КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.12.2007
№ 35/222

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Губенко Н.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1- суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа;

ОСОБА_2 - адвокат
(довіреність б/н від 10.08.2007);

від відповідача 1 - Лялюк Л.В. - (довіреність
№ 448 від 11.05.2007);від відповідача 2 - Кобзан О.О. - директор;

Здоренко
С.М. - представник (довіреність б/н від 23.07.2007);

від
третьої особи - повідомлений, але не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
13.08.2007

у справі № 35/222

за позовом                               Суб"єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

до                                                   Комунальне підприємство
"Оренда" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна
компанія "Енергомаркет"

третя особа відповідача           Подільська районна у м. Києві
державна адміністрація;

про
визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від
13.08.2007 у справі № 35/222 відмовлено в позові Суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі ОСОБА_1до Комунального підприємства „Оренда”, третя
особа Товариство з обмеженою відповідальністю „Торгівельна компанія
„Енергомаркет” про визнання недійсним договору та про визнання переважного
права на укладення договору оренди комунального майна.

Рішення
обґрунтовано тим, що: в строк передбачений ч. 2 ст. 17 Закону України “Про
оренду державного та комунального майна” відповідач листом №606 від 16.10.2006
попередив позивача про закінчення строку договору оренди №4062/05, укладеного
між позивачем та відповідачем; 18.10.2006 відповідач направив позивачу
пропозицію звільнити займане ним приміщення у зв'язку із закінченням 20.09.2006
договору оренди №4062/05, однак позивач приміщення не звільнив, а продовжував
ним безпідставно користуватися. КП “Оренда” звернулося до місцевого
господарського суду із позовом про виселення СПД ФО ОСОБА_1 із приміщення, яке
знаходиться у АДРЕСА_1, а СПД ФО ОСОБА_1, в свою чергу, подало зустрічний позов
до КП “Оренда” про визнання його переважного права на продовження договору
оренди вказаного приміщення. Ухвалою Господарського суду м. Києва провадження у
справі №3/29 було припинено у зв'язку із відсутністю предмету позову, оскільки
СПД ФО ОСОБА_1 звільнив займане ним приміщення та відмовився від зустрічного
позову про визнання його переважного права на укладення договору оренди
приміщення.

Позивач
не довів, що договором оренди №2751/06, укладеним між КП “Оренда” та ТОВ
“Торгівельна компанія “Енергомаркет” на підставі розпорядження Подільської
районної у м. Києві державної адміністрації №1029, було порушено його право на
укладення договору оренди приміщення.

Не
погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд
рішення скасувати, у зв'язку з тим, що воно прийняте з грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права та є необґрунтованим.

Апеляційна
скарга обґрунтовується наступними доводами.

Скаржник
стверджує, що господарський суд першої інстанції не надсилав позивачу ухвалу
про порушення провадження у даній справі та ухвали про відкладення розгляду
справи, отже він належним чином не був повідомлений судом про дату слухання
справи № 35/222, а тому не зміг з'явитись в судове засідання 13.08.2007 та
надати необхідні пояснення та докази; відповідно до частини 2 пункту 2 статті
104 Господарсько процесуального кодексу України порушення норм процесуального
права є в будь якому випадку підставою для скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю
будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Крім
того, апелянт зазначає, що прийшовши в суд 17.08.2007 для того щоб ознайомитись
з матеріалами справи не виявив в них ані вступної та резолютивної частини
рішення, ані його повного тексту.

До
того ж, господарський суд дав невірну оцінку доказам по справі, поклавши в
основу рішення ухвалу суду у справі №3/29 від 15.02.2007, оскільки вказана
справа по суті не розглядалась, а тому не може створювати преюдицію для даної
справи, оскільки позивача ніхто не позбавляв суб'єктивного матеріального права
на пріоритет при укладенні договору.

Відповідач
надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що оскаржуване рішення є
обґрунтованим та прийняте згідно з вимогами чинного законодавства, а тому
відсутні підстави для визнання його недійсним; при укладенні 13.10.2007
договору оренди №2751/06 його сторонами було дотримано всіх вимог щодо форми,
змісту, правоздатності сторін та інших вимог чинності правочину та його
відповідності закону.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2007 до участі у справі в
якості третьої особи-2 на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет
спору залучено Подільську районну у м. Києві державну адміністрацію.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 до участі у справі у
якості другого відповідача залучено ТОВ “Торгівельна компанія “Енергомаркет”.

Згідно
з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

При
розгляді апеляційної скарги Київським апеляційним господарським судом були
заслухані пояснення представників сторін, дослідженні наявні матеріали справи
та встановлено наступне.

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1(надалі - позивач) звернувся
із позовом до Комунального підприємства “Оренда” (надалі - відповідач) про
визнання за ним переважного права на укладення договору оренди не житлового
приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1у
м. Києві та про визнання недійсним договору оренди №2751/06 від
13.10.2006, укладеного між КП “Оренда” та ТОВ “Торгівельна компанія
“Енергомаркет” оскільки вказаний договір укладено з порушенням ст. 777 ЦК
України; крім того, позивача не було повідомлено про проведення засідання
районної конкурсної комісії, яка розглядала питання щодо надання спірного майна
в оренду.

Як
вбачається з матеріалів справи, СПД ФО ОСОБА_1 та Комунальне підприємство
“Оренда”, на підставі розпорядження Подільської райдержадміністрації у м. Києві
№900 від 22.09.2005 уклали договір оренди нерухомого майна комунальної
власності територіальної громади Подільського району м. Києва №4062/05, предметом
якого було нежиле приміщення у АДРЕСА_1у м. Києві, площею 94, 5 кв.м.

Відповідно
до ч. 1 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”,
норми якого є спеціальними, термін договору оренди визначається за погодженням
сторін.

Згідно
з ч. 1 ст. 763ЦК України , договір найму укладається на строк, встановлений
договором.

Пунктом
6.2. договору оренди №4062/05 сторони встановили, що даний договір діє до
20.09.2006.

У
пункті 6.3. договору оренди №4062/05 сторони встановили, що укладення повторного
договору оренди на вказане приміщення можливе лише в разі надання нових
розпорядчих документів (розпорядження Подільської райдержадміністрації м.
Києва).

Пунктом
5.9. договору оренди №4062/05 сторони погодили, що, зокрема, у разі закінчення
строку його дії орендар зобов'язаний повернути орендоване приміщення
орендодавцю по акту у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі
його в оренду.

Відповідно
до ч. 2 ст. 26 Закону України “Про оренду державного  та комунального майна” договір оренди
припиняється у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно
до ч. 2 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у
разі відсутності заяви однієї із сторін договору про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що були
передбачені договором; дана норма кореспондується із приписами п. 4 ст. 284 ГК
України.

Як
вбачається із матеріалів справи Комунальне підприємство “Оренда” своїм листом
(заявою) № 660 від 16.10.2006, тобто в строк передбачений ч. 2 ст. 17 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна” поставило до відома СПД
ФО ОСОБА_1 про закінчення терміну договору оренди №4062/05 та попоросило
повернути орендоване майно, в порядку передбаченому вказаним договором; крім
того, 18.10.2006 КП “Оренда” направило СПД ФО ОСОБА_1 пропозицію №678 терміново
звільнити нежитлове приміщення у АДРЕСА_1 у м. Києві у зв'язку із закінченням
строку договору оренди №4062/05, на підставі якого СПД ФО ОСОБА_1 орендував
вказане приміщення, а також повідомило про прийняття 13.10.2006 Подільською
районною у м. Києві державною адміністрацією розпорядження №1029, згідно з яким
вказане приміщення передано в оренду ТОВ “Торгівельна компанія “Енергомаркет”.

Виходячи
із викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки
Комунальне підприємство “Оренда” - орендодавець по договору оренди нерухомого
майна №4062/05 в місячний термін після закінчення його терміну дії неодноразово
повідомляло СПД ФО ОСОБА_1 про припинення договору у зв'язку із закінченням
строку на який його було укладено, то, відповідно, вказаний договір оренди
припинив свою дію 20.09.2006 у зв'язку із закінчення строку на який його було
укладено.

Після
закінчення договору оренди №4062/05 СПД ФО ОСОБА_1 не звільнив орендоване ним
приміщення, що стало підставою для Комунального підприємства “Оренда”
звернутися до господарського суду із позовом про виселення СПД ФО ОСОБА_1 із
нежитлового приміщення, яке знаходиться у АДРЕСА_1у м. Києві (надалі - справа
№3/29). Під час розгляду справи №3/29, СПД ФО ОСОБА_1, на підставі ст. 60 ГПК
України, подав до Комунального підприємства “Оренда” зустрічний позов про
визнання за СПД ФО ОСОБА_1 переважного права, передбаченого ст. 777 Цивільного
кодексу України, на укладення договору оренди нежитлового приміщення у АДРЕСА_1

08.02.2007
СПД ФО ОСОБА_1 звернувся із заявою до Комунального підприємства “Оренда”, в
якій визнав, що термін дії договору оренди №4062/05 від 04.10.2005 закінчився
20.09.2006 та просив КП “Оренда” укласти акт приймання-передачі, у зв'язку із
звільненням СПД ФО ОСОБА_1 спірного приміщення; 28.02.2006 КП “Оренда” та СПД
ФО ОСОБА_1 підписали акт приймання-передачі нежилого  приміщення, згідно з яким СПД ФО ОСОБА_1
передав КП “Оренда” спірне приміщення.

Ухвалою
Господарського суду м. Києва від 15.02.2007 провадження у справі №3/29
припинено, по первісному позову на підставі п. 1№ ст. 80 ГПК України, у зв'язку
із відсутністю предмета позову, оскільки СПД ФО ОСОБА_1 звільнив спірне
приміщення; по зустрічному позову провадження припинено на підставі п. 4 ст. 80
ГПК України, оскільки СПД ФО ОСОБА_1, в порядку ст. 78 ГПК України, відмовився
від позову до КП “Оренда” про визнання його переважного права на укладення
договору оренди нежитлового приміщення у АДРЕСА_1у м. Києві; дана ухвала не
оскаржувалась і, відповідно, набула законної сили.

Відповідно
до ч. 2 ст. 80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же
предмет із тих же підстав не допускається.

Згідно
з приписами п. 1 роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994
№02-5/612 “Про деякі питання практики застосування статей 80 та 81
Господарського процесуального кодексу України” із наступними змінами та
доповненнями, повторне звернення до господарського суду зі спору між тими
сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Таким
чином, СПД ФО ОСОБА_1 відмовляючись від зустрічного позову, пред'явленого до
Комунального підприємства “Оренда” у справі №3/29, предметом якого було
визнання за ним переважного права на укладення договору оренди приміщення у
АДРЕСА_1 у м. Києві, усвідомлював та, як вбачається із ухвали Господарського
суду м. Києва від 15.02.2007, був попереджений судом про те, що повторне
звернення до господарського суду з такою ж позовною вимогою до КП “Оренда” не
допускається.

Відповідно
до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження  у справі, якщо є рішення господарського суду
або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір
між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Таким
чином, Господарський суд м. Києва повинен був припинити провадження у даній
справі щодо вимоги СПД ФО ОСОБА_1 визнати за ним переважене право на укладення
договору оренди нежилого приміщення у АДРЕСА_1у м. Києві, оскільки вже є ухвала
Господарського суду м. Києва у справі №3/29 від 15.02.2007, якою, зокрема,
прийнята відмова СПД ФО ОСОБА_1 від позову до Комунального підприємства
“Оренда” про визнання за ним переважного права на укладення договору оренди
вказаного приміщення, а не відмовляти в задоволенні даної вимоги.

Щодо
вимоги СПД ФО ОСОБА_1 визнати недійсним договір оренди нерухомого майна
(нежитлових будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної
громади Подільського району м. Києва від 13.20.2006, укладеного між Комунальним
підприємством “Оренда” та ТОВ “Торгівельна компанія “Енергомаркет” з підстав
укладення вказаного договору з порушенням вимог законодавства, а саме:
переважного права СПД ФО ОСОБА_1, встановленого ст. 777 Цивільного кодексу
України, на укладення договору оренди спірного приміщення, оскільки
неповідомлення СПД ФО ОСОБА_1 про проведення 28.09.2006 засідання конкурсної
комісії, на якому було вирішено питання про надання спірного приміщення іншому
орендарю, у зв'язку із чим позивач був позбавлений можливості надати свої
пропозиції з питань оренди спірного майна, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно
до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 “Про
судову практику в справах про визнання угод недійсними” угода може бути визнана
недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом; тому в кожній
справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих
обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних
юридичних наслідків.

Відповідно
до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які
встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього
кодексу.

Частиною
1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Із
приписів ч. 4 роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999 №
02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із визнанням
угод недійсними” випливає, що позивачем у справах про визнання угод недійсними,
може бути будь-яка особа (не обов'язково сторона за договором), однак, за
умови, що її права та інтереси порушуються даною угодою.

Частиною
3 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у
редакції чинній на момент укладення Комунальним підприємством “Оренда” та ТОВ
“Торгівельна компанія “Енергомаркет” договору оренди нерухомого майна
(13.10.2006) встановлено, що після закінчення терміну договору оренди орендар,
який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших
рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Згідно
з ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої
обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право
перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк; умови договору
найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін; у разі недосягнення
домовленості щодо плати та інших умов договору переважене право наймача на
укладення договору припиняється.

Із
приписів вищенаведених норм випливає, що за інших рівних умов та у разі
належного виконання своїх обов'язків по договору оренди, орендар може
реалізувати своє переважне право на укладення договору оренди на новий строк;
переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк не
встановлює обов'язку для орендодавця укладати зазначений договір.

Із
матеріалів справи вбачається, що СПД ФО ОСОБА_1 подав до Подільської районної у
м. Києві державної адміністрації заяву від 11.08.2007, в якій просив продовжити
термін дії договору оренди №4062/05 з 04.10.2006.

ТОВ
“Торгівельна компанія “Енергомаркет” також подало 26.09.2007до Подільської
районної у м. Києві державної адміністрації заяву, в якій просило надати в
оренду нежиле приміщення у АДРЕСА_1у м. Києві.

Відповідно
до п. 7 ст. 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” за
наявності заяв про оренду, зокрема, нерухомого майна від двох або більше
фізичних чи юридичних осіб орендар визначається орендодавцем на конкурсних
засадах; порядок проведення конкурсу для об'єктів, що перебувають у комунальній
власності визначається органами місцевого самоврядування.

Відповідно
до п. 1.1. Порядку надання в оренду нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень), що належать до комунальної власності Подільського району м. Києва,
який є додатком № 1 до розпорядження Подільської районної державної
адміністрації від 13.11.2002 №1366 (надалі Порядок), рішення про надання в
оренду нерухомого майна приймається на засіданні конкурсної комісії та
затверджується Головою Подільської РДА у м. Києві шляхом видання розпорядження,
яке є підставою для укладання КП “Оренда” договору оренди (п. 1.3.).

Відповідно
до розділу 2 Порядку особи, зацікавлені в оренді комунального майна направляють
до адміністрації заяву з обґрунтуванням потреби в нерухомому майні та
пропозиціями щодо своєї участі у вирішенні соціально-економічних проблем
району; за наявності необхідних документів відділ оренди Управління з питань
майна готує на засідання районної комісії по розгляду питань щодо використання
нежилого фонду району пропозиції для передачі в оренду нерухомого майна та
пропозиції заявників щодо їхньої участі у вирішенні соціально-економічних
проблем району у вигляді комерційних пропозицій, підписаних
орендарем-претендентом; комісія розглядає пропозиції і приймає протокольне
рішення.

Як
вбачається із наявного в матеріалах справи протоколу №7 від 28.09.2006
засідання районної конкурсної комісії на право оренди комунального майна
територіальної громади Подільського району м. Києва, за результатами розгляду
заяв та комерційних пропозицій СПД ФО ОСОБА_1 та ТОВ “Торгівельна компанія
“Енергомаркет” комісія визначила переможцем конкурсу на право оренди нежилого
приміщення 1-ого поверху загальною площею 94, 5 мІ поАДРЕСА_1Товариство з
обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Енергомаркет”, умови,
запропоновані останнім в його комерційній пропозиції від 27.09.2006 є більш
вигідними для Подільського району м. Києва, ніж умови, запропоновані СПД ФО
ОСОБА_1

На
виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від
13.11.2007 Подільська районна у м. Києві державна адміністрація надала, в тому
числі, належним чином засвідчену копію комерційної пропозиції СПД ФО ОСОБА_1
від 07.09.2006, яка досліджувалася районною конкурсною комісією під час
проведення конкурсу на визначення орендаря нежилого приміщення у АДРЕСА_1у м.
Києві, а тому немає підстав погодитися із твердженнями СПД ФО ОСОБА_1 про те,
що він не знав про проведення районною конкурсною комісією конкурсу і,
відповідно, не надав жодних комерційних пропозицій.

13.10.2006
Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією, з урахуванням рішення
районної конкурсної комісії від 28.09.2006, оформленого протоколом №7, прийнято
розпорядження №1029 “Про передачу в орендне користування нежилих приміщень”,
згідно з п. 1 якого, пункт 2 додатку до розпорядження Подільської районної у м.
Києві державної адміністрації від 22.09.200 №900 “Про продовження договорів
оренди на нежилі приміщення”, яким СПД ФО ОСОБА_1 було надано в тимчасове
орендне користування нежиле приміщення у АДРЕСА_1у м. Києві, втратив чинність;
Комунальному підприємству “Оренда” доручено укласти договори оренди згідно із
цим розпорядженням та додатком до нього (п.п.5, 8).

13.10.2006 між Комунальним
підприємством “Оренда” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Торгівельна
компанія “Енергомаркет”, на підставі розпорядження Подільської РДА у м. Києві
від 13.10.2006 №1029 укладено договір оренди нерухомого майна (нежилих
будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади
Подільського району м. Києва №2751/06, який СПД ФО ОСОБА_1 вимагає визнати
недійсним.

Як
вбачається з матеріалів справи, номер договору оренди, укладеного між КП
“Оренда” та ТОВ “Торгівельна компанія “Енергомаркет” від 13.10.2006 було
змінено з №2751/06 на №4089/06.

Таким
чином, оскільки матеріалами справи підтверджено, що умови комерційної
пропозиції ТОВ “Торгівельна компанія “Енергомаркет” від 27.09.2006 на право
оренди нежилого приміщення у АДРЕСА_1 літ. А у м. Києві є більш привабливішими
ніж умови комерційної пропозиції СПД ФО ОСОБА_1 від 07.09.2006, та із
матеріалів справи не вбачається погодження між КП “Оренда” та СПД ФО ОСОБА_1
умов договору оренди спірного приміщення на новий строк, то слід дійти
висновку, що позивачем не доведено його переважного права на укладення договору
оренди спірного приміщення на новий строк.

Хоча
однією із умов наявності переважного права на продовження договору оренди і є
належне виконання своїх зобов'язань орендарем, а з матеріалів справи не
вбачається порушень орендарем умов договору оренди №4062/05, однак за
відсутності інших рівних умов, переважне право позивача на продовження договору
оренди на новий строк припинилось, а відтак і не могло бути порушене договором
оренди нерухомого майна, укладеного 13.10.2006 між КП “Оренда” та ТОВ
“Торгівельна компанія “Енергомаркет”.

Згідно
зі ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Однак
як встановлено колегією суддів, твердження позивача про порушення його переважного
права на укладення договору оренди спірного майна на новий строк під час
перегляду даної справи в господарському суді апеляційної інстанції не знайшли
свого підтвердження, так само як порушення укладеним між КП “Оренда” та ТОВ
“Торгівельна компанія “Енергомаркет” договором оренди нерухомого майна від
13.10.2006 прав та інтересів позивача, а тому відсутні підстави для задоволення
другої позовної вимоги позивача.

Колегія
суддів не бере до уваги твердження заявника апеляційної скарги про те, що господарським
судом першої інстанції позивача не було повідомлено про призначення до розгляду
даної справи на 10.07.2007, оскільки в самій же апеляційній скарзі він
зазначає, що в судовому засіданні 10.07.2007 він надав документи, які
витребувалися від нього ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.06.2007,
якою розгляд даної справи було призначено на 10.07.2007, так само як і
твердження про неповідомлення місцевим господарським судом про відкладення
розгляду даної справи на 02.08.2007, оскільки як на звороті у лівому нижньому
куті ухвали Господарського суду м. Києва від 16.06.2007, так і на звороті
ухвали Господарського суду м. Києва від 10.07.2007 містяться відповідні штампи
господарського суду з відміткою про відправку документа вказаних документів
сторонам у справі у встановлений ст. 87 ГПК України п'ятиденний строк, згідно з
вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої
наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75.

Колегія
суддів не погоджується із твердженнями заявника апеляційної скарги про
порушення Господарським судом м. Києва вимог п. 4 ч. 2 ст. 104 ГПК України,
оскільки в матеріалах справи містяться підписані суддею як вступна і
резолютивна частини рішення місцевого господарського суду від 13.08.2007, так і
повний текст вказаного рішення. Крім того матеріали справи містять заяву
позивача від 13.08.2007 про ознайомлення з матеріалами даної справи, із якої
вбачається, що позивач з матеріалами справи ознайомлений, жодних зауважень щодо
відсутності в матеріалах справи будь-яких процесуальних документів дана заява
не містить; клопотань позивача про ознайомлення з матеріалами справи 17.08.2007
в матеріалах справи відсутнє, а відтак, позивач не доводить, що станом на
17.08.2007 в матеріалах справи були відсутні вступна те резолютивна частини
оскаржуваного рішення.

Виходячи
із викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 4 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104,
ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Рішення Господарського суду м. Києва від 13.08.2007 у справі №35/222
змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:

“В
частині вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1про
визнання за ним переважного права на укладання договору оренди провадження у
справі припинити.

В
іншій частині в позові відмовити”.

2.
Матеріали справи №35/222 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

29.12.07 (відправлено)