КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2007                                                                                           № 7/681

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Мартюк А.І.

суддів:                                         Зубець Л.П.

Лосєва А.М.

при секретарі:                              Даценко В.М.

За участю представників:

від позивача -Чумак В.О., дов. № 475 від 21.02.2007р.

відповідача: Лебедюк Ю.А., дов. № 363/10 від 29.12.2006р.

Архипова М.І., дов. № 39/10 від 23.02.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Рівнегаз"

на рішення Господарського суду м.Києва від 30.11.2006

у справі № 7/681 (Якименко М.М.)

за позовом                               ВАТ "Рівнегаз"

до                                                   Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про                                                  стягнення 11365325,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 7/681 від 30.11.2006р. в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Відкрите акціонерне товариство “Рівнегаз” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду у справі 3 7/681 від 30.11.2006р. та прийняти нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги: стягнути з Дочірньої компанії “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” на користь Відкритого акціонерного товариства “Рівнегаз” суми збільшення заборгованості при врахуванні індексу інфляції в розмірі 6986680,06 грн. та проценти за прострочення виконання зобов’язання розмірі 1985505,75 грн.

Дочірня компанія “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” надала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва у справі № 7/681 від 30.11.2006р. без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного суду встановила наступне.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на звернення з позовною заявою щодо захисту порушеного права та відповідно стягнення інфляційних збитків та 3% річних виникло 20.12.2001р. і сплинуло 20.12.2004р., а позивач звернувся лише 30.10.2006р., тому він пропустив строк позовної давності.

Колегія Київського апеляційного господарського суду не погоджується з судом першої інстанції, виходячи з наступного.

03 березня 2005 року Господарським судом міста Києва прийнято рішення по справі №6/483 про стягнення з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - відповідач) на користь Відкритого акціонерного товариства "Рівнегаз" (далі позивач) заборгованості в сумі 24700288,00 грн.

Вказане рішення суду залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 19.01.2006 року. Верховним судом України відмовлено в порушенні провадження.

Як встановлено судом, термін виконання зобов'язання не було встановлено. Згідно статті 165 Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), що діяла до 01.01.2004 року, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений або визначений моментом витребування в будь-який час, боржник повинен виконати таке зобов'язання в семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором.

Також судом встановлено, що вимогу про оплату заборгованості було пред'явлено 12.12.2001 року. Відповідно і зобов'язання повинне було бути виконане до 19.12.2001 року. Зобов'язання не було виконане до моменту подання позову в 2005р..

У відповідності до ст.35 Господарського процесуального кодексу України, факти встановленні рішенням господарського суду (іншого органу .який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Відповідно факти про наявність заборгованості та про термін виконання зобов'язання не потребують нового доведення.

У відповідності до наданого позивачем розрахунку суми штрафних санкцій при застосуванні індексу інфляції за період з 01.01.2002 року по 01.08.2006 року сума заборгованості збільшується на 7999391,87 грн. Також у відповідності до розрахунку з відповідача підлягають стягненню проценти за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 3365933,14 грн. за період з 20.12.2001 року по 09.08.2006р.

Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобов’язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов’язки, в тому числі передбачені статтею 625 ЦК України (ст.. 214 ЦК УРСР) оскільки остання передбачає, що боржник який прострочив грошове зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ст.. 71 ЦК УРСР та ст.. 256 ЦК України строк позовної давності – це строк протягом якого порушено право особи може бути захищено судом.

Згідно ст.. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки основне зобов’язання не було виконано відповідачем до моменту звернення до суду в 2005р., колегія суддів вважає, що за позивачем збереглося право на нарахування інфляційних та процентів за прострочення виконання зобов’язання.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в межах трьохрічного строку позовної давності, що передував моменту звернення до суду з зазначеним позовом.

З огляду на викладене, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а тому рішення Господарського суду м. Києва від 30.11.2006 р. по справі № 7/681 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову частково.

Керуючись ст. ст. 101 – 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Рівнегаз” задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 30.11.2006 р. по справі № 7/681 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірньої компанії “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1,р/р 14 в ГОУ Промінвестбанку України, МФО 300012, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Рівнегаз” (33027, м. Рівне, вул.. Білякова, 4, р/ 6528 в Промінвестбанку м. Рівне, МФО 333335, ) інфляційні нарахування в розмірі 6986680,06 грн. та три проценти річних в розмірі 1985505,75 грн.

Стягнути з Дочірньої компанії “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1,р/р 14 в ГОУ Промінвестбанку України, МФО 300012, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Рівнегаз” (33027, м. Рівне, вул.. Білякова, 4, р/ 6528 в Промінвестбанку м. Рівне, МФО 333335, ) судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції в розмірі 25618,00 грн. та за розгляд апеляційної скарги в розмірі 12750,00 грн.

Матеріали справи № 7/681 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом одного місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя                                                                      Мартюк А.І.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Лосєв А.М.

21.03.07 (відправлено)