СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 грудня 2007 року

Справа № 2-22/7387-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Біда Володимира Андрійовича, довіреність б/н від 22.05.07, торгівельного Дому "Валенсія";

відповідача: не з'явився, Регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу торгівельного Дому "Валенсія" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В.) від 15 жовтня 2007 року у справі № 2-22/7387-2007А

за позовом торгівельного Дому "Валенсія"

(вул. Дацуна, 21а, місто Сімферополь, 95017)

до Регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Автономній Республіці Крим

(вул. Київська, 73, місто Сімферополь, 95017)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року торгівельний Дім "Валенсія" звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Автономній Республіці Крим про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення 01015901101-21 від 06 лютого 2007 року про застосування фінансових санкцій (а.с. 2-)

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 жовтня 2007 року у справі № 2-22/7387-2007А (суддя Яковлєв С.В.) у задоволенні позову відмовлено (а.с.55-57).

Не погодившись з даною постановою, торгівельний Дім "Валенсія" звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про апеляційне оскарження та апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарським судом при прийнятті постанови були порушені норми процесуального права.

На думку позивача, посилання господарського суду про відсутність в акті перевірки від 30 січня 2007 року зауважень керівника підприємства під час планової перевірки, є необгрунтованими.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує та вказує, що перевіркою встановлений факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами вище максимальних роздрібних цін, що є порушенням Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів", а саме реалізація однієї пачки сигарет "Мальборо" за ціною 4,50грн., тоді як на пачці була вказана ціна 4,25 грн.

17 грудня 2007 року, тобто до початку розгляду справи від представника Регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Автономній Республіці Крим надійшло клопотання про розгляд справи в його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Торгівельний дім «Валенсія»звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом, в якому просив визнати недійсним податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Сімферополь № 010159/01101-21 від 06 лютого 2007 року про застосування до нього штрафних санкцій у сумі 1000 грн.

27 січня 2007 року інспекторами Регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Автономній Республіці Крим була проведена перевірка дотримання вимог законодавства, обов'язкових для виконання при здійсненні господарської діяльності, що ліцензується, в магазині, який розташований по вул. Севастопольська - місто Сімферополь, пер. Ключовий, що належить позивачу.

За результатами вказаної перевірки був складений акт № 010184-162/21-314, в якому вказані про порушення позивачем частини 3 статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме, реалізація тютюнових виробів за ціною, яка перевищує зазначену на виробі.

Регіональним управлінням Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України в Автономній Республіці Крим, правонаступником якого є відповідач, 06 лютого 2007 року було прийнято рішення № 010159/01101-21 про застосування фінансових санкції.

Відповідно до цього рішення до позивача були застосовані фінансові санкції у розмірі 1000 грн.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення № 01015901101-21 від 06 лютого 2007 року про застосування фінансових санкцій не відповідає дійсним обставинам і вимогам діючого законодавства, оскільки встановлені порушення з боку відповідача в частині проведення планової перевірки - відсутність попередження за 10 днів, відсутність одного календарного року з часу проведення останньої перевірки, проведення перевірки відомством, яке не має на те повноважень.

Права та обов'язки посадових осіб органів державної податкової служби передбачені Законом України "Про державну податкову службу в Україні" № 509 від 04.12.1990.

Пунктом 1 статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" визначені права органів податкової служби щодо здійснення документальних невиїзних перевірок, пов'язаних із нарахуванням і сплатою податків і зборів, а також планових та позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів.

Статтею 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" визначені підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів.

Закон України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" не є законом, пов'язаним з нарахуванням і сплатою податків, зборів, оскільки даний Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері виробництва та обігу спирту, алкоголю та тютюну і відповідно не є актом податкового законодавства.

Тому, поняття та підстави проведення планових і позапланових виїзних перевірок, умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення таких перевірок, визначені Законом "Про держави податкову службу в Україні", не поширюються на перевірки, які проводяться відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Таким чином, судова колегія вважає обгрунтованими твердження відповідача, що перевірка позивача, що була проведена не була плановою виїзною перевіркою своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів, а проводилася з метою перевірки виконання позивачем вимог, встановлених спеціальним Законом України - Законом України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", при оформленні її результатів не підлягають застосуванню і інші підзаконні нормативні акти, а саме: Наказ Державної податкової адміністрації України від 16.09.2002 № 429 "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо отримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами", Наказ Державної податкової адміністрації України від 11.06.2004 № 326 "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами".

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та тютюновими виробами визначені у Законі України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідно до статті 11-1 вказаного закону встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Статтею 16 закону передбачено, що контроль за дотриманням норм закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Крім того, відповідальність за порушення норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначена у статті 17, відповідно до якої у разі здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, накладається штраф у розмірі 100% вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності тютюнових виробів, але не менше 1000 грн.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких вказані різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках коробках та сувенірних коробках.

В акті перевірки № 010184-162/21-314 від 27 січня 2007 року зафіксований факт реалізації у магазині позивача, який розташований за адресою: місто Сімферополь, вул. Севастопольська - пер. Ключовий, за ціною 4,50 грн. пачки сигарет «Мальборо», на який виробником була надрукована максимальна ціна для реалізації у розмірі 4,25 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, фіскальний чек № 9441 від 27 січня 2007 року підтверджує реалізацію пачки сигарет «Мальборо»саме за ціною 4,50 грн., яка зафіксована в акті перевірки.

Крім того, з пояснювальної записки Павлішін Т.І. вбачається про факт реалізації за 4,50 грн. пачки сигарет «Мальборо», на якій виробником була надрукована максимальна ціна для реалізації у розмірі 4,25 грн.

Враховуючи, що факт реалізації позивачем тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками, мав місце, в силу чого висновки відповідача про порушення позивачем вимог частини 13 статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" підтверджуються обставинами справи, а рішення № 010159/01101-21 від 06 лютого 2007 року прийнято відповідачем саме на підставі акту перевірки № 010184-162/21-314, то господарський суд правомірно зробив висновок, що підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання нечинним вказаного рішення відсутні.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що постанова господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу торгівельного Дому "Валенсія" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 жовтня 2007 року у справі № 2-22/7387-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз’яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді