недоїмку, недоїмка за перший строк платежу поточного року,  пеня за цю недоїмку і т.д.

Відповідно до п.9.3 Інструкції, при надходженні коштів від відповідача, в першу чергу погашалася недоїмка по платежах минулих років.

Так як на даний час заборгованість минулих років сплачена, позивач правомірно подав позовну заяву про стягнення заборгованості по сплаті внесків, що виникла в період з березня (частково) 2006р. по грудень (частково) 2006 року.

Щодо тверджень відповідача, що відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами» №2181-III від 21.12.2000р. відповідач звільняється від зобов’язання станом на 31.12.2003р. в сумі 25817,69грн. у зв’язку зі строком позовної давності слід зазначити, що

пунктом 1.3 статті 1 Закону №2181, податковий борг (недоїмка) – це податкове зобов’язання, самостійно узгоджене платником податків … але не сплачене у встановлений строк.

Стаття 1 Закону №2181 податкове зобов’язання визначає, як зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом.

Страхові внески не включені до податків і зборів, встановлених Законом України «Про систему оподаткування», а закон України №2181 не може розширювати перелік податків і зборів, які не включені у систему оподаткування.

Згідно з частинами 2,3 статті 2 Закону України «Про систему оподаткування» державні цільові фонди - це фонди, які створені відповідно до законів України і формуються за рахунок визначених законами України податків і зборів юридичних осіб незалежно від форм власності та фізичних осіб.

Стаття 8 Закону України №1533 встановлює, що Фонд на випадок безробіття є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, і кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету.

З наведеного вбачається, що Фонд не є державним цільовим фондом, а є цільовим централізованим страховим фондом, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.

Таким чином, сума страхових внесків не є податковим боргом, відповідно на неї не поширюється дія Закону України №2181.

Відносини щодо сплати внесків до фонду державного страхування на випадок безробіття регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а пунктом 2 статті 38 даного Закону передбачено, що строк давності у разі стягнення внесків не застосовується.

Відповідно вимога відповідача щодо звільнення від сплати заборгованості по сплаті внесків у зв’язку зі строком позовної давності є безпідставною.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, та ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як зазначається в частині першій ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Позивач у відповідності до вимог статей 69-71,79 Кодексу адміністративного судочинства України надав належні докази і довів ті обставини, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог.

Суд на підставі вищенаведеного, оцінивши докази, які є в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, належним чином доведені, тому підлягають задоволенню повністю в сумі 31251,37 грн.

Крім того, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у сумі 312 грн. 51 коп.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 2,4-12,23,47-52,56,58-59,60,62-63,65, 69-71,79,86-87,94, 158-163,167 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Веселоподільської дослідно–селекційної станції, 38251, Полтавська область, Семенівський район, с. Вереміївка, вул. Селекціонерів, 6 ( р/р 34  Семенівське відділення Ощадбанку 3076 МФО 391098):

-          на користь Семенівського районного центру зайнятості, 38200, Полтавська область, смт. Семенівка, вул. Шевченка 26/67 ( р/р 442, 0442  банк одержувача  ГУДК у Полтавській області МФО 831019,  ЗКПО 23813303) недоїмку у сумі 31251,37грн. зі сплати страхових внесків на випадок безробіття;

- в  доход  Держбюджету  України на р/р № 0002, банк ГУДКУ в Полтавській області,  м. Полтава отримувач УДК у м. Полтава, МФО 831019, код ЗКПО 34698804, КБК 22090200 (символ 095)  судовий збір у сумі 312 грн. 51 коп.

Після набрання цією постановою законної сили, у разі надходження від позивача заяви на видачу виконавчих листів, видати виконавчі листи.

Суддя                                                                      Іваницький О.Т.

Примітки :

1. Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 та ч. 3 та ч. 5 ст. 186 КАС України.

2. Наслідки набрання законної сили судовим рішенням зазначені у ст. 255 КАС України.