СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.07                                                                                 Справа № 18/517пн.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом спільного підприємства «БПФ», м. Стаханов Луганської області

до: 1-го відповідача –закритого акціонерного товариства «Союз-В», м. Мелітополь Запорізької області

2-го відповідача –відкритого акціонерного товариства «Трест «Луганськшахтопроходка», м. Луганськ

про визнання відсутності права на укладення договору та визнання договору неукладеним

за участю представників сторін:

від позивача:                     Барабанщиков О.М. за дов. від 11.04.2007;

від 1-го відповідача:                     не прибув;

від 2-го відповідача:                    не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

-          про визнання відсутності права у Луганського шахтопрохідницького управління № 4 –структурного підрозділу ВАТ «Трест «Луганськшахтопроходка»(2-го відповідача) на укладення договору про сумісну діяльність від 22.04.1996 з ЗАТ «Союз-В»(1-м відповідачем);

-          про визнання відсутності права у пансіонату «Шахтостроитель»–структурного підрозділу ВАТ «Трест «Луганськшахтопроходка»(2-го відповідача) на укладення договору про сумісну діяльність від 22.04.1996 з ЗАТ «Союз-В»(1-м відповідачем);

-          про визнання відсутності права на здійснення будь-яких дій 1-м відповідачем (ЗАТ «Союз-В») за договором про сумісну діяльність від 22.04.1996;

-          про визнання неукладеним договору про сумісну діяльність від 22.04.1996, який був підписаний між 1-м відповідачем та вищевказаними структурними підрозділами 2-го відповідача.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вказані структурні підрозділи 2-го відповідача не мали цивільної дієздатності, і відповідно, не мали права на укладення будь-яких угод (правочинів), в тому числі і договору про сумісну діяльність з 1-м відповідачем, і тому, сторони за вказаним договором не мають права на здійснення будь-яких дій на виконання цього договору.

1-й відповідач проти позову заперечує (заперечення на позовну заяву від 19.11.2007) посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності та на те, що подібний спір вже був розглянутий судовими інстанціями.

2-й відповідач відзивом від 31.10.2007 № 13/705 позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Обидва відповідача заявили суду письмові клопотання про розгляд справи у відсутності їх представників.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

За договором купівлі-продажу від 14.11.2003 позивач купив у ЗАТ «Брянківське управління шахтобудмеханізації»пансіонат «Шахтостроітель», розташований в смт. Кирилівка Запорізької області.

Після придбання вказаного пансіонату, в червні 2007 р. позивач дізнався (із ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 11.06. 2007), що між 1-м відповідачем (ЗАТ «Союз-В») та структурними підрозділами 2-го відповідача (ВАТ «Трест «Луганськшахтопроходка»): Луганським шахтопрохідницьким управлінням № 4 і пансіонатом «Шахтостроітель»22.04.1996 був укладений договір про сумісну діяльність.

Відповідно до зазначеного договору про сумісну діяльність сторони за договором зобов’язалися спільно діяти для досягнення спільної мети: будівництва котеджів на території бази відпочинку «Шахтобудівник», яка знаходиться в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, та для організації спільних інвестиційних проектів.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.07.2004 по справі № 22/49, яке набрало законної сили з 23.05.2007 (згідно ухвали Запорізького апеляційного господарського суду) договір про сумісну діяльність від 22.04.1996 (укладений між 1-м відповідачем та структурними підрозділами 2-го відповідача) визнано недійсним на майбутнє.

Позивач зазначив, що ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 11.06. 2007 його залучено у якості відповідача до участі у цивільній справі за позовом Гуревського В.А. до нього про стягнення вартості котеджів, які знаходяться на території купленого ним пансіонату «Шахтостроітель»та були незаконно побудовані ВАТ «Союз-В»на виконання договору про сумісну діяльність від 22.04.1996.

Позивач вказав, що структурні підрозділи 2-го відповідача, які вказані у якості сторін за договором про сумісну діяльність від 22.04.1996, не мали цивільної дієздатності, і відповідно, не мали права на укладення будь-яких угод (правочинів), в тому числі і договору про сумісну діяльність з 1-м відповідачем, і тому, сторони за вказаним договором не мають права на здійснення будь-яких дій на виконання цього договору.

На підставі викладеного позивач пред’явив вимоги:

-          про визнання відсутності права у Луганського шахтопрохідницького управління № 4 –структурного підрозділу ВАТ «Трест «Луганськшахтопроходка»(2-го відповідача) на укладення договору про сумісну діяльність від 22.04.1996 з ЗАТ «Союз-В»(1-м відповідачем);

-          про визнання відсутності права у пансіонату «Шахтостроитель»–структурного підрозділу ВАТ «Трест «Луганськшахтопроходка»(2-го відповідача) на укладення договору про сумісну діяльність від 22.04.1996 з ЗАТ «Союз-В»(1-м відповідачем);

-          про визнання відсутності права на здійснення будь-яких дій 1-м відповідачем (ЗАТ «Союз-В») за договором про сумісну діяльність від 22.04.1996;

-          про визнання неукладеним договору про сумісну діяльність від 22.04.1996, який був підписаний між 1-м відповідачем та вищевказаними структурними підрозділами 2-го відповідача.

1-й відповідач проти позову заперечує посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності та на те, що подібний спір вже був розглянутий судовими інстанціями.

2-й відповідач відзивом від 31.10.2007 № 13/705 позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав:

Згідно вищевказаному договору про сумісну діяльність від 22.04.1996 його двома сторонами були вказані структурні підрозділи 2-го відповідача: Луганське шахтопрохідницьке управління № 4 та пансіонат «Шахтостроитель».

Вказані особи (структурні підрозділи) не мали ні цивільної правоздатності, ні цивільної дієздатності.

Тобто, ці особи не були здатні мати цивільні права та обов’язки та не могли їх набувати і здійснювати (ст. ст. 26, 29 Цивільного кодексу УРСР, ст. ст. 91, 92 Цивільного кодексу України).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.07.2004 по справі № 22/49, яке набрало законної сили з 23.05.2007 (згідно ухвали Запорізького апеляційного господарського суду) встановлено, що юридичною особою (2-м відповідачем по справі), до складу якої входили вказані структурні підрозділи, не схвалювався зазначений договір про сумісну діяльність.

Вказані обставини стали підставою для визнання господарським судом Запорізької області договору про сумісну діяльність недійсним (рішення суду від 13.07.2004 по справі № 22/49, яке набрало законної сили).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України).

Таким чином, у структурних підрозділів 2-го відповідача: Луганського шахтопрохідницького управління № 4 та пансіонату «Шахтостроитель»було відсутнє право на укладення договору про сумісну діяльність від 22.04.1996 з ЗАТ «Союз-В».

А у 1-го відповідача (ЗАТ «Союз-В») було відсутнє право на здійснення будь-яких дій за цим договором.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб’єкт господарювання має право на захист своїх прав та інтересів шляхом визнання наявності або відсутності прав.

За таких обставин, вимоги про визнання відсутності прав у структурних підрозділів 2-го відповідача (Луганського шахтопрохідницького управління № 4 та пансіонату «Шахтостроитель») на укладення договору про сумісну діяльність від 22.04.1996, та про визнання відсутності права у 1-го відповідача (ЗАТ «Союз-В») на здійснення будь-яких дій за договором про сумісну діяльність від 22.04.1996, підлягають задоволенню.

Доводи 1-го відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності не приймаються судом до уваги в зв’язку з їх безпідставністю, так як позивачу про договір про сумісну діяльність від 22.04.1996 стало відомо лише в червні 2007 р. із ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 11.06.2007, тобто строк давності почав свій перебіг з 11.06.2007 і на дату пред’явлення позову (18.09.2007) не закінчився.

Доводи 1-го відповідача про те, що такий же спір вже був розглянутий судовими інстанціями, також не приймаються судом до уваги, в зв’язку з недоведеністю 1-м відповідачем цих доводів.

Позовні вимоги про визнання неукладеним договору про сумісну діяльність від 22.04.1996, не підлягають задоволенню, так як позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів (такий спосіб захисту прав як визнання договору неукладеним не передбачено ні законом ні договором).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати на держмито в сумі 63,75 грн. (пропорційно кількості задоволених немайнових вимог: із 4-х немайнових вимог задоволено 3) та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 88,50 грн. (пропорційно кількості задоволених немайнових вимог) покладаються на відповідачів у рівних частинах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.           Визнати відсутність права у Луганського шахтопрохідницького управління № 4 –структурного підрозділу відкритого акціонерного товариства «Трест «Луганськшахтопроходка»на укладення договору про сумісну діяльність від 22.04.1996 з закритим акціонерним товариством «Союз-В»та з пансіонатом «Шахтостроітель».

3.          Визнати відсутність права у пансіонату «Шахтостроітель»–структурного підрозділу ВАТ «Трест «Луганськшахтопроходка»на укладення договору про сумісну діяльність від 22.04.1996 з закритим акціонерним товариством «Союз-В»та з Луганським шахтопрохідницьким управлінням № 4.

4.          Визнати відсутність права у закритого акціонерного товариства «Союз-В»на здійснення будь-яких дій за договором про сумісну діяльність від 22.04.1996, який укладено між ЗАТ «Союз-В»та структурними підрозділами ВАТ «Трест «Луганськшахтопроходка»: Луганським шахтопрохідницьким управлінням № 4 і пансіонатом «Шахтостроитель».

5.          Стягнути з закритого акціонерного товариства «Союз-В», м. Мелітополь Запорізької області, вул. Гагаріна, 3, ідентифікаційний код 22140888, на користь спільного підприємства «БПФ», м. Стаханов Луганської області, вул. Кірова, 36, ідентифікаційний код 21765586, витрати на державне мито в сумі 31,88 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 44,25 грн., наказ видати.

6.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Трест «Луганськшахтопроходка», м. Луганськ, вул. Новоселові, 2-а, ідентифікаційний код 00181668, на користь спільного підприємства «БПФ», м. Стаханов Луганської області, вул. Кірова, 36, ідентифікаційний код 21765586, витрати на державне мито в сумі 31,88 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 44,25 грн., наказ видати.

7.          В решті позову відмовити.

07 грудня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 12 грудня 2007 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                      В.В. Корнієнко