ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.12.07                                                                                           Справа№ 21/275

Господарський суд Львівської області у складі

судді Масловської Л.З.

при секретарі Зубачик Н.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Козачка", м. Львів

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору:

Державного комунального підприємства "Львівський центральний парк культури

і відпочинку ім. Б.Хмельницького", м. Львів

про встановлення земельного сервітуту та зобов'язання оформити право земельного сервітуту

За участю представників:

від позивача: Потинський А.М.- представ., Щіпний О.В.- дирек.

від відповідача: Зелінська С.В.-гол.спец.

від третьої особи: н/з

Представникам сторін та третьої особи роз’яснено їх права та обов’язки, передбачені ст.с.20,22 ГПК України.

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Козачка", м.Львів до відповідача Львівської міської ради, м. Львів за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Державного комунального підприємства "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", м. Львів про встановлення земельного сервітуту земельною ділянкою площею 240 кв.м. (0,0240 га) на території парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43 у м. Львові та зобов'язання оформити право земельного сервітуту.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.09.2007року порушено провадження у справі та слухання справи призначене на 16.10.2007 року. Дана справи підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки предметом спору є встановлення на користь позивача земельного сервітуту щодо частини земельної ділянки, яка є у власності територіальної громади м. Львова та перебуває у фактичному користуванні третьої особи ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", тому між сторонами існує спір про право користування цією земельною ділянкою. Президія Вищого господарського суду України у п.15 рекомендацій від 27.06.2007 року №04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснила, що якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства. Отже, вищенаведене виключає можливість розгляду цієї справи в порядку адміністративного судочинства, незважаючи на те, що відповідачем по справі є орган місцевого самоврядування.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, вказаних в ухвалах суду від 16.10. 2007року, від 06.11.2007 року, 27.11.2007р., 05.12.2007р., 25.12.2007р., 27.12.2007р.

Ухвалою суду від 16.10.2007 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державне комунальне підприємство "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", у фактичному користуванні якого знаходиться земельна ділянка парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького, на території якої позивач просить встановити земельний сервітут щодо права користування земельною ділянкою площею 240 кв.м. (0,0240 га) для відновлення належної йому на праві власності споруди.

В судовому засіданні 27.12.2007 року, керуючись ст. 85 ГПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Текст рішення вцілому виготовлений, оформлений відповідно до вимог ст. 84 ГПК України та підписаний 28.12.2007 року.

У судовому засіданні представник позивача ТзОВ "Козачка" підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивачу на праві власності належить торгова споруда (павільйон №1) за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43 (парк культури та відпочинку ім. Б. Хмельницького). Право власності позивача на цю споруду зареєстроване у встановленому порядку. Маючи намір здійснити реконструкцію вказаної споруди, позивач замовив виготовлення містобудівного обгрунтування розміщення кафе-бару на місці існуючого павільйону при вході в парк ім. Б.Хмельницького в м. Львові та отримав необхідні погодження державних органів та органів місцевого самоврядування на здійснення реконструкції павільйону під кафе-бар. Позивач вважає, що набувши право власності на придбану ним споруду (павільон №1), у нього на підставі ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України одночасно виникло право на оформлення користування тією частиною земельної ділянки, на якій знаходиться павільйон №1, та частиною земельної ділянки, необхідної для його обслуговування. Враховуючи те, що земельна ділянка площею 240 кв.м., яка необхідна для обслуговування споруди, знаходиться на території парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького, що знаходиться у фактичному користуванні третьої особи ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", ТзОВ "Козачка" вважає, що згідно ст. 99 Земельного кодексу України має право на оформлення сервітутного користування земельною ділянкою площею 240 кв.м. в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43 у м. Львові для реконструкції павільйону під кафе-бар. Відтак, позивач стверджує, що отримав попередні погодження місця розташування вказаної земельної ділянки та звернувся до відповідача із заявою про надання її в сервітутне користування. Однак Львівська міська рада до цього часу не оформила позивачу право сервітутного землекористування. Позивач вказує, що його інтересам відповідає відновлення належної йому на праві власності споруди шляхом її реконструкції під кафе-бар, а відтак - оформлення права сервітутного користування земельною ділянкою площею 0,0240 га в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького. Просить позов задоволити.

Відповідач Львівська міська рада свого уповноваженого представника в судові засідання забезпечила, однак письмового відзиву не подала. Представник відповідача в судових засідання проти позову заперечив, зокрема, вважає, що оформлення права земельного сервітуту в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького для реконструкції павільйону під кафе-бар є неможливим, оскільки належна позивачу на праві власності споруда (павільйон №1) була знесена і відсутня на даний час. Просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького" забезпечило явку свого уповноваженого представника в судові засідання, однак письмового відзиву не подало. Представник третьої особи проти позовних вимог заперечив з тих самих підстав, що і відповідач. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно та повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, господарський суд встановив.

26 лютого 1997 року між представництвом ФДМ України у м. Львові та ТзОВ "Козачка" було укладено договір купівлі-продажу №105ц, згідно якого ТзОВ "Козачка" в складі цілісного майнового комплексу придбало у власність торгову споруду (павільйон №1), який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43 (парк культури та відпочинку ім. Б. Хмельницького). Придбання цієї споруди в складі цілісного майнового комплексу також підтверджується довідкою регіонального відділення ФДМ України по Львівській області від 10.11.2001 року №14/11-в743..

Право власності ТзОВ "Козачка" на торгову споруду (павільйон №1), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43, було зареєстроване Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки та записано в реєстрову книгу №22 за реєстровим №10217, що підтверджується долученим до матеріалів справи реєстраційним посвідченням сер. КММ №013721 від 26.11.2001 року.

З позовної заяви та пояснень представника ТзОВ "Козачка" суд з'ясував, що позивач мав намір здійснити реконструкцію належної йому на праві власності споруди (павільйону №1) під кафе-бар, у зв'язку з чим отримав згоди і погодження відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування на здійснення такої реконструкції.

Зокрема, до матеріалів справи долучено лист Головного управління архітектури і містобудування Львівської міської ради №1610/1187 від 18.05.2001 року, в якому управління повідомило, що вважає можливим реконструкцію існуючого павільйону ТзОВ "Козачка", що знаходиться у парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького /вул. Вітовського, 43/, згідно розробленого і погодженого у встановленому порядку проекту.

Попередні погодження проектних пропозицій на здійснення реконструкції павільйону по вул. Вітовського, 43 в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького були надані Санітарно-епідеміологічною станцією Галицького району м. Львова листом №49/02 від 22.06.2001 року та самостійною державною пожежною частиною №2 Галицького району м. Львова листом №2/390 від 23.06.2001 року.

09.11.2001 року Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради було видано наказ № 243 "Про надання дозволу ТзОВ "Козачка" на проектування реконструкції павільйону в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького під кафе-бар", згідно якого надано дозвіл ТзОВ "Козачка" на проектування реконструкції павільйону в парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького у м. Львові та зобов'язано ТзОВ "Козачка" розробити через ліцензовану проекту організацію робочий проект та погодити його в Головному управлінні архітектури і містобудування, отримати дозвіл на виконання будівельних робіт (дозвіл на будівництво), а закріплення земельної ділянки вирішити у встановленому порядку.

До матеріалів справи додано лист Державного інституту проектування міст "Містопроект" №357/12-1 від 10.07.2002 року "Про розміщення кафе-бару в парку ім. Б.Хмельницького в м. Львові", з якого господарським судом вбачається, що ДПІМ "Містопроект" вважає можливим реконструкцію павільйону ТзОВ "Козачка", який знаходиться в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького /вул. Вітовського, 43/ як об’єкта рекреаційної зони міста при обов'язковому дотриманні ряду вимог. Господарський суд з'ясував, що однією з таких вимог є те, що підхід до реконструйованого павільйону слід ув'язати з проектом реконструкції території входу та головної алеї парку культури ім. Б.Хмельницького, розробленим ДПІМ "Містопроект" в 2001 році.

Окрім цього, ТзОВ "Козачка" долучило містобудівне обгрунтування розміщення кафе-бару на місці існуючого павільйону при вході в парк ім. Б.Хмельницького в м. Львові, що виготовлене на його замовлення ДПІМ "Містопроект" в 2002 році з врахуванням попередньо розробленого проекту реконструкції території входу та головної алеї парку культури ім. Б.Хмельницького.

Листом №1610/1728від 07.08.2002 року Головне управління архітектури і містобудування Львівської міської ради повідомило, що вважає можливим розміщення торгового павільйону на вул. Вітовського, 43 на території парку культури ім. Б.Хмельницького як обслуговуючого об’єкту рекреаційної зони. Разом з тим, в цьому листі зазначено, що у відповідності до Закону України "Про планування і забудову територій" відведення земельних ділянок місцевими радами здійснюється на підставі затвердженого містобудівного обгрунтування розміщення об’єктів архітектури.

16.09.2002 року в.о. начальника Управління архітектури і містобудування Львівського міськвиконкому було затверджено архітектурно-планувальне завдання №315 на реконструкцію павільйону в парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького на вул. Вітовського, 43 у м. Львові під кафе-бар на 40 місць.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ "Козачка" з метою оформлення права користування земельної ділянкою, 27 січня 2003 року звернулося до Львівської міської ради з листом №1/1 з прохання надати в оренду терміном на 10 років земельну ділянку орієнтовною площею 240 кв.м. для відновлення споруди кафе-бару на території парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького на підставі долученого до заяви містобудівного обгрунтування.

Позивач обгрунтовує право на оформлення користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належна йому споруда, з посиланням на ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 2 ст. 377 ЦК України.

Згідно до ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування земельною ділянкою переходить на підставі договору оренди. Вказана норма була чинною на дату звернення позивача до відповідача із вищевказаною заявою про надання в оренду земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Зазначена норма ще не була чинною на дату вищевказаного звернення позивача до відповідача щодо оформлення землекористування, однак, є чинною з 01 січня 2004 року і по даний час, а тому підлягає застосуванню при вирішенні цього спору.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що на підставі ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України та ч.2 ст. 377 Цивільного кодексу України позивач, набувши право власності на споруду (павільйон №1), розташовану за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43, одночасно набув право на оформлення користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщена споруда, та частиною земельної ділянки, необхідної для її обслуговування.

З долученого до матеріалів справи протоколу №36 засідання постійної комісії землекористування, будівництва і архітектури Львівської міської ради від 25.02.2003 року вбачається, що розглядаючи питання надання ТзОВ "Козачка" земельної ділянки площею 0,0240 га в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького для обслуговування кафе, комісія вирішила погодити надання вказаної земельної ділянки в сервітутне користування на 10 років при умові позитивного висновку постійної комісії природокористування, охорони довкілля та благоустрою.

З протоколу №30 засідання постійної комісії природокористування, охорони довкілля та благоустрою Львівської міської ради комісії від 12.03.2003 року господарський суд з'ясував, що комісія, розглядаючи питання про розміщення кафе-бару біля входу в парк культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького, вирішила погодитися з ландшафтним оформленням прилеглої території відповідно до проекту, тобто надала позитивний висновок.

Господарський суд з'ясував, що враховуючи позитивні висновки постійної комісії природокористування, охорони довкілля та благоустрою Львівської міської ради, а також постійної комісії землекористування, будівництва і архітектури Львівської міської ради, Управління архітектури та містобудування Львівської міської ради погодило містобудівне обгрунтування та повідомило, що вважає можливим оформлення землекористування терміном на 10 років земельної ділянки орієнтовною площею 240 кв.м. для відновлення споруди кафе-бару, що підтверджується його листом №20/259 від 28.02.2003р.

До матеріалів справи також долучено план земельної ділянки для попереднього погодження місця розташування ТзОВ "Козачка" кафе-бару по вул. Вітовського, 43 у м. Львові, який погоджений у встановленому порядку.

Господарський суд встановив, що 13.09.2004 року ТзОВ "Козачка" звернулося до Львівської міської ради із заявою №1/8 від 09.09.2004 року про надання в сервітутне користування земельної ділянки площею 240 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43 (центральний парк культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького) для влаштування та обслуговування кафе-бару, яка знаходиться у фактичному користуванні ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького".

Ухвалою Львівської міської ради №3033 від 29.12.2005 року "Про затвердження меж ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького" у м. Львові", було затверджено відповідно до погоджених картографічних матеріалів межі земельної ділянки "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", обмеженої вулицями Д.Вітовського, Зарицьких, Стрийською і Гвардійською, орієнтовною площею 27,5 га у межах фактичного землекористування.

Таким чином, земельна ділянка площею 240 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43, яка розташована на території парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького, знаходиться у фактичному користуванні третьої особи ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", а тому її передача в оренду позивачу без вилучення у третьої особи не є можливою.

Господарський суд вважає, що позивач має право на оформлення сервітутного користування земельною ділянкою площею 240,0 кв.м по вул. Вітовського, 43 у м. Львові, яка знаходиться на території парку культури і відпочинку ім. Б. Хмельницького, у зв'язку з наступним.

Порядок встановлення земельного сервітуту регулюється Земельним кодексом України (надалі - ЗК України) та Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України).

Згідно до ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Як випливає із ч.1 ст. 100 ЗК України та ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений, зокрема, договором, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 ЗК України та ч.1 ст. 402 ЦК України сервітут, крім власника (користувача) сусідньої земельної ділянки, може належати конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Із ст. 404 ЦК України вбачається, що особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Статтею 99 ЦК України визначається перелік земельних сервітутів, зокрема, право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд та ін. Вказаний перелік не є вичерпним, оскільки з пункту "з" цієї статті (інші земельні сервітути) випливає, що можуть бути встановлені також інші сервітути.

Відтак, виходячи із змісту ст. 401 ЦК України та п. "з" ст. 99 ЗК України, господарський суд дійшов висновку, що особа вправі вимагати встановлення на її користь іншого виду сервітуту щодо чужої земельної ділянки, крім тих, що передбачені ст. 99 ЗК України, для задоволення її потреб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Крім того, у своєму листі від 02.11.2004 року № 6-10-1071/727 Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель Державного комітету України по земельних ресурсах також роз'яснила, що п. "з" ст. 99 ЗК України (інші земельні сервітути) означає, що наведений вище перелік видів земельних сервітутів не є вичерпним. Зацікавлена сторона вправі вимагати встановлення на її користь іншого виду сервітуту щодо чужої земельної ділянки, виходячи із конкретних потреб.

Згідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Львівською міською радою прийнято ряд актів, зокрема, ухвалу №743 від 25.09.2003 року "Про оформлення документів на землекористування і розмір плати за сервітутне використання земель у м. Львові", ухвалу №261 від 20.02.2003 року "Про внесення змін та доповнень до "Положення про порядок визначення плати за земельний сервітут", якими передбачається можливість оформлення права сервітутного землекористування відповідною земельною ділянкою без її вилучення від основного землекористувача, а також регулюється порядок визначення плати за земельний сервітут.

З долученої до матеріалів справи експлікації угідь парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43 у м. Львові господарський суд з'ясував, що на території парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43 у м. Львові, що перебуває у фактичному користуванні ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", є двадцять сторонніх користувачів, які користуються земельними ділянками загальною площею 27,5 га. Серед них в користуванні на умовах земельного сервітуту для обслуговування будівель і споруд перебуває 0,974 га.

Таким чином, з врахуванням наведеного, господарський суд вважає, що Львівська міська рада зобов'язана була розглянути заяву ТзОВ "Козачка" про надання в сервітутне користування земельної ділянки площею 240 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43 (центральний парк культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького) для влаштування та обслуговування кафе-бару та вирішити у встановленому порядку питання оформлення сервітутного землекористування. Однак, до цього часу питання щодо оформлення сервітутного користування Львівською міською радою не розглянуте і не вирішене.

Суд встановив, що при вирішенні питання про встановлення позивачу земельного сервітуту, Львівська міська рада 10.02.2005 року натомість винесела ухвалу №2050 "Про заміну ТзОВ "Козачка" земельної ділянки", якою було вирішено запропонувати ТзОВ "Козачка" адекватну заміну земельної ділянки для відновлення та обслуговування кафе-бару взамін земельної ділянки на вул. Вітовського, 43, в зв'язку з чим зобов'язано управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин в місячний строк внести на розгляд міської ради проект ухвали про надання ТзОВ "Козачка" нової земельної ділянки. Однак, позивачу іншої земельної ділянки взамін земельної ділянки по вул. Вітовського, 43 у м. Львові також не надано, що підтверджено в судових засіданням представником відповідача.

Таким чином, ТзОВ "Козачка" як власник придбаної споруди уже впродовж майже 5 років не має можливості реалізувати гарантоване ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України право на оформлення користування земельною ділянкою площею 240 кв.м. по вул. Вітовського, 43 у м. Львові у відповідності з отриманими погодженнями державних органів та органів місцевого самоврядування у зв'язку з бездіяльністю відповідача. І як наслідок –позивач не може здійснити реконструкцію належної йому споруди під кафе-бар згідно до містобудівного обгрунтування, що, в свою чергу, є перешкодою у реалізації його статутних завдань.

Одночасно, господарським судом не беруться до уваги доводи відповідача та третьої особи з приводу безпідставності оформлення права сервітутного користування через те, що на даний час споруда (павільйон №1) на території парку культури і відпочинку ім Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43, що була придбана ТзОВ "Козачка", відсутня у зв'язку з наступним.

Належний позивачу павільйон №1 був демонтований створеною ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького" комісією у зв'язку з тим, що він не відповідав затвердженим санітарним нормам і правилам, що підтверджується долученим до матеріалів справи актом.

Відповідно до ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, з цих норм випливає, що право власності ТзОВ "Козачка" на належну їй споруду (павільйон №1) за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43 може бути припинено тільки після скасування державної реєстрації ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" права власності позивача на це нерухоме майно за його заявою. До цього моменту право власності продовжує існувати, а відтак, продовжує існувати право на оформлення землекористування.

З пояснень представника позивача, суд з'ясував, що ТзОВ "Козачка" не подавалося в бюро технічної інвентаризації жодних заяв про скасування державної реєстрації права власності на споруду (павільйон №1) по вул. Вітовського, 43 у м. Львові, а тому право власності позивача на цю споруду не припинено. Натомість, як зазначалося вище, ТзОВ "Козачка" має намір відновити належну їй на праві власності споруду (павільйон №1) шляхом реконструкції під кафе-бар.

Згідно з ДБН А.2.2-3-2004 від 20.01.2004 року № 8 "Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва", затверджених Державним комітетом з будівництва та архітектури України, реконструкція –це перебудова існуючих об'єктів виробничого та цивільного призначення, пов'язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри). Тобто здійснення реконструкції передбачає здійснення перебудови одного об’єкта на інший, в тому числі, із зміною його функціонального призначання. При цьому перед здійсненням перебудови в багатьох випадках здійснюється демонтаж попередньої будівлі чи споруди.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що факт демонтажу належної позивачу на праві власності споруди до моменту скасування державної реєстрації права власності на цю споруду не означає припинення у позивача права власності на неї та не є перешкодою для здійснення її відновлення шляхом реконструкції під кафе-бар, а відтак, не може бути перешкодою для реалізації права позивача на оформлення сервітутного землекористування спірною земельною ділянкою.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, господарський суд приходить до висновку про те, що позов заявлено ТзОВ "Козачка" підставно та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.99,321,349,377,401,402,404 ЦК України, ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.98,100,120 ЗК України, ст.ст.33, 43, 49,75, 82- 85, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Встановити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Козачка" (79012, м. Львів, вул. Остроградських, 2/45, ) земельний сервітут щодо права користування земельною ділянкою площею 240 кв.м. (0,0240 га) на території парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43 у м. Львові для відновлення споруди (павільйону №1) шляхом реконструкції під кафе-бар, а також право проходу, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до вказаної земельної ділянки, право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій, право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів на вказаній земельній ділянці з метою відновлення споруди (павільйону №1) шляхом реконструкції під кафе-бар.

3. Зобов'язати Львівську міську раду оформити право земельного сервітуту шляхом укладення із Товариством з обмеженою відповідальністю "Козачка" (79012, м. Львів, вул. Остроградських, 2/45, ) договору строкового сервітутного користування земельною ділянкою площею 240 кв.м. (0,0240 га) в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43 у м. Львові для відновлення споруди (павільйону №1) шляхом реконструкції під кафе-бар на платній основі терміном на 10 років.

4. Стягнути з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Козачка" суму сплаченого державного мита в розмірі 170,00 грн. та витрат на інформаційно-правове забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Суддя                                                                                           Масловська Л.З.