КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2007                                                                                           № 21/671

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Рєпіної Л.О.

Моторного О.А.

при секретарі:                     Голюк Н.І.

За участю представників:

Від позивача – Лавренчук С. М. – по довіреності.

Від відповідача –не з’явився.

Від НАК “Нафтогаз України” – не з’явився.

Від ДК “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України” – не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Укргаз-Енерго"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.02.2007

у справі № 21/671 (Шевченко Е.О.)

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"

до                                                   ЗАТ "Укргаз-Енерго"

треті особи            Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

Державна комнанія "Укртрансгаз"

про                                                  визнання укладеної додаткової угоди № 7.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.02.2007 р. у справі № 21/671 позов ВАТ “Запорізький металургійний комбінат “Запоріжсталь” до ЗАТ “Укргаз-Енерго” про визнання укладеною додаткової угоди № 7 був повністю задоволений.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, оскільки вважає, що не були доведені обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, що рішення було прийняте по неповно з’ясованим обставинам з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2007 р. було порушено апеляційне провадження у справі № 21/671 та призначено розгляд справи на 19.04.2007 р.

19.04.2007 р. розгляд даної справи був відкладений до 25.04.2007 р. у зв’язку з необхідністю ознайомлення з додатковими матеріалами справи, а також у зв’язку з неявкою представників позивача та НАК “Нафтогаз України”.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, зміни до апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2006 р. між ВАТ “Запоріжсталь” та ЗАТ “Укргаз-Енерго” було укладено договір на постачання природного газу № 20/2006/978-87/77/м (далі по тексту — Договір) термін дії якого спливає 31.12.2006 р. Згідно умов цього Договору Відповідач зобов’язується передавати Позивачу природний газ в обсязі, вказаному у п. 2.1 Договору та додаткових угодах до нього, які укладаються на відповідний проміжок часу.

У свою чергу Позивач зобов’язується прийняти та оплатити природний газ, а також укласти договір з ДК “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України” на транспортування природного газу трубопроводами по території України, та, у разі необхідності, договір з ВАТ “Запоріжгаз” на транспортування природного газу до комерційного вузла обліку газу ВАТ “Запоріжсталь”. Зобов’язання щодо укладання вказаних – договорів були виконані належним чином, Позивачем укладено договір з ДК “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України” № 115-738 (20/2006/138) від 19.12.2005 р. та договір з ВАТ “Запоріжгаз” № 93П – 2003Т (20/2003/221) від 18.12.2002 р.

Після виконання Позивачем вказаних умов, у тому числі здійснення попередньої оплати, Відповідач згідно п. 3.3 Договору надає філії “Об’єднане диспетчерське управління ДК “Укртрансгаз” (далі – ОДУ) заявку на включення Планового обсягу поставки до планового розподілу газу на відповідний місяць поставки. Протягом місяця поставки Плановий обсяг поставки вважається підтвердженим Відповідачем в межах фактично здійсненої Позивачем попередньої оплати природного газу. Тільки лише у разі не отримання Відповідачем попередньої оплати природного газу Плановий обсяг поставки вважається не підтвердженим Відповідачем.

Згідно п. 6.8 Договору Відповідач має право припинити постачання природного газу Позивачу у встановленому Договором порядку у разі невиконання останнім п. 6.2, 6.3.1 Договору, тобто, у випадку порушення строків оплати природного газу.

Оскільки відносини сторін у зв’язку з укладенням зазначеного договору № 20/2006/978-87/77/м виникли після прийняття ЦК та ГК України, то до взаємовідносин сторін по справі слід застосовувати норми зазначених кодексів.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського Кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського Кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні-положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

На адресу Відповідача Позивачем 06.10.2006 р. було направлено Додаткову угоду № 7 на постачання природного газу у 4 кварталі 2006 р. На виконання цієї додаткової угоди Відповідач виставив до сплати рахунки – фактури № СФ-0002154 від 03.10.2006 р., № СФ-0002308 від 03.10.2006 р., № СФ-0002449 від 10.10.2006 р. на оплату природного газу у жовтні, які були сплачені Позивачем. Відповідач у свою чергу виконав зобов’язання по поставці природного газу у жовтні в узгодженому обсязі.

Відповідачем не було складено та у встановлений термін надіслано на адресу Позивача протокол розбіжностей до запропонованого Позивачем проекту додаткової угоди № 7.

У зв’язку з зазначеними діями Відповідача (відсутністю у встановлений 20-денний термін протоколу розбіжностей), Позивач, вважаючи додаткову угоду №7 укладеною, направив заявку на поставку природного газу в листопаді, і здійснив попередню оплату природного газу за першу декаду листопада 2006 р. у сумі 14 464 008,00 грн. На день розгляду спору, Відповідач не надав ОДУ заявку на включення Планового обсягу поставки до планового розподілу газу на адресу Позивача у листопаді 2006 р., про що свідчать відповідні листи ВАТ “Запоріжгаз” № 13/4206 від 01.11.2006 р. та Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів № 68 від 01.11.2006 р. (копії в матеріалах справи); додаткову угоду № 7 до Договору на постачання природного газу у жовтні – грудні 2006 р. не підписав.

Як встановлено судом і що підтверджується наявними матеріалами справи, Відповідачем була здійснена поставка природного газу у жовтні 2006 р. у об’ємі згідно з заявкою Позивача, за який отримана попередня оплата у розмірі 40 950 450,00 грн., крім того на жовтень перейшов залишок попередньої оплати зроблений Позивачем у вересні 2006 р. у сумі 3 447 700,29 грн. Таким чином попередня оплата за жовтень 2006 р. склала 44 398 150,29 грн. Залишок попередньої оплати за жовтень 2006 р. у розмірі 4 678 179,41 грн. згідно п. 6.3.2 Договору перейшов як попередня оплата на наступний місяць поставки, яким є листопад 2006 р. Таким чином, загальна сума попередньої оплати на листопад 2006 р. склала 19 142 187,41 грн. (з урахування попередньої оплати за першу декаду листопада у розмірі 14 464 008,00 грн.).

Крім того, як свідчать уточнені позовні вимоги, подані позивачем 09.02.2007 р., і позивач і відповідач у справі погоджуються з частковим виконанням відповідачем договірних зобов’язань щодо поставки природного газу на адресу ВАТ “Запоріжсталь” у четвертому кварталі 2006 р., у зв’язку з чим позовні вимоги були уточнені.

Місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив уточнені позовні вимоги у повному обсязі. При цьому колегією враховується наступне.

Згідно п. 3 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до встановлених вимог і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 181 ГК України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо виконання неукладеного договору, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного Кодексу України.

Згідно ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, які підтверджуються наданими документами, відповідач фактичними діями схвалив укладення між позивачем та відповідачем додаткової угоди № 7, на умовах, викладених у даній угоді. Заперечення відповідача про те, що конклюдентні дії по поставці газу позивачеві вчинені в рамках іншої угоди, ніж додаткова угода № 7, не підтверджується фактичними доказами у справі.

Щодо заперечень відповідача про те, що даний спір не підлягає розгляду судом, а також обраний позивачем спосіб захисту порушує принцип свободи договору, то дані заперечення є хибними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов’язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Судом встановлено, що сторонами у справі укладено основний договір на постачання природного газу № 20/2006/978-87/77/м, умовами якого прямо визначено обсяг газу, який зобов’язаний поставити відповідач у 2006 році, а також зазначено про обов’язковість укладення додаткових угод до основного договору, які укладаються на відповідний проміжок часу.

Отже, даний спір підлягає розгляду господарським судам як такий, що стосується узгодження умов договору (врегулювання розбіжностей між сторонами) щодо укладення додаткової угоди, укладеної на підставі основного (попереднього) договору на постачання природного газу № 20/2006/978-87/77/м.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 20.02.2007 р. у справі № 21/671 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Укргаз-Енерго” на рішення Господарського суду м. Києва від 20.02.2007 р. у справі № 21/671 – залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 20.02.2007 р. у справі № 21/671 – залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 21/671 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Моторний О.А.

27.04.07 (відправлено)