КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.09.2007
№ 22/105

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:           Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -ОСОБА_1

ОСОБА_2
дов. б/н від 20.05.07р. ОСОБА_3 дог. № 7 від 17.12.07р.

від відповідача -не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ТОВ "Науково-практичний центр свідомого батьківства
"Ейлітія" № 07/12від 11.07.07р.

на рішення Господарського суду м.Києва від
06.07.2007

у справі № 22/105

за позовом                               суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до                                                   товариства з
обмеженою відповідальністю "Науково-практичний центр свідомого батьківства
"Ейлітія"

про
стягнення 38523, 62 грн. (з урахуванням збільшення позовних вимог
від30.06.07р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від
06.07.2007 р. (суддя Шкурат А.М.) частково задоволено позов (т.2, а.с. 85)
підприємця ОСОБА_1 та стягнуто з  ТОВ
"Науково-практичний центр свідомого батьківства "Ейлітія" 31 000
грн. заборгованості по оплаті наданих послуг з організації та проведення
науково-практичної конференції за договором № 1 від 08.09.2006р., 420 грн. 41
коп. - 3 % річних за період з 15.12.2006р. по 29.05.2007р. та відповідні судові
витрати. Рішення мотивоване тим, що факт надання позивачем послуг за договором
підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт, договорами
інформаційного обслуговування та довідками Інституту післядипломної освіти
Національного Університету ім. Тараса Шевченка про проведення конференції. В
частині стягнення  1703 грн. 85 коп.
вартості виготовлених позивачем сертифікатів, 2 396 грн. 77 коп. пені судом
відмовлено з посиланням на відсутність умов щодо них у договорі, а 2 грн. 59
коп. - 3 % річних - з посиланням на необґрунтованість.

Не
погоджуючись з рішенням суду, відповідач просить його скасувати, в задоволенні
позову відмовити повністю. Заявник скарги вказує, що позивач не надав повний
об'єм послуг, а тому відповідач не зобов'язаний приймати часткове виконання, що
відповідач не мав права укладати будь-які угоди з третіми особами, що оскільки
відповідачем не було здійснено передоплати, то позивач діяв на власний розсуд і
його вимоги є безпідставними, що у договорі сторони не погодили такі істотні
умови як предмет, ціна, строки виконання зобов'язань та строк дії договору,
тому договір є неукладеним, що наведені позивачем докази не можуть бути
доказами надання послуг, що позивач належним чином не виконував своїх
зобов'язань, тому організація та проведення конференції  здійснювались іншими особами.

Позивач
проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

В
засідання суду апеляційної інстанції скаржник свого представника не направив,
про час і місце розгляду скарги його було повідомлено належним чином (т.2, а.с.
90).

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає рішення господарського суду м.Києва у даній справі
обґрунтованим.

08.09.2006р.
між позивачем (виконавцем) і відповідачем (замовником) укладено договір № 1 про
проведення науково-практичної конференції на тему “Перинатальна культура
України - шлях до відродження нації”. За умовами договору виконавець
зобов”язується організувати і провести конференцію, а замовник за надані
послуги сплатити 50% від загальної вартості послуг в якості попередньої оплати
протягом 3 днів з моменту підписання договору, решту - до завершення
конференції.

Як
вбачається з матеріалів справи, науково-практична конференції проходила з 11 по
14 грудня в приміщенні вищезазначеного інституту.

На
виконання умов договору позивач надав обумовлені послуги, що підтверджується
трудовими угодами, укладеними між ним та безпосередніми виконавцями (а.с.
91-105); договорами з Інтернет-виданнями
про розміщення інформації щодо проведення конференції (т.2,
а.с.106-114); електронною перепискою через Інтернет іноземних фахівців ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які брали участь у конференції, з ОСОБА_7, з якою позивач
уклав трудову угоду (т.2, а.с.48-77); актами виконаних робіт з лекторами, яких
було залучено до проведення конференції (т.2, а.с. 116-124). Крім того,
ректором Київського національного університету ім. Т.Г.Шевченка надано довідку,
яка свідчить, що в приміщенні Інституту післядипломної освіти Університету
дійсно проведено конференцію (т.2, а.с. 126).

Отже,
позивачем доведено виконання ним умов договору.

Колегія
суддів апеляційної інстанції вважає надуманим твердження скаржника про те, що
позивач не надав повний об”єм послуг, оскільки матеріали справи містять докази,
які свідчать про протилежне. Всупереч цьому, акт приймання-передачі виконаних
робіт від 11.12.2006р. відповідачем підписано не було.

Суд
вважає також необгрунтованим посилання скаржника на те, що підприємець ОСОБА_1
проводячи конференцію, діяла на власний розсуд, оскільки ТОВ “Ейлітія” не
здійснило передоплату, передбачену договором. З наданої позивачем копії
платіжного доручення № 2 від 06.11.2006р. (т.2, а.с.102) та виписки з рахунку
(т.2, а.с. 103) вбачається, що засновником відповідача ОСОБА_8 від імені іншої
юридичної особи Міжнародного благодійного фонду “Свідоме батьківство”, в якому
вона теж є засновником, перераховано 10000 грн. У графі платіжки про
призначення платежу зазначено: передоплата за організацію конференції за
договором.  Проте, рішенням
господарського суду м. Києва задоволено позов Фонду до позивача про повернення
помилково перерахованих коштів, тому позивач заявою від 12.06.2007р. збільшив
суму позовних вимог до 38 523, 62 грн., застосувавши пеню за період прострочки
виконання зобов”язань.

Що
стосується посилання відповідача на неузгодженість предмету, ціни, строків
виконання зобов”язань між сторонами вони не відповідають дійсності, адже в
договорі чітко передбачено всі істотні умови (т.1. а.с.5-7). Щодо його ж твердження,
що позивач не мав права укладати договори з третіми особами слід зазначити, що
договір № 1 від 08.09.2006р. такої заборони для позивача не містить.

Колегія
суддів апеляційного господарського суду враховує також, що судом першої
інстанції в частині стягнення пені та коштів за виготовлення сертифікатів судом
відмовлено правомірно, оскільки умов щодо них у договорі не передбачено.

Отже
висновок господарського суду м. Києва відповідає обставинам справи та нормам
чинного законодавства, тому керуючись ст. 101, 103 та 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від
06.07.2007р. у справі №22/105 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ
“Науково-практичний центр свідомого батьківства “Ейлітія” № 07/12 від
11.07.2007р. - без задоволення.

2.
Справу № 22/105 повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді