ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" грудня 2007 р.                                                                   Справа № А4/537-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В, розглянувши справу

За позовом
Сквирської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Сквира

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Нива”, с. Пищики, Сквирський р-н

про
стягнення 614858,00 грн.

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача
Попова О.В., за дов. від 11.04.07р. №82/8/251;

від відповідача
Лещенко О.В., за дов. від 21.04.07р. №101.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 25.12.2007р. о 10 год. 40 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 11.01.2008р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області 16.10.07р. надійшла позовна заява Сквирської міжрайонної державної податкової інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Нива” про стягнення 614858,00 грн. податкової заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 2.3 статті 2 та підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. з огляду на те, що станом на 01.04.07р. загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Нива” перед бюджетом становить 614858,00 грн., яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.10.07р. відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Справа розглядається після відкладення.

В запереченні на позовну заяву відповідач просить суд залишити адміністративний позов Сквирської МДПІ до ТОВ “Агрофірма “Нива” без розгляду, оскільки відповідач вважає, що позивачем не враховано вимоги п.п. 15.2.1 статті 15 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Окрім цього зазначає, що акт звірки залучений до позовних матеріалів не має під собою юридичної сили, так як особа яка його підписала зі сторони відповідача не мала на такі дії повноважень, а позивач зі своє сторони не підтвердив документально термін виникнення наявної заборгованості та її сутність первинними документами.

Ухвалою господарського суду від 20.11.07р. зобов’язано сторони скласти акт звірки, окрім цього зобов’язано позивача надати суду обґрунтований розрахунок стягуваної суми з врахуванням вимог п.п.15.2.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

На виконання вимог згаданої ухвали 04.12.07р. від позивача на адресу суду надійшов лист датований 03.12.07р. №5817/8/10-007 в якому останній зазначає, що ТОВ “Агрофірма “Нива” виступає не як платник податків, а як особа, яка у встановленому законом порядку зобов’язана утримувати й перераховувати до бюджету податок з доходів, сплачуваних нею іншим особам. Також зазначає, що податковий орган не самостійно визначив суму боргу відповідача з податку з доходів фізичних осіб, а відповідач самостійно утримав податок із заробітної плати працівників і не перерахував до бюджету. Відповідачем самостійно погашено протягом січня 2004р. –березня 2007р. борг у сумі 464567,35 грн., який виник до 01.01.04р. Зокрема господарському суду було надано розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості по податку з доходів фізичних осіб ТОВ “Агрофірма “Нива” (за даними ТОВ “Агрофірма “Нива”), з згаданого розрахунку вбачається, що борг відповідача складає 614857,99 грн. (розрахунок підписаний директором та головним бухгалтером відповідача та завірений його печаткою).

25.12.07р. в судовому засіданні представник органу ДПС надав господарському суду розрахунок суми заявленої до стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб ТОВ “Агрофірма “Нива”, з згаданого розрахунку вбачається, що борг відповідача складає 614857,99 грн.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Нива” станом на 01.04.07р. має заборгованість зі сплати податку з доходів фізичних осіб на суму 614857,99 грн.

Згадана заборгованість підтверджується наявними у матеріалах справи: розрахунками сум заявленої до стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб ТОВ “Агрофірма “Нива”; копією акта перевірки від 15.05.07р. №37/8/170/03755058.

Відповідно до п.1.15 статті Закону України від 22.05.2003 року № 889-ІV "Про податок з доходів фізичних осіб" ТОВ “Агрофірма “Нива” є податковим агентом - юридичною особою, яка незалежно від її організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язано нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідач має трудовий колектив найманих працівників, яким він нараховує і сплачує заробітну плату та орендує земельні паї, за які орендодавцям сплачує орендну плату. Тому згідно п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України № 889-IV він, як податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку.

Податок з доходів фізичних осіб згідно п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України № 889-IV підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Приписами п.п. 3.2.1 п. 3.2 ст. 3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені. Незважаючи на наведене, відповідач має заборгованість по податку з доходів фізичних осіб, який ним нарахований і утриманий, але не сплачений до бюджету.

Згідно п.п.16.3.4 п.16.3 ст.16 Закону України № 889-ІV контроль за правильністю та своєчасністю сплати податку з доходів фізичних осіб здійснює податковий орган за місцезнаходженням юридичної особи або її уповноваженого підрозділу. Аналогічну вимогу містить стаття 78 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-V , в якій зазначено, що контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету здійснюється органами, які повинні забезпечувати їх надходження, згідно з додатком N 8 до цього Закону. У вказаному додатку зазначено, що за органами Державної податкової адміністрації закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету, зокрема, по кодах бюджетної класифікації № 11010000 та № 11010100, які згідно додатку № 1 до наказу Міністерства фінансів України № 604 від 27.12.2001 року “Про бюджетну класифікацію та її запровадження” є кодами податку з доходів фізичних осіб (11010000) та податку з доходів найманих працівників (11010100).

Сквирською міжрайонною державною податковою інспекцією 15.05.07р. було проведено позапланову тематичну перевірку дотримання вимог Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” ТОВ “Агрофірма “Нива” за період 01.08.06р. по 01.04.07р. в результаті чого представниками МДПІ встановлено факт порушення відповідачем п.п.8.1.2 п. 8.1 статті 8 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, а саме: податок з доходів фізичних осіб до бюджету не сплачується своєчасно, за результатами перевірки складено акт №37/8/170/03755058.

Відповідно до ввідної частини Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), включаючи збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Саме цим Законом і запроваджене поняття податкового зобов’язання, податкового боргу, як податкового зобов'язання узгодженого платником податків або встановленого судом, але не сплаченого у встановлений строк, а також пені, нарахованої на суму такого податкового зобов'язання.

Приписами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов’язань забезпечення боргу. Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Також Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначений і порядок погашення податкового боргу платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням та порядок звернення стягнення на активи платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням. Зокрема, приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення узгодженої суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Стягнення коштів здійснюється шляхом надіслання банку, обслуговуючому платника податків, платіжної вимоги на суму податкового боргу або його частини. Продаж інших активів здійснюється на підставі рішення податкового органу, підписаного його керівником та скріпленого гербовою печаткою податкового органу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що позивачем при зверненні з даним позовом не враховано вимоги п.п. 15.2.1. пункту 15.1 статті 15 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, приписами якого передбачено, що у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

З наданого господарському суду податковою службою розрахунку суми заявленої до стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб ТОВ “Агрофірма “Нива” вбачається, що сума заборгованості відповідача з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 119691,90 грн. утворилась в період з січня 2004р. по вересень 2004р., а оскільки позивач звернувся до суду 16.10.2007р. (відповідно до штампу канцелярії суду), тобто за межами строку визначеного п.п. 15.2.1. пункту 15.1 статті 15 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині.

З огляду на викладене, господарський суд вважає правомірними та обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 495166,09 грн. (яка виникла за період з жовтня 2004р. по березень 2007р.) з огляду на вимоги підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, і відповідно задовольняє позов в цій частині.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Нива” (09031, Київська обл., Сквирський р-н, с. Пищики, вул. Леніна, ; р/р 0635 у Київському ГРУ ЗАТ КБ “Приватбанк”, МФО 321842) в доход державного бюджету України (рахунок №0556 Пищиківської сільської ради, код 04362088, банк одержувача УДК в Київській області, МФО 821018) –495166 (чотириста дев’яносто п’ять тисяч сто шістдесят шість гривень) 09 коп. податкової заборгованості.

3. В задоволенні решти позовних вимог в позові відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України.

Суддя                                                                                                 Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –11 січня 2008 року.